Справа № 809/1895/14
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р.
Справа № 809/1895/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Ткачук І.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Федоришин
Ю.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

до відповідача: реєстраційної
служби Долинського районного
управління юстиції Івано-Франківської
області,

про визнання протиправним і
скасування рішення №10837199 від 11.02.2014
року та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд
з адміністративним позовом до
реєстраційної служби Долинського
районного управління юстиції
Івано-Франківської області (далі -
відповідач) про визнання протиправним
рішення №10837199 від 11.02.2014 року та
зобов'язання вчинити дії. Позивач 16.07.2014
року подала доповнення до позовної
заяви (а.с. 65-66).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.01.2014
року позивач звернулася до
реєстраційної служби Долинського
районного управління юстиції
Івано-Франківської області із
відповідною заявою для проведення
державної реєстрації права власності,
форма власності: приватна, розмір
частки 41/100, на житловий будинок із
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, подавши всі необхідні
документи. Проте, відповідач, без
законних на те підстав відмовив у
проведенні державної реєстрації права
власності тому, що подані документи не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують. За наведених підстав
позивач просила позов задовольнити в
повному обсязі.

В судовому засіданні позивач заявлений
позов підтримала повністю з підстав
наведених в адміністративному позові
та у відповідних доповненнях.

Представник відповідача проти позову
заперечив з підстав, викладених в
письмових запереченнях (а.с.31-36). Крім
того, в судовому засіданні, пояснив, що
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №10837199
від 11.02.2014 року є правомірним та
винесеним з додержанням Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703.
Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши адміністративний позов,
заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши та оцінивши
наявні в матеріалах справи письмові
докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 28.01.2014 року звернулася із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень до Долинського районного
управління юстиції Івано-Франківської
області (а.с. 37).

Вказана заява зареєстрована у базі
даних про реєстрацію заяв і запитів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 28.01.2014 року за
реєстраційним номером 5169629. До заяви
позивачем долучено: копія паспорта
громадянина України, серія та номер:
НОМЕР_1, виданий 15.07.1997 року, видавник:
Долинський РВ УМВС в
Івано-Франківській області; копія
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера, серія та
номер: 2000, виданий 03.06.1998 року, видавник:
Долинська об'єднана державна податкова
інспекція; договір купівлі продажу
домоволодіння та земельної ділянки,
серія та номер: Д-1089, виданий 17.08.2003 року,
видавник: державний нотаріус
Долинської міської державної
нотаріальної контори Белей Є.І.;
висновок про технічний стан та
характеристики об'єкта, серія та номер:
б/н, виданий 23.10.2013 року, видавник: ОКП
"Івано-Франківське обласне бюро
технічної інвентаризації"; копія
технічного паспорта, серія та номер:
б/н, виданий 23.10.2013 року, видавник: ОКП
"Івано-Франківське обласне бюро
технічної інвентаризації", висновок
щодо технічної можливості поділу в
натурі частки з об'єкта нерухомого
майна, серія та номер: 721, виданий 23.10.2013
року, видавник: ОКП "Івано-Франківське
обласне бюро технічної
інвентаризації"; рішення, серія та
номер: 167, виданий 21.08.2013 року, видавник:
Долинська міська рада
Івано-Франківської області; квитанція,
серія та номер: 27-2447172/С, виданий 27.01.2014
року, видавник: ПАТ "Банк Національний
Кредит" Долинське відділення, м. Долина,
квитанція, серія та номер: 27-2446723/С,
виданий 27.01.2014 року, видавник: ПАТ "Банк
Національний Кредит" Долинське
відділення, м. Долина (а.с. 37-53).
Вищенаведені обставини додаткового
підтверджуються карткою прийому заяви
№10376759 від 28.01.2014 року (а.с. 54).

Відповідачем за результатами розгляду
заяви винесено рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №10837199 від 11.02.2014 року з
підстав, передбачених пунктом 4 частини
1 статті 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004
року, із змінами та доповненнями,
пунктами 16 та 23 порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року №703, а саме, у зв'язку із тим, що
подані документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують (а.с.
58).

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулюються Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004 року, в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, а також
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року №703 "Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно".

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті
15 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" перелік
документів для здійснення державної
реєстрації прав визначається
Кабінетом Міністрів України у Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Згідно з частиною 3 статті 16 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статі 18
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", свідоцтво про
право власності на нерухоме майно
видається державним реєстратором у
разі виділення окремого об'єкта
нерухомого майна із складу об'єкта
нерухомого майна , що складається із
двох і більше об'єктів.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до договору купівлі-продажу
домоволодіння та земельної ділянки від
15.08.2003 року встановлено, що позивачка
набула у власність 41/100 (сорок одну соту)
частку домоволодіння, а саме: частину
житлового будинку з відповідними
господарськими будівлями та спорудою
земельну ділянку площею - 0.0920 га (а.с. 42).
Згідно висновку щодо технічної
можливості поділу в натурі частки з
об'єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 №
721 від 23.10.2013 року підтверджена наявна
технічна можливість для поділу в
натурі частки з будинковолодіння, яке
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 43).

