Справа № 816/2559/14
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2559/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко О.С.,

представників позивача - Огризи Г.Р.,
Величка К.В.,

представника відповідача - Чайки М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Приватного підприємства "Фірма
"Онікс" до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2014 року позивач ПП "Фірма "Онікс"
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької ОДПІ в якому з
урахуванням уточнень позовних вимог
від 29 липня 2014 року просив визнати
протиправними дії контролюючого
органа, які полягають у викладенні в
акті від 16 червня 2014 року №
1600/16-03-22-02-12/25158452 "Про результати
позапланової виїзної перевірки ПП
"Фірма "Онікс" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ "Слобожанський
агропромисловий союз" за період
вересень, листопад 2013 року та з ПП
"Польщиков і К" за період жовтень 2013
року" висновків про безтоварність та
нікчемність фінансово-господарських
операцій між позивачем та його
контрагентом ПП "Польщиков і К" у жовтні
2013 року; про порушення позивачем пункту
187.1 статті 187, та пунктів 198.1, 198.3 статті
198 Податкового кодексу України; про
завищення податкового зобов'язання у
сумі 120428,00 грн., в тому числі за жовтень
2013 року на суму 120428,00 грн. та завищення
податкового кредиту на 120428,00 грн., в
тому числі за жовтень 2013 року на 120428,00
грн.; визнати протиправними дії
відповідача, щодо коригування в
підсистемі "Аналітична система" АІС
"Податковий блок" сум задекларованих
позивачем податкових зобов'язань та
податкового кредиту; зобов'язати
Кременчуцьку ОДПІ відновити у
відповідних інформаційних базах, в
тому числі в підсистемі "Аналітична
система" АІС "Податковий блок",
показники, задекларовані ПП "Фірма
"Онікс" на підставі податкової
декларації з ПДВ за жовтень 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказував на те, що всі висновки, які
викладені відповідачем в акті
перевірки від 16 червня 2014 року №
1600/16-03-22-02-12/25158452 "Про результати
позапланової виїзної перевірки ПП
"Фірма "Онікс" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ "Слобожанський
агропромисловий союз" за період
вересень, листопад 2013 року та з ПП
"Польщиков і К" за період жовтень 2013
року" не відповідають фактичним
обставинам, а у податкового органа
відсутні правові підстави
використовувати та вносити до
інформаційно-аналітичних баз даних
(підсистема "Аналітична система" АІС
"Податковий блок") інформацію про
результати перевірки ПП "Фірма "Онікс",
отже, така інформація підлягає
вилученню, а задекларовані ініціатором
звернення показники податкових
зобов'язань та податкового кредиту, -
поновленню відповідно до декларації з
ПДВ за жовтень 2013 року. Вказував на
безпідставність висновків інспектора
щодо наявності в господарській
діяльності ПП "Фірма "Онікс" порушень
податкового законодавства. При цьому,
позивач вказував, що фактично висновки
відповідача не призвели до зміни
податкових зобов'язань позивача, а
результатом проведеної перевірки
стало виключення з
фінансово-господарської діяльності
позивача ряду правочинів.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечував, просив суд відмовити у
його задоволенні, дії Кременчуцької
ОДПІ вважає правомірними та такими, що
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

У період з 02 червня 2014 року по 06 червня
2014 року Кременчуцькою ОДПІ проведено
позапланову виїзну перевірку ПП "Фірма
"Онікс" (ідентифікаційний код 25158452) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ "Слобожанський агропромисловий
союз" за період вересень, листопад 2013
року та з ПП "Польщиков і К" за період
жовтень 2013 року.

За наслідками перевірки контролюючим
органом складено акт від 16 червня 2014
року № 1600/16-03-22-02-12/25158452 (а.с. 10-20), в якому
зафіксовано порушення позивачем вимог
пункту 187.1 статті 187, та пунктів 198.1, 198.3
статті 198 Податкового кодексу України,
що стало наслідком завищення
податкових зобов'язань на суму 120428,00
грн., в тому числі за жовтень 2013 року на
120428,00 грн., та завищення податкового
кредиту на суму 120428,00 грн., в тому числі
за жовтень 2013 року - 120428,00 грн.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ПП "Фірма "Онікс" від 16 червня
2014 року відображені контролюючим
органом в підсистемі "Аналітична
система" АІС "Податковий блок".

Позивач, не погоджуючись з діями органа
доходів і зборів щодо формування в акті
перевірки ПП "Фірма "Онікс" висновків
про порушення останнім вимог
податкового законодавства та
коригуванням показників податкової
звітності, звернувся до суду з вище
окресленими позовними вимогами про
визнання таких дій відповідача
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1
статті 62 Податкового кодексу України
податковий контроль здійснюється
шляхом перевірок та звірок відповідно
до вимог цього Кодексу, а також
перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Згідно статті 75 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

За правилами підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок врегульовано
статтею 78 Податкового кодексу України,
зокрема, визначено перелік обставин, за
наявності хоча б однієї з якої
здійснюється документальна
позапланова виїзна перевірка.

