Справа № 334/6305/13-а(2а/334/210/2013)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2014 рокусправа №
334/6305/13-а(2а/334/210/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради

на постанову Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2013 р. у
справі № 334/6305/13-а(2а/334/210/2013)

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального
захисту населення по Ленінському
району Запорізької міської ради

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

"18" липня 2013 р. ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення по Ленінському
району Запорізької міської ради в
якому просила визнати дії відповідача
протиправними щодо нарахування та
виплаті державної допомоги по догляд
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку; зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
на користь позивача допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 01.01.2011 року по
червень 2013 року включно, з урахуванням
фактично сплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані
протиправними діями позивача під час
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного року, в розмірі меншому ніж
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років, відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 04 листопада 2013 р. у
справі № 334/6305/13-а(2а/334/210/2013)
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення по Ленінському
району Запорізької міської ради про
визнання протиправними дій -
задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що в
судовому засіданні доведено право
позивача на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного року в розмірі визначеному
законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Не погодившись з постановою суду,
Управлінням праці та соціального
захисту населення по Ленінському
району Запорізької міської ради
подано апеляційну скаргу, згідно якої
особа, яка подає апеляційну скаргу
просить скасувати постанову
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 04 листопада 2013 р. у справі
№ 334/6305/13-а(2а/334/210/2013), як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд е вірно встановив
обставини справи, не дослідивши, що
позивач є застрахованою особою, тому,
по перше, розмір допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років
повинен визначатися законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими народженням та
похованням», а по друге, УПСЗН є
неналежним відповідачем в даній
справі, оскільки виплата допомоги
здійснюється за рахунок коштів Фонду з
соціального страхування на випадок
тимчасової непрацездатності, який
відповідно й повинен бути
відповідачем.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Управлінням праці
та соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради до суду надіслано
клопотання про розгляд справи без
участі представника відповідача.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено наявними в справі
матеріалами, що позивач має малолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З
матеріалів справи вбачається, що
позивач отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення ними трирічного
віку у розмірі 130 грн. на місяць на
дитину.

У відповідності до ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованим особам у формі
матеріального забезпечення у період
відпустки для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку і
частково компенсує втрату заробітної
плати (доходу) у період цієї відпустки.
Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається на кожну дитину. Зазначена
допомога надається на кожну дитину
незалежно від кількості народжених
(усиновлених, взятих під опіку) дітей у
сім'ї, по догляду за якими надається
допомога.

Статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Законами України про Державний бюджет
України на 2009, 2010 роки передбачалося, що
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
таких приписів не приймався.

Новий розмір і порядок виплати
допомоги Кабінетом Міністрів України
не визначалися.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», Законом України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» та Законом України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» взагалі не
передбачалося жодних обмежень щодо
виплати вказаної допомоги.

Отже, позивач як застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа, що
здійснює догляд за власною дитиною до
досягнення нею трирічного віку, має
право на допомогу по догляду за дитиною
в розмірі, не меншому прожиткового
мінімуму для дитини віком до 6 років,
встановленого законом.

Доводи скаржника стосовно невірно
визначеного відповідача по справі, а
саме відсутність у органу праці та
соціального захисту населення
обов'язку виплачувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку застрахованій особі,
колегія суддів вважає
необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 встановлено, що і застрахованим, і
не застрахованим особам виплата
вказаної допомоги здійснюється
органами праці та соціального захисту
населення, до яких відноситься
відповідач.

Крім того, дана позиція суду
апеляційного суду кореспондується з
думкою Верховного Суду України, що
висвітлена в рішенні від 25 грудня 2012
року щодо вирішення питання про
усунення неоднакового застосування ст.
43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-ІІІ, ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-XII.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог.

Згідно ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить висновку про
необґрунтованість доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим вона не підлягає
задоволенню. Оскаржуване рішення суду
першої інстанції відповідає фактичним
обставинам справи та нормам чинного
законодавства, а тому не підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради на постанову Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 04
листопада 2013 р. у справі №
334/6305/13-а(2а/334/210/2013) - залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 04 листопада 2013 р. у
справі № 334/6305/13-а(2а/334/210/2013) - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко