Справа № 2-а-1345/11/0209
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-1345/11/0209

Головуючий у 1-й інстанції: Воронюк В.А.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

30 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю секретаря судового
засідання: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Козятині Вінницької області на
постанову Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 13 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Козятині Вінницької області про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року позивач звернувся в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Козятині Вінницької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання нарахувати і виплатити
пенсію.

Постановою Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 13 липня 2011 року позов
задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову про відмову в
задоволені позову. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування всіх обставин
справи що призвело до неправильного її
вирішення.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Представник відповідача в судове
засідання не з`явився, хоча
повідомлявся про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач є
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується копією
посвідчення та отримує пенсію та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначену у
відповідності до статтей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до постраждалих
першої категорії, що є інвалідами 3-ї
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком.

Згідно до частини 3 статті 54
вищевказаного Закону, встановлено, що в
усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів 3-ї групи, щодо яких
встановлено зв`язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Всупереч статтей 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996
року, Постановою Кабінету Міністрів
України № 530 від 28 травня 2008 року та
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 654 від 16 липня 2008 року, а не в розмірі,
як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996
року, Постановою Міністрів України №530
від 28 травня 2008 року та Постановою
Кабінету Міністрів України № 654 від 16
липня 2008 року відповідач не правомірно
виплачував додаткову пенсію в меншому
розмірі ніж це передбачено статтями 50,
54 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Проте, судом першої інстанції не
враховано пропущений позивачем строк
звернення до адміністративного суду,
не надано оцінку поважності причин
його пропуску та помилково зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
м. Козятині Вінницької області
здійснити перерахунок основної та
додаткової пенсії позивачу з 22 травня
2008 року по 19 червня 2011 року, відповідно
до статтей 50, 54 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Згідно частини 2 статті 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про пропущення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи, що законодавець визначив
можливість суду першої інстанції при
вирішенні питання про відкриття
провадження у справі вирішувати
одночасно і питання про поновлення
строків, за наслідками якого суд, якщо
не знайде підстав для його поновлення,
залишає позов без розгляду, що в свою
чергу не позбавляє особу права на
повторне звернення до суду з
аналогічними вимогами.

Колегія суддів приходить до висновку,
що вимоги заявлені позивачем за межами
строків звернення до
адміністративного суду, слід залишити
без розгляду.

Таким чином, враховуючи положення
частини 2 статті 99 КАС України, право
позивача на отримання основної та
додаткової пенсії підлягає захисту з 17
грудня 2010 року, оскільки позов подано
до суду 17 червня 2011 року.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення статті 195 КАС України, яким
суду апеляційної інстанції надано
право перегляду рішень суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Козятині
Вінницької області задовольнити
частково .

Постанову Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 13 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Козятині Вінницької області про
перерахунок пенсії, - скасувати .

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України у м. Козятині Вінницької
області щодо нарахування та виплати
пенсії неправомірними.

Зобов`язати управління Пенсійного
фонду України у м. Козятині Вінницької
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_3 відповідно до статтей 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та 50% мінімальної
пенсії з 17 грудня 2010 року по день
припинення права на таку допомогу з
урахуванням проведених виплат.

В решті позовні вимоги залишити без
розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "01" серпня 2014 р. .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.