Справа № 817/1508/14
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1508/14

18 липня 2014 року 15год. 07хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Шевчук В.С.

відповідача: представник Красовський
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ ЗАХІД" до
Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз Захід» (далі -
ТОВ «Союз Захід») звернулось з позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області (далі
- ДПІ у м. Рівному) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
20.02.2014 року №.

Позовні вимоги полягають у наступному.
В основу висновків акту перевірки від
08.02.2014 року №67/17-16-22-01/38661610 та зняття
податкового кредиту відповідачем
покладено твердження щодо відсутності
реального здійснення господарських
операцій між ТОВ «Союз Захід» та
Фермерським господарством «Обрій»
(далі ФГ - «Обрій») у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують зберігання,
транспортування товару, який є
предметом договорів купівлі-продажу
№ДГ-0050-23 від 13.06.2013 року, №ДГ-05-07/П від
06.07.2013 р. Позивач з таким висновком не
погоджується та вказує, що зазначені
операції з придбання товару фактично
здійснені та документально оформлені.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, зазначених у позові, просила
їх задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, подав
письмові заперечення та пояснив, що
господарські операції ТОВ «Союз Захід»
з ФГ «Обрій» у червні - липні 2013 року є
безтоварним, а отже не спричиняють
реального настання правових наслідків.
Крім того, під час перевірки позивачем
не надано товарно-транспортних
накладних. За наведених вище обставин,
аналізуючи господарські операції
позивача по придбанню у ФГ «Обрій»
продукції, податковий орган зробив
висновок про відсутність факту
придбання товарно-матеріальних
цінностей, що свідчить про укладення
угоди без мети настання реальних
наслідків. Просив у задоволенні позову
відмовити повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ДПІ у м. Рівному
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ «Союз
Захід» з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
проведенні взаєморозрахунків з ФГ
«Обрій» за період з 01.07.2013 року по 31.07.2013
року.

Результати перевірки оформлено актом
№ 67/17-16-22-01/38661610 від 08.02.2014, у якому
встановлено порушення п. 44.1 ст. 44
розділу I, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п.198.3, п. 198.6
ст. 198 розділу V Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із
змінами та доповненнями), а саме: ТОВ
«Союз Захід» завищено податковий
кредит на суму 133 370,80 грн., що призвело
до заниження податку на додану
вартість за липень 2013р. - 133 370,80 грн.
(а.с.4-10).

На підставі акту перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
20.02.2014 року № про визначення
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість в сумі 133 370,80 грн. за
основним платежем і в сумі 33 342,70 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(а.с.12).

Підставою для визначення податкового
зобов'язання став висновок відповідача
про те, що взаємовідносини позивача із
контрагентом - ФГ «Обрій» мають ознаки
безтоварності у зв'язку з відсутністю
документів, що засвідчують
транспортування товарів, а саме:
маршрутних листів, довіреностей,
специфікацій та будь-яких інших
документів, що підтверджували б
транспортування, зберігання, отримання
товарів, а також відсутність у
квитанціях до прибуткових касових
ордерів прізвище особи, яка витрачала
кошти.

Як зазначено у акті перевірки та
пояснив представник відповідача у
судовому засіданні, під час перевірки
позивачем не було надано
товарно-транспортних накладних та
доказів зберігання товарів.

За наведених вище обставин, податковий
орган дійшов висновку про те, що
операції купівлі-продажу ФГ «Обрій» з
ТОВ «Союз Захід» проведені у червні -
липні 2013р. не спричиняють реального
настання правових наслідків, а отже - є
нікчемними по ланцюгу до
«вигодонабувача».

Однак, такі висновки органу державної
податкової служби суд вважає
безпідставними та такими, що
ґрунтуються не на нормах закону та
фактичних обставинах здійснення
господарських операцій, а на
припущеннях відповідача.

Так, пунктом 14.1.181 статті 14 Податкового
кодексу України, встановлено, що
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Отже, законодавець встановлює
обов'язкові ознаки, необхідні для
формування податкового кредиту, серед
яких є придбання або виготовлення
товарів.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року від
16.07.1999 року № 996-XIV (з наступними змінами
та доповненнями) визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (у тому
числі, договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

З урахуванням наведених норм чинного
законодавства України та доводів ДПІ у
м. Рівному, викладених в акті перевірки,
судом при розгляді справи підлягали
з'ясуванню обставини щодо реального
здійснення господарських операцій з ФГ
«Обрій», за якими позивачем сформовано
податковий кредит, належного
оформлення первинних документів.