Однак, відповідно до пункту 54 Порядку
встановлено, що для проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з виділенням
окремого об'єкта нерухомого майна із
складу об'єкта нерухомого майна, що
складається з двох або більше об'єктів,
заявник, крім документів, що зазначені
у пунктах 27-29 і 31 цього Порядку, подає
органові державної реєстрації прав
документ, що підтверджує присвоєння
виділеному об'єкту нерухомого майна
самостійної адреси.

У разі коли власником об'єкта
нерухомого майна, що складається з двох
або більше об'єктів, є юридична особа,
заявник, крім документів, що зазначені
в абзаці першому цього пункту, подає
органові державної реєстрації прав
відповідне рішення уповноваженого
органу управління такої юридичної
особи.

У разі коли об'єкт нерухомого майна, що
складається з двох або більше об'єктів,
належить на праві спільної власності,
заявник, крім документів, що зазначені
в абзаці першому цього пункту, подає
органові державної реєстрації прав
письмову згоду всіх співвласників. При
цьому право спільної власності на
виділений об'єкт нерухомого майна із
складу об'єкта нерухомого майна, що
складається з двох або більше об'єктів,
не припиняється.

Відповідно до статті 369 Цивільного
кодексу України співвласники майна, що
є у спільній сумісній власності,
володіють і користуються ним спільно,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

У разі вчинення одним із співвласників
правочину щодо розпорядження спільним
майном вважається, що він вчинений за
згодою всіх співвласників.

Згода співвласників на вчинення
правочину щодо розпорядження спільним
майном, який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що на час прийняття
державним реєстратором рішення №10837199
від 11.02.2014 року про відмову у задоволені
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, державному реєстратору не
було подано згоди співвласників.

Так, відповідно до висновку №721 від
23.10.2013 року щодо технічної можливості
поділу в натурі частки з об'єкта
нерухомого майна по АДРЕСА_1, який
поданий до заяви від 28.01.2014 року ОСОБА_1
належить 41/100 частка будинковолодіння,
а ОСОБА_5 належить 59/100 частки
будинковолодіння. В судовому засіданні
досліджено витяги з Державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрцію
прав власності від 15.04.2014 року та
встановлено, що ОСОБА_6 належить 1/2
частки з 59/100 та ОСОБА_7 належить 1/2
частки з 59/100 даного будинковолодіння,
які отримані ними на підставі права на
спадщину (а.с. 77-80).

Таким чином, перевіряючи дії
відповідача щодо прийняття
оскаржуваного рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №10837199 від 11.02.2014 року суд
дійшов висновку, що таке рішення
прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано та з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для його
прийняття.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача провести
реєстрацію прав з видачею свідоцтва на
новостворений об'єкт нерухомого майна,
який утворився в результаті поділу
об'єкта нерухомого майна за ОСОБА_1 по
АДРЕСА_1 суд зазначає, що такі вимоги
ґрунтуються на твердженні позивачки
про протиправність рішення про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень №10837199 від 11.02.2014 року.
Оскільки, судом встановлено
правомірність прийняття відповідачем
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №10837199
від 11.02.2014 року, підстави для
задоволення таких позовних вимог
відсутні.

Щодо вимоги про зобов'язання повернути
сплачені кошти за подачу заяви про
реєстрацію прав та їх обтяжень від
28.01.2014 року суд констатує, що відповідно
до частини 1 статті 29 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" за
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень справляється державне
мито. У разі відмови у проведенні
державної реєстрації прав та їх
обтяжень державне мито не
повертається.

Крім того, позивач у своїх доповненнях
посилається на те, що відповідачем не
зупинено розгляд заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень та не
надано 5 днів для усунення обставин
зупинення розгляду заяви.

Так, відповідно до пункту 13 Порядку
зазначено, у разі подання не в повному
обсязі документів, необхідних для
проведення державної реєстрації прав,
державний реєстратор приймає рішення
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію, яке містить
рекомендації щодо усунення обставин,
що були підставою для його прийняття.

Проте, як встановлено судом та не
заперечується сторонами, на час
виникнення спірних правовідносин
інших документів, в тому числі щодо
погодження співвласників на поділ чи
виділ позивачем частки з вказаного
будинковолодіння не було, про їх
існування відповідач не повідомлявся.

В даному випадку суд звертає увагу, що у
відповідача з врахуванням поданих
матеріалів та встановлених обставин
спірних правовідносин не було підстав
для зупинення розгляду заяви позивача
від 28.01.2014 року про державну реєстрацію
у відповідності до вимог пункту 13
Порядку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Отже, оцінивши докази, які є у справі,
враховуючи вимоги Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень", "Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно",
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №703 від 22.06.2011 року,
суд, дійшов висновку проте, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, діяв в межах повноважень
та у спосіб, визначений чинним
законодавством, а тому підстави для
задоволення позовних вимог відсутні, а
в адміністративному позові слід
відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/ Грицюк
П.П.

Постанова складена в повному
обсязі 29.07.2014 року.