Справа № 2а-4117/12/2670
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/55409/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненко
А.О.

здійснивши попередній розгляд
касаційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спецвагон» (надалі - товариство) на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22 травня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 серпня 2012
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спецвагон» до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, Державної податкової служби у
м. Києві, Державної податкової служби
України про визнання протиправними дій
та скасування спеціальної санкції,

в с т а н о в и л а:

Товариство звернулось із позовом про:
визнання протиправними дій
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України (далі - Міністерство),
якими не розглянуто по суті клопотання
позивача від 25 листопада 2011 року № 25/11-1
про скасування спеціальної санкції -
індивідуального режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності;
зобов'язання Міністерства розглянути
по суті клопотання позивача від 25
листопада 2011 року № 25/11-1 та скасувати
спеціальну санкцію - індивідуальний
режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності,
застосовану до ТОВ «Спецвагон» наказом
Міністерства економіки України від 25
листопада 2009 року № 1323 «Про
застосування спеціальної санкції -
індивідуального режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності - до
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності України»(додаток № 7 до
наказу); визнання протиправними дії
(бездіяльність) Державної податкової
служби України та Державної податкової
служби у м. Києві щодо не складання та
неподання до Міністерства подання про
скасування спеціальної санкції -
індивідуального режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності,
застосованої до позивача на підставі
подання Державної податкової служби у
м. Києві від 26 жовтня 2009 року № 12975/5/22-6016;
про зобов'язання Державну податкову
службу України та Державну податкову
службу у м. Києві підготувати та подати
до Міністерства подання про скасування
спеціальної санкції - індивідуального
режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності,
застосованої до позивача наказом
Міністерства економіки України від 25
листопада 2009 року № 1323 «Про
застосування спеціальної санкції -
індивідуального режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності - до
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності України»(додаток № 7 до
наказу).

Позов мотивовано тим, що наказом
Міністерства економіки України від 25
листопада 2009 року № 1323 неправомірно
застосовано до ТОВ «Спецвагон»
спеціальну санкцію - індивідуальний
режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності,
оскільки воно не порушувало вимог
статті 1 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті». Також позивач зазначає, що ТОВ
«Спецвагон» на даний час здійснило всі
можливі для товариства практичні
заходи, які гарантують повернення
валютних цінностей на територію
України за контрактом, укладеного ТОВ
«Спецвагон» з ВАТ «Машини і
запчастини», проте Міністерство не
розглянуло по суті клопотання
товариства про скасування спеціальної
санкції - індивідуального режиму
ліцензування зовнішньоекономічної
діяльності, чим порушило статтю 37
Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність», а
Державна податкова служба України та
Державна податкова служба у м. Києві
неправомірно не склали та не подали до
Міністерства подання про скасування
спеціальної санкції - індивідуального
режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності,
застосованої до позивача на підставі
подання Державної податкової служби у
м. Києві від 26 жовтня 2009 року № 12975/5/22-6016.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
травня 2012 року залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 серпня 2012
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що процедура
розгляду питання щодо можливості
скасування спеціальної санкції -
індивідуального режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності була
дотримана, а посилання позивача на те,
що він мав достатні підстави для
скасування зазначеної санкції в
процесі розгляду справи не
підтвердились.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ТОВ «Спецвагон»
звернулось з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржуване рішення судів
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Міністерство економіки
України наказом від 25 листопада 2009 року
№1323 «Про застосування спеціальної
санкції індивідуального режиму
ліцензування зовнішньоекономічної
діяльності до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності
України» починаючи з 15 грудня 2009 року
застосувало до ТОВ «Спецвагон»
спеціальну санкцію індивідуальний
режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності.

Підставою для застосування даної
санкції стало подання Державної
податкової адміністрації України від 26
жовтня 2009 року № 12975/5/22-6016, якому
передувало проведення перевірки щодо
дотримання вимог валютного
законодавства. В процесі перевірки
встановлено, що позивач має
прострочену дебіторську
заборгованість за здійсненими
зовнішньоекономічними операціями.

Дебіторська заборгованість у сумі 26 862,5
тис. руб. виникла по контракту № 31/07 СВ
від 31 липня 2008 року, укладеного між ВАТ
«Машини и запчасти» та ТОВ «Спецвагон».