Як встановлено судом, між ТОВ «Союз
Захід» (Покупець) та ФГ «Обрій»
(Продавець) укладено договори купівлі
продажу №ДГ -0050-23 від 13.06.2013 року,
№ДГ-05-07/П від 06.07.2013 року на поставку
кукурудзи власного виробництва (далі
по тексту - Договори) (а.с.13-14, 34-36, 37-38).

Відповідно до п. 1.1 вказаних Договорів
Продавець зобов'язується поставити та
передати у власність Покупцю кукурудзу
власного виробництва (надалі - Товар), а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити Товар на умовах зазначених у
договорі.

Пунктами 2.1 та 2.2 Договорів встановлено,
що приймання - передача Товару
оформляється накладною на відпуск
Товару в момент передачі Товару
Покупцю, яка підписується
уповноваженими представниками Сторін
в 2-х оригінальних примірниках: 1
примірник - Покупцю, 2 примірник -
Продавцю. Передача Товару здійснюється
в пункті поставки.

Асортимент, ціна, кількість товару та
загальна сума товару передбачена ч. 1.2
вищевказаних договорів та
визначається у видаткових накладних.
По придбанню позивачем товарів
відповідно до договорів поставки у ФГ
«Обрій» контрагентом виписані
видаткові накладні №РН-0000061 від
13.06.2013р.,№РН-0000062 від 14.06.2013р., №РН-0000066
від 17.06.2013р., №№РН-0000067 від 18.06.2013р.,
№РН-0000068 від 18.06.2013р., №РН-0000069 від
18.06.2013р., №РН-0000072 від 18.06.2013р., №РН-000082
від 06.07.2013р., №РН-000088 від 09.07.2013р.,
№РН-000102 від 25.07.2013р., №РН-000109 від
29.07.2013р., №РН-000113 від 30.07.2013р., №РН-000114
від 30.07.2013р., №РН-000115 від 31.07.2013р., а також
податкові накладні №61/2 від 13.06.2013р. на
суму 9 532,32 грн. ПДВ, №62/2 від 14.06.2013р. на
суму 9 803,36 грн. ПДВ, №66/2 від 17.06.2013р. на
суму 9 861,02 грн. ПДВ, №67/2 від 18.06.2013р. на
суму 9 832,19 грн. ПДВ, №68/2 від 18.06.2013р. на
суму 8 996,02 грн. ПДВ, №69/2 від 18.06.2013р. на
суму 9 053,69 грн. ПДВ, №72/2 від 18.06.2013р. на
суму 9 601,52 грн. ПДВ, №82/2 від 06.07.2013р. на
суму 9 523,00 грн. ПДВ, №88/2 від 09.07.2013р. на
суму 9 730,67 грн. ПДВ, №102/2 від 25.07.2013р. на
суму 9 463,67 грн. ПДВ, №109/2 від 29.07.2013р. на
суму 9 374,67 грн. ПДВ, №113/2 від 30.07.2013р. на
суму 9 552,67 грн. ПДВ, №114/2 від 30.07.2013р. на
суму 9 819,67 грн. ПДВ, №115/2 від 31.07.2013р. на
суму 9 226,33 грн. ПДВ (а.с.83-110).

Як вбачається із даних податкових
накладних вони містять усі належні
реквізити, а саме: назву документа; дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції;
підставу господарської операції;
одиницю виміру господарської операції;
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення від постачальника та від
отримувача.

Вказані накладні оформлені у
відповідності до вимог чинного
законодавства та містять всі необхідні
реквізити передбачені Законом України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та пунктом 2.2
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №88 від 24.05.1995 року.

Розрахунки між суб'єктами
господарювання проводилися у
готівковій формі, що підтверджується
звітами про використання коштів та
квитанціями до прибуткових касових
ордерів (а.с.40, 42, 44, 46, 48, 50, 52, 54, 56, 58 - 59, 61,
63, 65, 67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81 - 82).

Стосовно твердження відповідача щодо
відсутності прізвища ім'я та по
батькові особи, яка здійснювала оплату
за товар в квитанціях до прибуткових
касових ордерів, суд зазначає, що
відсутність у вище зазначених
документах вказаної вище інформації не
є підставою вважати їх недійсними та не
свідчить про безтоварність операції.