Так, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту
78.1 статті 78 Податкового кодексу
України документальна позапланова
виїзна перевірка здійснюється, якщо за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 78.8 статті 78 Податкового
кодексу України визначено, що порядок
оформлення результатів документальної
позапланової перевірки встановлено
статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 2-3 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПА України від 22 грудня 2010 року № 984,
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків. Результати
документальних перевірок оформлюються
у формі акта або довідки. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Таким чином, акт перевірки є засобом
документування дій контролюючого
органу і не встановлює
відповідальності для особи, яка
допустила недоліки або порушення,
встановлені під час проведення
перевірки, не тягне відповідних
юридичних наслідків.

Положеннями пункту 86.7 статті 86
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі незгоди платника
податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами та даними, викладеними в
акті (довідці) перевірки, вони мають
право подати свої заперечення протягом
п'яти робочих днів з дня отримання акта
(довідки).

Відповідно до пункту 6 розділу 4 Порядку
за результатами розгляду заперечень
складається висновок довільної форми,
у якому зазначаються наведені в акті
(довідці) перевірки висновки, факти та
дані, відносно яких надано заперечення
платником податків, короткий зміст
заперечень, наводиться обґрунтування
позиції органу державної податкової
служби стосовно кожного питання,
порушеного в запереченнях, та
підводиться підсумок щодо
обґрунтованості заперечень.

Зазначений висновок є складовою
частиною (додатком) матеріалів
перевірки, залишається в органі
державної податкової служби та
враховується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби при їх розгляді і прийнятті
податкового повідомлення-рішення.

Тобто, фактично в акті перевірки
викладається суб'єктивна думка
інспектора, його оціночні судження,
щодо наявності з боку платника
порушень податкового та іншого
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Безпосереднє викладення відповідачем
суб'єктивного оціночного судження щодо
наявності з боку платника податків
порушень податкового та іншого
законодавства є правом податкового
органу, внаслідок чого відсутнє
порушення права позивача, яке підлягає
захисту в судовому порядку. Суд вважає,
що акти ревізій, звірок, документальних
перевірок, висновки посадових осіб
контролюючих органів, викладені в
актах перевірок, звірок, інші дії,
вчинені у процесі перевірки, звірки, не
є рішеннями суб'єкта владних
повноважень у розумінні Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки вони не носять
обов'язкового характеру.

Таким чином, сам по собі акт перевірки,
в тому числі і його висновки, не містить
владних управлінських приписів щодо
платника податків, оскільки такий акт є
лише носієм доказової інформації та не
містить волевиявлення суб'єкта владних
повноважень щодо виявлених фактів
правопорушень.

З урахуванням викладеного, висновки
акта про результати документальної
позапланової виїзної перевірки від 16
червня 2014 року № 1600/16-03-22-02-12/25158452 є лише
формою фіксації податкової інформації,
яка використовується податковими
органами, та не зумовлюють жодних
правових наслідків для позивача, а
відтак, жодним чином не порушують та не
впливають на права та охоронювані
законом інтереси ПП "Фірма "Онікс".

За висновком суду, права позивача
можуть бути порушені прийняттям
податкового повідомлення-рішення на
підставі висновків акта перевірки про
визначення сум грошового зобов'язання.

У ході судового розгляду справи
встановлено, що податкові
повідомлення-рішення за наслідками
перевірки, оформленої актом від 16
червня 2014 року № 1600/16-03-22-02-12/25158452
контролюючим органом не приймались.

Виходячи з того, що самі по собі
висновки акта перевірки не породжують
для позивача будь-яких правових
наслідків, а податкові
повідомлення-рішення за наслідками
перевірки не приймались, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ПП "Фірма
"Онікс" про визнання протиправними дій
контролюючого органа щодо формування в
акті від 16 червня 2014 року №
1600/16-03-22-02-12/25158452 висновків про
безтоварність та нікчемність
фінансово-господарських операцій між
позивачем та його контрагентом ПП
"Польщиков і К" у жовтні 2013 року; про
порушення позивачем пункту 187.1 статті
187, та пунктів 198.1, 198.3 статті 198
Податкового кодексу України; про
завищення податкового зобов'язання у
сумі 120428,00 грн., в тому числі за жовтень
2013 року на суму 120428,00 грн. та завищення
податкового кредиту на 120428,00 грн., в
тому числі за жовтень 2013 року на 120428,00
грн. є безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають
(Вищенаведена позиція норм права
відповідає позиції, викладеній у
постанові Верховного Суду України від
10 вересня 2013 року у справі № 21-237а13 за
позовом ОСОБА_4 До Державної фінансової
інспекції у Волинській області,
головного контролера-ревізора відділу
інспектування у сфері матеріального
виробництва та послуг ОСОБА_4 про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вичинити дії
(реєстраційний номер рішення в ЄДРСР
33770792)).

