Справа № 2-а-2058/11/0219
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2058/11/0219
Головуючий у 1-й інстанції: Боднар В.В.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Драчук Т. О.

судді: Загороднюк А.Г. Смілянець Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду в
Піщанському районі Вінницької області
на постанову Піщанського районного
суду Вінницької області від 23 вересня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду в Піщанському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
неправомірними та стягнення
підвищення до пенсії згідно з Законом
України "Про соціальний статус дітей
війни".

Постановою суду першої інстанції
позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати зазначену постанову та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції - скасувати, з
наступних підстав.

Позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян "діти
війни" в розумінні статті 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", а відтак, на нього повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
вищезазначеним Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058, згідно якої мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України "Про державний бюджет України"
на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду
нарахування підвищення до його пенсії
в розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень статті 6
вищезазначеного Закону відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим позивач
звернулась до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530. Отже,
відповідач неправомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено
статтею 6 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152
Конституції України та дати ухвалення
рішень Конституційним Судом України,
колегія суддів погоджується з
висновками суду, щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу підвищення до
пенсії, передбачене статтею 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни", в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком.

Законом України від 14.06.2011 року "Про
внесення змін до ЗУ "Про державний
бюджет України на 2011 рік", який набрав
чинності з 19.06.2011 року, норми і
положення с6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
застосовуються в порядку та в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу ПФУ на 2011 рік. На
виконання вимог Закону України від
14.06.2011 року "Про внесення змін до ЗУ "Про
державний бюджет України на 2011 рік",
Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року
прийнято постанову за №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка опублікована в
газеті "Урядовий кур'єр" 23.07.2011 року і
якою врегульовано, зокрема, виплати у
2011 році особам, віднесеним до категорії
"Дітей війни"

Отже, відповідачем порушено право
позивача отримувати підвищення до
пенсії, розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком визначеної у ч. 1 ст.28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" тільки по 22.07.2011 року
включно.

Крім того, судом першої інстанції не
враховано вимоги позивача щодо
здійснення перерахунку пенсії за віком
по 17.06.2011 року, натомість задовольняючи
позовні вимоги останнього та
зобов'язуючи відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивачу за віком,
після цієї дати, суд першої інстанції
всупереч положенням ч. 2 ст. 11 КАС
України, необґрунтовано вийшов за межі
позовних вимог. До того ж, з наявних
матеріалів справи не вбачається факт
зміни чи доповнення позивачем власних
позовних вимог в ході розгляду справи
судом першої інстанції.

Враховуючи встановлене порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови та прийняття
нового рішення.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Піщанському районі
Вінницької області задовольнити
частково.

Постанову Піщанського районного суду
Вінницької області від 23 вересня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду в Піщанському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Піщанському
районі Вінницької області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_2
підвищення до пенсії, як дитині війни, в
розмірі меншому ніж передбачено ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Піщанському районі
Вінницької області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком, як дитині війни, відповідно до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", виходячи з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за період з
25.02.2011 року по 17.06.2011 року, згідно
позовних вимог, з урахуванням
виплачених сум .

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Смілянець Е. С.