Крім того, оплата поставленого товару
підтверджується результатами
проведеної зустрічної звірки ФГ
«Обрій» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платником податків ТОВ «Союз Захід»
їх реальності та повноти відображення
в обліку за період з 01.07.2013р. по 31.07.2013р.,
на підставі яких Любашівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів в Одеській області складено
довідку №26/2200/3090/1738 від 16.10.2013р. Як
вбачається із довідки від 16.10.2013р.,
дебіторська/кредиторська
заборгованість за відвантажений товар
по розрахункам з ТОВ «Союз Захід»
відсутня. Висновками довідки також
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин ФГ «Обрій» з
ТОВ «Союз Захід», їх вид, обсяг та
розрахунки (а.с.111-113).

З описової частини акта перевірки від
08.02.2014р. № 67/17-16-22-01/38661610 вбачається, що
для проведення перевірки ТОВ «Союз
Захід» були надані вищевказані
первинні документи по
взаєморозрахунках із ФГ «Обрій»
(договори купівлі - продажу від 13.06.2013р.
№ДГ-0050-23 та від 06.07.2013р. №ДГ-05-07/П,
податкові, видаткові накладні, звіти
про використання коштів, касова книга,
касові ордери, журнали прибуткових та
видаткових касових документів, а також
документи, що підтв6ерджують
здійснення покупцем витрат готівки під
час придбання товару).

Відповідно до пункту 2.5 Договорів,
доставка Товару здійснюється Покупцем
за власний рахунок.

На виконання умов договорів між ТОВ
«Союз Захід» та приватним підприємцем
ОСОБА_4 укладено договір №2/06-113 від
10.06.2013р.(додаткові угоди №1 від 10.06.2013р.,
№2 від 01.08.2013р.) на транспортні послуги
(а.с.136-140, 154-166).

Транспортування товару
підтверджується актами виконання
робіт: №2/06 від 27.06.2013р. маршрут с.
Новокарбівка, Одеська область
(місцезнаходження ФГ «Обрій») -
с.Струтин, Львівська область; №1/07 від
15.07.2013р. маршрут с. Новокарбівка,
Одеська область (місцезнаходження ФГ
«Обрій) - с. Вузлове Львівська область
та товарно- транспортними накладними
(а.с.141).

Придбаний товар позивач в подальшому
поставлено Державному підприємству
спиртової та лікеро-горілочної
промисловості «Укрспирт» () згідно договорів поставки
зернових культур №02-13-10 від 10.06.2013 року
та №26-13-07 від 10.06.2013 року та видаткових
накладних (а.с.118-121). За умовами вказаних
договорів постачальник гарантує, що
він не є сількогосподарським
підприємством - виробником Товару,
однак продукція, яка поставлятиметься
по Договору, придбавається
безпосередньо у
сільськогосподарського
підприємства-виробника продукції та
Постачальник здійснює її перше
постачання. Постачання продукції
здійснюється транспортом
Постачальника, місцем розвантаження
продукції є Львівська область,
Радехівський район, с. Вузлове та
Львівська область, Золочіївський
район, с. Струтин, вул. Солтіївського, 2,
що відповідає маршрутам зазначеним в
актах виконання робіт перевізника.
Покликання відповідача на ненадання до
перевірки товарно-транспортних
накладних, як доказів на підтвердження
поставку товару від ФГ «Обрій» до ТОВ
«Союз Захід», є безпідставними,
оскільки за умовами договорів
поставки, які були предметом перевірки,
право власності до позивача на
придбаний товар і поставка товару
взагалі здійснені за місцем
знаходження ФГ «Обрій». Досліджені в
судовому засіданні
товарно-транспортні накладні
підтверджують використання придбаного
позивачем товару у ФГ «Обрій», а саме:
поставку (та перевезення) зернових
культур Державному підприємству
спиртової та лікеро-горілочної
промисловості «Укрспирт».

З огляду на вищевикладене вбачається,
що придбання товарів у ФГ «Обрій»
позивач здійснював в рамках
господарської діяльності.

Враховуючи викладене суд дійшов
висновку, що господарські операції між
позивачем та контрагентом по придбанню
товарів мали реальний характер, що
підтверджується фактичними
обставинами по справі, і тому у
позивача були всі правові підстави
віднести ці суми до податкового
кредиту.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин, позивачем на
підставі належних та допустимих
доказів підтверджено обґрунтованість
позовних вимог, у той час як
відповідачем не доведено
правомірність прийняття податкового
повідомлення-рішення 20.02.2014 року №
. Відтак зазначене податкове
повідомлення-рішення підлягає
визнанню протиправним та скасуванню, а
позовні вимоги - задоволенню повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94
КАС України стягуються на користь
позивача з Державного бюджету у
розмірі 333 грн. 43 коп.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
20.02.2014 року № .

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ ЗАХІД" із
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 333 (триста тридцять три) грн. 43
коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Борискін
С.А.