Справа № 804/6852/14
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р. Справа № 804/6852/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулась Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 з позовом до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 19.05.2014 року було
відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового
розгляду.

Свої позовні вимоги Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 обґрунтовує
тим, що на його заяву від 13.03.2014 року про
зміну групи єдиного податку з 3-ї групи
на 2-гу групу, податковим органом було
прийнято рішення про відмову у
задоволенні заяви та порекомендовано
залишитися на 3-ій групі. В якості
підстави відмови відповідач вказав -
перевищення обсягу доходу позивачем у
2013 році. Фізична-особа-підприємець
посилається на те, що його право на
перехід на іншу групу платником
єдиного податку не обмежується ніякими
вимогами, крім вимоги не порушувати
правил перебування на спрощеній
системі оподаткування, встановлених
для групи на якій він перебуває.

Просить суд:

- скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про відмову
у переведенні на другу групу єдиного
податку;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Кіровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
зареєструвати ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1)
як платника єдиного податку другої
групи.

У судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи.

Від представника позивача надійшла
письмова заява про розгляд справи без
його участі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, належним чином
був повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи, причини неявки суду не
повідомив.

Тому, на підставі вимог ч.6 ст.128 КАС
України суд ухвалив рішення про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Суд, вивчивши наявні у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, вважає
необхідним задовольнити даний
адміністративний позов повністю з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до відповідача із письмовою
заяво від 13.03.2014 року про зміну групи
єдиного податку з 3-ї групи на 2-гу групу
або зі ставки 5% до доходу на 20% до
розміру мінімальної заробітної плати.

Однак, у відповідь на заяву позивача
податковим органом було надіслано
листа від 14.03.2014 року №4251/04-65-17-01-26,
відповідно до якого ним прийнято
рішення про відмову у задоволенні
вищевказаної заяви, з огляду на
розрахунок доходу за попередній
календарний рік, що передує року
переходу на спрощену систему
оподаткування сума доходу, отримана
позивачем за 2013 календарний рік, склала
- 2922664,27грн., що не відповідає вимогам
обраної 2-ї групи, а саме: обсяг доходу
не перевищує - 1000000 грн.

Тому, не погодившись із таким рішенням
відповідача, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 у судовому порядку оскаржує
таке.

Отже, як визначалось вище, на момент
звернення до суду позивач належить до
3-ї групи платників єдиного податку.

Суд зазначає, пп.298.1.5 п.298.1 ст.298
Податкового передбачено, що за умови
дотримання платником єдиного податку
вимог, встановлених цим Кодексом для
обраної ним групи, такий платник може
самостійно перейти на сплату єдиного
податку, встановленого для інших груп
платників єдиного податку, шляхом
подання заяви до контролюючого органу
не пізніше ніж за 15 календарних днів до
початку наступного кварталу. При цьому
платника єдиного податку третьої -
шостої груп, який є платником податку
на додану вартість, анулюється
реєстрація платника податку на додану
вартість у порядку, встановленому цим
Кодексом, у разі обрання чи першої або
другої групи чи ставки єдиного податку,
встановленої для третьої - шостої груп,
яка включає податок на додану вартість
до складу єдиного податку.

З огляду на вищевказану норму
Податкового кодексу України, суд
зазначає, що чинним податковим
законодавством визначено порядок
переходу на сплату єдиного податку,
встановленого для інших груп платників
єдиного податку, а саме: за умови
дотримання вимог для обраної платником
групи єдиного податку, платник єдиного
податку може обрати іншу групу для
сплати єдиного податку, подавши заяву
за 15 календарних днів до початку
наступного кварталу.

Пункт 292.16 ст.292 Податкового кодексу
України визначає, що право на
застосування спрощеної системи
оподаткування в наступному
календарному році мають платники
єдиного податку за умови неперевищення
протягом календарного року обсягу
доходу, встановленого для відповідної
групи платників єдиного податку.

Підпунктом 3 п.291.4 ст.291 Податкового
кодексу України передбачені вимоги до 3
групи платників єдиного податку: третя
група - фізичні особи - підприємці, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 20 осіб;

обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень.