Що стосується позовних вимог ПП "Фірма
"Онікс" про визнання протиправними дій
відповідача щодо коригування в
підсистемі "Аналітична система" АІС
"Податковий блок" сум задекларованих
позивачем податкових зобов'язань та
податкового кредиту; зобов'язання
відновити у відповідних інформаційних
базах, в тому числі в підсистемі
"Аналітична система" АІС "Податковий
блок", показники, задекларовані ПП
"Фірма "Онікс" на підставі податкової
декларації з ПДВ за жовтень 2013 року, суд
вважає їх обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що дії
Кременчуцької ОДПІ щодо коригування в
підсистемі "Аналітична система" АІС
"Податковий блок" задекларованих
позивачем сум податкового кредиту з
податку на додану вартість та
податкових зобов'язань за
господарськими відносинами з ПП
"Польщиков і К" у жовтні 2013 року вчинені
без прийняття відповідних податкових
повідомлень-рішень та ґрунтуються на
підставі висновків акта про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки від 16 червня 2014 року №
1600/16-03-22-02-12/25158452.

Згідно статті 74 Податкового кодексу
України податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів. Перелік інформаційних баз, а
також форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань.

Аналіз положень статті 74 Податкового
кодексу України дає підстави вважати,
що підсистема "Аналітична система" АІС
"Податковий блок" має відображати
фактично задекларовані позивачем
показники своєї господарської
діяльності, їх коригування можливе
лише за наслідками узгодження
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, а контролюючі органи
використовують вказану систему у своїй
роботі, в тому числі, й для
співставлення показників, які
задекларовані позивачем та його
контрагентами, розбіжності в яких
призводять до створення штучних
підстав для проведення перевірок
суб'єктів господарської діяльності.

Крім того, наведені законодавчі
положення дають підстави для висновку
про те, що процес зіставлення даних
податкової звітності з ПДВ у розрізі
контрагентів є формальним рівнем
податкового контролю, на стадії якого
податковий орган фактично порівнює
задекларовані контрагентами
кореспондуючі суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства,
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються контролюючим органом
при проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податків.

Відповідно до норм податкового
законодавства висновок щодо
правильності (або недостовірності)
задекларованих платником даних
податкового обліку, як підстави для
внесення змін до вказаної бази даних,
може бути зроблений податковим органом
після визначення платникові
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому законом
порядку.

Отже, самі по собі документ (акт,
довідка), складений за результатами
перевірки платника податків, не може
слугувати підставою для внесення змін
до Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів.

Таким чином, висновок щодо
правильності (або недостовірності)
задекларованих платником даних
податкового обліку як підстави для
внесення змін до вказаної бази даних
може бути зроблений податковим органом
лише після визначення платникові
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому законом
порядку.

Враховуючи, що за результатами
проведення перевірки контролюючим
органом податкові
повідомлення-рішення не приймались,
суд погоджується з доводами позивача
про те, що органом доходів і зборів
всупереч вимогам діючого
законодавства допущено коригування
задекларованих платником податків
відомості щодо податкових зобов'язань
та сум податкового кредиту його
контрагентів за наслідками здійснення
господарських операцій з вищевказаним
контрагентом, шляхом внесення змін до
автоматизованої інформаційної
системи.

Таким чином, діями відповідача щодо
коригування відомостей про податкові
зобов'язання та податковий кредит ПП
"Фірма "Онікс" в підсистемі "Аналітична
система" АІС "Податковий блок" створено
для позивача негативні наслідки,
усунути які можливо лише поновивши у
зазначеній системі відомості,
самостійно задекларовані платником
податків щодо податкових зобов'язань
та податкового кредиту у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне зобов'язати Кременчуцьку
ОДПІ відновити в підсистемі
"Аналітична система" АІС "Податковий
блок" показники податкової звітності
позивача, що визначені у податковій
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно із
статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Приписами статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Приватного
підприємства "Фірма "Онікс" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області щодо коригування в підсистемі
"Аналітична система" АІС "Податковий
блок" задекларованих Приватним
підприємством "Фірма "Онікс" сум
податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі
120 428,00 грн., в тому числі за жовтень 2013
року на суму 120 428,00 грн. та
задекларованого Приватним
підприємством "Фірма "Онікс" сум
податкового кредиту з ПДВ у розмірі 120
428,00 грн., в тому числі за жовтень 2013 року
на суму 120 428,00 грн.

Зобов'язати Кременчуцьку об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області відновити в
підсистемі "Аналітична система" АІС
"Податковий блок" показники податкових
зобов'язань з ПДВ у розмірі 120 428,00 грн., в
тому числі за жовтень 2013 року на суму 120
428,00 грн., та податкового кредиту з ПДВ у
розмірі 120 428,00 грн., в тому числі за
жовтень 2013 року на суму 120 428,00 грн.,
задекларованих Приватним
підприємством "Фірма "Онікс" на
підставі податкової декларації з ПДВ
за жовтень 2013 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (ідентифікаційний
код 38742715) на користь Приватного
підприємства "Фірма "Онікс"
(ідентифікаційний код 25158452) витрати зі
сплати судового збору в розмірі 36
(тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції. У разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 31
липня 2014 року.

Суддя
А.О. Чеснокова