Справа № 363/818/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/818/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Купрієнко
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Вишгородської міської ради на
постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 29 квітня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Вишгородської міської ради про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
виконавчого комітету Вишгородської
міської ради, в якому, з урахуванням
уточнення позовних вимог, просила суд
визнати дії виконавчого комітету
Вишгородської міської ради Київської
області неправомірними та зобов'язати
виконком Вишгородської міської ради
Київської області розглянути питання
про затвердження проекту відведення
земельної ділянки, яка змінює цільове
призначення з будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд на
будівництво та обслуговування
багатоповерхового житлового будинку в
м.Вишгороді.

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 29 квітня 2013
року визнано дії виконавчого комітету
Вишгородської міської ради Київської
області неправомірними та зобов'язано
виконавчий комітет Вишгородської
міської ради Київської області
розглянути звернення ОСОБА_2 про
затвердження проекту відведення
земельної ділянки, яка змінює цільове
призначення з будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд на
будівництво та обслуговування
багатоповерхового житлового будинку в
м.Вишгороді.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач на підставі Державного акту на
право власності серії АИ №334908
являється власником земельної ділянки
розміром 0,3000 га розташованої на
території м.Вишгорода Київської
області (в межах населеного пункту),
відноситься до категорії земель
громадської забудови з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, їй
присвоєно кадастровий номер .

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач, з метою зміни
цільового призначення земельної
ділянки, звернулася до ПП «ЛВС
Земексперт» для розробки проекту
відведення земельної ділянки, яка
змінює цільове призначення з
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд на будівництво та
обслуговування багатоповерхового
житлового будинку в м.Вишгороді.

Матеріалами справи підтверджується, що
даний проект було виготовлено,
погоджено відділом Держземагенства у
Вишгородському районі Київської
області, відділом містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства та розвитку
інфраструктури, надано висновки про
наявні обмеження земельної ділянки,
виготовлено графічні матеріали.

В подальшому позивач, як вбачається із
матеріалів справи, з виготовленим
проектом звернулася до виконкому
Вишгородської міської ради для
розгляду питання про зміну цільового
призначення.

Відповідач на звернення позивача,
листом від 11.03.2013 № 2.31/162, за підписом
Вишгородського міського голови,
повідомив, що згідно з ч. 4 ст. 24 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у разі
відсутності плану зонування або
детального плану території,
затвердженого відповідно до вимог
Закону, передача (надання) земельних
ділянок у власність із земель
державної або комунальної власності у
власність чи користування фізичним
особам для містобудівних потреб
забороняється. 16.02.2011 Вишгородською
міською радою затверджено Генеральний
план міста Вишгород, однак детальні
плани території станом на 26.02.2013 не
розроблені та не затверджені в
установленому порядку.

Позивач, вважаючи дії відповідача
протиправними, звернулася до суду з
позовом і просила зобов'язати виконком
Вишгородської міської ради розглянути
питання про затвердження проекту
відведення земельної ділянки, яка
змінює цільове призначення.

Суд першої інстанції, вийшов за межі
позовних вимог і прийшов до висновку
про необхідність зобов'язання
відповідача розглянути звернення
ОСОБА_2 про затвердження проекту
відведення земельної ділянки, яка
змінює цільове призначення.

Апеляційний суд не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернулася до виконкому
Вишгородської міської ради і,
враховуючи уточнені позовні вимоги,
просила зобов'язати відповідача
розглянути питання про затвердження
проекту відведення земельної ділянки,
яка змінює цільове призначення з
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд на будівництво та
обслуговування багатоповерхового
житлового будинку в м.Вишгороді.

При цьому, як вірно встановлено судом і
підтверджується матеріалами справи,
земельна ділянка належить позивачу на
праві приватної власності, знаходиться
в межах населеного пункту - у м.
Вишгород Київської області.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет ради попередньо
розглядає проекти місцевих програм
соціально-економічного і культурного
розвитку, цільових програм з інших
питань, місцевого бюджету, проекти
рішень з інших питань, що вносяться на
розгляд відповідної ради

Водночас, за змістом абзаців 1,2,3,6 ч. 3 ст.
20 Земельного Кодексу України зміна
цільового призначення земельних
ділянок приватної власності
здійснюється за ініціативою власників
земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок приватної власності щодо
земельних ділянок, розташованих у
межах населеного пункту проводиться
сільською, селищною, міською радою.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки приватної власності,
цільове призначення якої змінюється,
розробляється на замовлення власника
земельної ділянки без надання дозволу
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органу виконавчої влади, органу
місцевого самоврядування на його
розроблення.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування у місячний
строк з дня отримання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, погодженого в порядку,
встановленому статтею 186--1 цього
Кодексу, приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та зміну
її цільового призначення.

З аналізу наведених положень
вбачається що розгляд питання про
зміну цільового призначення земельних
ділянок приватної власності, які
розташовані у межах населеного пункту
відноситься до виключної компетенції в
даному випадку міської ради, до якої
позивач вимог не заявляла.

Таким чином, на думку колегії суддів,
відсутні законні підстави для
задоволення позовних вимог щодо
зобов'язання виконкому ради розглянути
питання про затвердження проекту
відведення земельної ділянки, яка
змінює цільове призначення, оскільки
дане питання до його компетенції не
віднесене.

Стосовно висновку суду першої
інстанції, який вийшов за межі позовних
вимог і зобов'язав відповідача
розглянути звернення ОСОБА_2 про
затвердження проекту відведення
земельної ділянки, яка змінює цільове
призначення, апеляційний суд вважає
такий висновок необґрунтованим,
оскільки відповідь на звернення була
надана відповідачем листом від 11.03.2013 №
2.31/162, за підписом Вишгородського
міського голови, обставин щодо
порушення виконкомом ради вимог Закону
України «Про звернення громадян» судом
не встановлено і матеріали справи не
підтверджуються.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, апеляційний суд
прийшов до висновку, що вони
задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, оцінивши докази,
які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, враховуючи всі наведені
обставини, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції прийняв рішення з
порушенням норм матеріального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, а висновки суду не
відповідають обставинам справи то
колегія суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Вишгородської
міської ради на постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 29 квітня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Вишгородської міської ради про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 29 квітня 2013
року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.