Отже, за матеріалами справи вбачається,
що протягом 2013 року позивач відповідав
вимогам, встановленим для обраної ним
групи, зокрема, не перевищував дохід, а
отже, має право перебувати як на
спрощеній системі оподаткування, так і
обрати іншу групу єдиного податку.
Тому, підстави зазначені податковим
органом щодо відмови у задоволенні
заяви позивача про перехід з 3-ї на 2-гу
групу платників єдиного податку є
помилковими та не відповідають
дійсності.

Підпунктом 298.1.4 п.298.1 ст.298 Податкового
кодексу України передбачено, що суб'єкт
господарювання, який є платником інших
податків і зборів відповідно до норм
цього Кодексу, може прийняти рішення
про перехід на спрощену систему
оподаткування шляхом подання заяви до
контролюючого органу не пізніше ніж за
15 календарних днів до початку
наступного календарного кварталу.
Такий суб'єкт господарювання може
здійснити перехід на спрощену систему
оподаткування один раз протягом
календарного року.

Перехід на спрощену систему
оподаткування суб'єкта господарювання,
зазначеного в абзаці першому цього
підпункту, може бути здійснений за
умови, якщо протягом календарного року,
що передує періоду переходу на
спрощену систему оподаткування,
суб'єктом господарювання дотримано
вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті
291 цього Кодексу.

Тому, суд погоджується із твердженнями
позивача щодо безпідставності
застосування податковим органом під
час прийняття спірного рішення від
14.03.2014 року за №4251/04-65/17-01-26 про відмову у
задоволенні заяви про перехід до
третьої групи платників єдиного
податку. Адже дій такого пункту не
розповсюджується на платників єдиного
податку, які вирішили змінити групу.

Відповідно до п.291.4 ст.291 Податкового
кодексу України, суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на
фізичних осіб - підприємців, які
надають посередницькі послуги з
купівлі, продажу, оренди та оцінювання
нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005
), а також здійснюють діяльність з
виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння. Такі
фізичні особи - підприємці належать
виключно до третьої або п'ятої групи
платників єдиного податку, якщо
відповідають вимогам, встановленим для
таких груп.

Згідно пп. 4.1.4 п.4.1 ст.4 Податкового
кодексу України податкове
законодавство України ґрунтується на
таких принципах, в тому числі на
презумпції правомірності рішень
платника податку в разі, якщо норма
закону чи іншого нормативно-правового
акта, виданого на підставі закону, або
якщо норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків
або контролюючих органів, внаслідок
чого є можливість прийняти рішення на
користь як платника податків, так і
контролюючого органу.

Тому, суд приймає до уваги зазначення
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
те, що у разі перевищення протягом року
обсягу доходу для певної групи, ст.293
Податкового кодексу України
передбачено застосування підвищеної
ставки оподаткування, у разі
перевищення доходу платник єдиного
податку повинен або перейти до вищої
групи або, відповідно до пп.298.2.3
Податкового кодексу України, перейти
на загальну систему оподаткування, у
разі отримання доходу від заборонених
видів діяльності для платників єдиного
податку передбачена підвищена ставка
та відмова від статусу платника
єдиного податку, і у випадку збільшення
середньорічної кількості робітників
передбачена відмова від сплати єдиного
податку.

Отже, звернення відповідача до п.291.4
ст.291 Податкового кодексу України як на
підставу відмови у задоволенні заяви
фізичної особи-підприємця є
помилковим. Та, винесене рішення
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 14.03.2014
року за №4251/04-65-17-01-26 є протиправним та
підлягає скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що даний адміністративний позов
підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
повністю.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 14.03.2014
року за №4251/04-65-17-01-26 про відмову у
переведенні Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) на другу групу
платників єдиного податку за заявою
від 03.03.2014 року вх.№3318/10.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Кіровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
зареєструвати ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1)
як платника єдиного податку другої
групи.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Суддя
А.Ю.
Рищенко