Справа № 872/13477/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2014 рокусправа № 804/9262/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Н.Т.-Імпекс» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
липня 2013 року у справі №804/9262/13-а за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Н.Т.-імпекс» до Виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення,
-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Н.Т.-Імпекс" до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило скасувати рішення
Криворізької міжрайонної виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 99 від 25.06.2011 року про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
липня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Н.Т.-імпекс» відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Н.Т.-Імпекс" звернулось з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення норм процесуального права,
просило скасувати оскаржувану поставу
та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.

У судовому засіданні представники
сторін доводи, викладені в апеляційній
скарзі та запереченнях на неї
підтримали в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, спірне
рішення прийнято на підставі п. 7
розділу VIII "Прикінцевих та перехідних
положень" Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", ч. 1 ст. 21, ст. 22,
п. 6 ч. 1 ст. 28, ст. 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
тому, що підприємство за період 2005-2008
років занизило суми фактичних витрат
на оплату праці, яка складалась із сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
працівникам Товариства з обмеженою
відповідальністю "Н.Т.-ІМПЕКС". Позивач
у запереченнях на Акт перевірки від 10
червня 2011 року зазначає, що аналізуючи
зміст п 2.3.3 Інструкції зі статистики
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13 січня 2004 року №5, для
віднесення матеріальної допомоги до
витрат на оплату праці необхідні дві
умови - щоб матеріальна допомога
надавалась систематично і всім або
більшості працівників. Матеріальна
допомога надавалась працівникам один
раз на рік, що ніяк не може вважатися
наданою систематично.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що матеріальна допомога
відноситься до фонду оплати праці та
підлягає оподаткуванню, а на суму
заниженого фонду оплати праці
нараховуються та утримуються страхові
внески.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У відповідності до положень до статті 1
Закону України "Про розмір внесків на
деякі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування",
статті 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
страхові внески утримуються та
нараховуються на суму фактичних витрат
на оплату праці, що включають витрати
на виплату основної та додаткової
заробітної плати, а також інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, які підлягають обкладанню
податком з доходів фізичних осіб. Таким
чином, матеріальна допомога на
оздоровлення відноситься до фонду
оплати праці та підлягає
оподаткуванню, а на суму заниженого
фонду оплати праці донараховуються та
утримуються страхові внески.

Згідно з статтею 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
страхувальник - роботодавець несе
відповідальність за несвоєчасність
сплати та неповну сплату страхових
внесків. За неповну сплату страхових
внесків на страхувальника
накладається штраф у розмірі
прихованої (заниженої) суми заробітної
плати. За порушення порядку витрачання
страхових коштів накладається штраф у
розмірі 50 відсотків належної до сплати
суми страхових внесків. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
облікової ставки Національного банку
України, що діяла на момент сплати,
нарахованої на повну суму недоїмки (без
урахування штрафів) за весь її строк.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції; доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Н.Т.-Імпекс»- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
липня 2013 року у справі №804/9262/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко