Справа № 2а-12223/12/2670
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Бєліцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14.03.2014 року у
справі за її позовом до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 15.06.2010 року №.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14.03.2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на її думку, постанову суду
першої інстанції та постановити нову
про задоволення позову. В своїй
апеляційній скарзі посилається на
незаконність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення. Вважає, що судом
першої інстанції неповно з'ясовані
обставини, які мають істотне значення
для справи, а встановлені судом
висновки не відповідають обставинам
справи, що є підставою для скасування
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Подільському районі міста Києва ДПС
була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 за період з
01.04.2007 року по 02.06.2010 року, за
результатами якої складено акт
№46/17-405/НОМЕР_1 від 02.06.2010 року (надалі -
акт перевірки).

За результатами вищезазначеної
перевірки ДПІ у Подільському районі
міста Києва ДПС встановлено порушення
п. 2.6 Постанови Правління Національного
банку України від 15.12.2004 року №637 «Про
затвердження Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні», а саме: неоприбуткування в
касі готівкових коштів на загальну
суму 191 250,00 грн., в тому числі за 2007 рік
на 91 420,00 грн., за 2008 рік на 99 830,00 грн.

У зв'язку із виявленими порушеннями ДПІ
у Подільському районі міста Києва ДПС
прийнято рішення про застосування
штрафних санкцій від 15.06.2010 року
№, яким визначено суму штрафних
санкцій за порушення законодавства про
патентування, за порушення норм
регулювання обігу готівки та про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг у розмірі 956 250,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції дійшов висновку, що
суду не надано достатніх та
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких мотивуються позовні
вимоги.

Судова колегія погоджується з такою
позицією з наступних підстав.

Правила здійснення касових операцій
врегульовані Положенням про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженим постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 року №637 .

Приписами п. 1.2 Положення №637
оприбуткування готівки визначено як
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

Відповідно до положень п. 6 ст. 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг» від 06.07.1995 року
№265/95-ВР позивач здійснює діяльність
без застосування реєстратора
розрахункових операцій з веденням
книги обліку доходів і витрат.

Для платника єдиного податку - фізичної
особи порядок ведення Книги обліку
доходів і витрат затверджено Порядком
видачі Свідоцтва про сплату єдиного
податку, який затверджено наказом ДПА
України від 29.10.1999 року №599,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 02.11.1999 №752/4045 (надалі - Порядок
№752).

Згідно п. 8 Порядку №752, для визначення
результатів власної підприємницької
діяльності на підставі відображення
здійснених господарських і фінансових
операцій платник єдиного податку веде
Книгу обліку доходів і витрат згідно із
додатком №10 до Інструкції про
прибутковий податок з громадян,
затвердженої наказом Головної
державної податкової інспекції
України від 21.04.1993 року №12 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 09.06.1993 року №64. При цьому,
обов'язковому заповненню підлягають
лише графи «період обліку», «витрати на
виробництво продукції», «сума виручки
(доходу)», «чистий доход».

Поряд з цим, порядок ведення книги
обліку доходів і витрат визначено у
Постанові Кабміну України «Про
затвердження Порядку ведення книги
обліку доходів і витрат» від 26.09.2001 року
№1269, згідно з яким книга обліку доходів
і витрат ведеться суб'єктами
підприємницької діяльності -
фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється згідно із
законодавством з питань оподаткування
суб'єктів малого підприємництва (у тому
числі шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку), а також
особами, які мають пільговий торговий
патент для продажу товарів (крім
підакцизних) (надання послуг)
відповідно до законодавства з питань
патентування деяких видів
підприємницької діяльності, якщо такі
особи не є платниками податку на додану
вартість згідно із законодавством.

Таким чином, показники, що зазначаються
у графах 4, 5 і 6, заповнюються
підприємцем безпосередньо на місці
реалізації після кожного факту
продажу. Наприкінці робочого дня
підбиваються підсумки всіх сум,
отриманих за реалізований товар, і
виводиться денна сума валового доходу.

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»,
установлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу: за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Згідно мотивувальної частини ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 03.02.2014 року судом касаційної
інстанції встановлено, що визначальним
фактом для своєчасного оприбуткування
отриманих готівкових коштів є, зокрема,
день їх одержання, а для застосування
штрафних санкцій, передбачених
вищенаведеним пунктом, - встановлення
факту оприбуткування готівкових
коштів не в день їх фактичного
отримання.

Разом з тим, як вбачається з акту
перевірки та підтверджено
представником позивача під час
судового розгляду справи, позивачем не
велася книга обліку доходів і витрат із
фіксуванням в ній суми виручки, яка
зазначена в звітах суб'єкта малого
підприємництва - позивача за І, II, III, IV
квартали 2007 року та III квартал 2008 року.

З огляду на викладене вище, а також
враховуючи позицію Вищого
адміністративного суду України,
викладену в ухвалі від 03.02.2014 року в
адміністративній справі №2а-12223/12/2670,
суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку, що відповідачем
правомірно прийнято оскаржуване
рішення про застосування штрафних
санкцій від 15.06.2010 року №.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
констатує, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в
апеляційній скарзі та проголошені його
представником в судовому засіданні, не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

За таких підстав, апеляційну скаргу -
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 -
відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14.03.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 18.07.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.