28 листопада 2011 року ТОВ «Спецвагон»
звернулося до Міністерства із
клопотанням про скасування
спеціальної санкції індивідуального
режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності, в
якому зазначило про відсутність
підстав для її застосування.

Міністерство направило лист №25/11- від 25
листопада 2011 року до Державної
податкової служби України, як
ініціатора застосування спеціальної
санкції до ТОВ «Спецвагон» щодо
можливості її скасування.

Листом від 23 лютого 2012 року № 4122-12/6720-12
Міністерство повідомило позивача, що у
відповідь на запит Державна податкова
служба України зазначила, що оскільки
ліквідаційна процедура по боржнику ВАТ
«Машини и запчасти» не завершена, вона
вважає за недоцільне скасування дії
спеціальної санкції.

Відповідно п. 1.2. Положення про порядок
застосування до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності
України та іноземних суб'єктів
господарської діяльності спеціальних
санкцій, передбачених статтею 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» (далі - Положення) санкції
застосовуються Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності, що
порушили Закон України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" та
пов'язані з ним закони України, зокрема
в разі порушення суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності
валютного, митного, податкового, іншого
законодавства, що встановлює певні
заборони, обмеження або порядок
здійснення зовнішньоекономічних
операцій, та в разі проведення ними дій,
які можуть зашкодити інтересам
національної економічної безпеки.

Згідно п. 2.1 Положення, затвердженого
наказом Міністерства економіки
України від 17 квітня 2000 року № 52,
індивідуальний режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності
українських суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземних суб'єктів господарської
діяльності передбачає здійснення
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України індивідуального
ліцензування кожної окремої
зовнішньоекономічної операції певного
виду зовнішньоекономічної діяльності,
що зазначена в статті 4 Закону України
«Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відповідно до пункту 2.3 Положення
індивідуальний режим ліцензування діє
до моменту усунення порушень
законодавства України або
застосування практичних заходів, що
гарантують виконання Закону України
«Про зовнішньоекономічну
діяльність»та/або пов'язаних з ним
законів України, і скасовується
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України.

Частиною 12 статті 37 Закону України від
16.04.1991 № 959-ХІІ «Про
зовнішньоекономічну діяльність» у
разі усунення порушень законодавства
України або застосування практичних
заходів, що гарантують виконання цього
Закону та/або пов'язаних з ним законів
України, і приведення своєї
зовнішньоекономічної діяльності у
відповідність із законами України або
надання достатніх доказів
неможливості (безперспективності)
застосування практичних заходів, що
гарантують виконання закону, суб'єкти
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземні суб'єкти господарської
діяльності, до яких застосовано
санкції, мають право подавати до
центрального органу виконавчої влади з
питань економічної політики
відповідні матеріали та виходити з
клопотанням про скасування (зміну виду,
тимчасове зупинення) дії санкцій.

При відхиленні доводів позивача про
наявність передбачених частиною 12
статті 37 вказаного Закону підстав для
скасування санкцій судами правомірно
було враховано, що рішенням
Арбітражного суду Брянської області
від 22 червня 2009 року у справі № А09-7436/2008
ВАТ «Машини і запчастини» було визнано
неплатоспроможним боржником
(банкрутом), однак ліквідаційна
процедура на час розгляду клопотання
не завершена. Водночас на рахунках
нерезидента наявні грошові кошти та
майно на погашення простроченої
дебіторської заборгованості, тоді як
грошові кошти товариству не повернуті.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано не погодились з доводами
позивача про неправомірність
прийняття Міністерством економіки
України наказу від 25 листопада 2009 року
№ 1323 щодо застосування до товариства
спеціальної санкції, оскільки такий
наказ не є предметом оскарження у даній
справі і самостійно товариством не
оскаржувався.

Висновок судів попередніх інстанцій
про те, що суб'єкти владних повноважень
діяли на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені законом,
ґрунтується на встановлених у справі
обставинах, тоді як доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Водночас відповідно до статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
позбавлений можливості досліджувати
докази, встановлювати та визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 224, 230, Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спецвагон» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22 травня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 серпня 2012
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець