Справа № 303/4552/14-а
Суддя: Заболотний А. М.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№303/4552/14-а
рядка статистичного звіту- 3
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі
головуючого-судді Заболотного А.М.
розглянувши в порядку скороченого
провадження в м. Мукачево
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Лалівської сільської ради
Мукачівськго району про визнання
протиправними дій Лалівської
сільської ради Мукачівського району
щодо ненадання інформації на запит від
27 лютого 2014 року та зобов'язання
вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до голови
Лалівської сільської ради
Мукачівського району Гелмеці Євгена
Васильовича про оскарження
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії. Позов мотивує тим, що 27
лютого 2014 року він звернувся до
відповідача із запитом на надання
публічної інформації, а саме: копію
протоколів засідань, рішення
депутатської комісії із земельних
питань та
адміністративно-територіального
устрою, документи до них Лалівської
сільської ради Мукачівського району
Закарпатської області за січень, лютий
та березень 2014 року. 06.09.2014 року отримав
відповідь № 02-19/238, відповідно до якої
надати запитувану інформацію не має
можливості, оскільки в документах
міститься інформація про громадян
Лалівської сільської ради, яка згідно
Законом України «Про інформацію» є
конфіденційною. У зв'язку з цим
змушений звернутися до суду із позовом
про визнання дій та бездіяльності щодо
надання публічної інформації
протиправними та зобов'язання на
вчинення певних дій.

Ухвалою суду від 16.07.2014 року відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі.

Відповідач заперечень на позовну заяву
не надав, явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

На підставі п. 1 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України справа розглянута в порядку
скороченого провадження.

Відповідно до ст. 34 Конституції України
передбачено, що кожен має право вільно
збирати, зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно з Законом України «Про доступ
до публічної інформації»
регламентований порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес.

Статтею 3 Закону України «Про доступ
до публічної інформації» визначені
гарантії забезпечення права на доступ
до публічної інформації, відповідно до
якої право на доступ до публічної
інформації гарантується: обов'язком
розпорядників інформації надавати та
оприлюднювати інформацію, крім
випадків, передбачених законом;
визначенням розпорядником інформації
спеціальних структурних підрозділів
або посадових осіб, які організовують у
встановленому порядку доступ до
публічної інформації, якою він володіє;
максимальним спрощенням процедури
подання запиту та отримання
інформації; доступом до засідань
колегіальних суб'єктів владних
повноважень, крім випадків,
передбачених законодавством;
здійсненням парламентського,
громадського та державного контролю за
дотриманням прав на доступ до
публічної інформації; юридичною
відповідальністю за порушення
законодавства про доступ до публічної
інформації.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» доступ
до публічної інформації здійснюється
на принципах: прозорості та
відкритості діяльності суб'єктів
владних повноважень; вільного
отримання та поширення інформації,
крім обмежень, встановлених законом;
рівноправності, незалежно від ознак
раси, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних або
інших ознак.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» доступ до інформації
забезпечується шляхом, зокрема,
надання інформації за запитами на
інформацію.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
не може бути обмежено доступ до
інформації про розпорядження
бюджетними коштами, володіння,
користування чи розпорядження
державним, комунальним майном, у тому
числі до копій відповідних документів,
умови отримання цих коштів чи майна,
прізвища, імена, по батькові фізичних
осіб та найменування юридичних осіб,
які отримали ці кошти або майно. При
дотриманні вимог, передбачених
частиною другою цієї статті, зазначене
положення не поширюється на випадки,
коли оприлюднення або надання такої
інформації може завдати шкоди
інтересам національної безпеки,
оборони, розслідуванню чи запобіганню
злочину.

Частиною 1 ст. 13 цього Закону
визначено перелік розпорядників
публічної інформації, якими зокрема є
суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання.

Розпорядники інформації зобов'язані
надавати достовірну, точну та повну
інформацію, а також у разі потреби
перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації (п. 6
ч.1 ст.14 Закону).

Порядок оформлення запитів на
інформацію визначено ст. 19 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації».

Запит на інформацію, згідно з ч. 1 ст.
19 вказаного Закону, - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

Запитувач також має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту (ч. 2 ст. 19 Закону).

Згідно з приписів ст. 21 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» інформація на запит
надається безкоштовно. У разі якщо
задоволення запиту на інформацію
передбачає виготовлення копій
документів обсягом більш як 10 сторінок,
запитувач зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати на копіювання та друк.
Розмір фактичних витрат визначається
відповідним розпорядником на
копіювання та друк в межах граничних
норм, встановлених Кабінетом Міністрів
України. У разі якщо розпорядник
інформації не встановив розміру плати
за копіювання або друк, інформація
надається безкоштовно. При наданні
особі інформації про себе та
інформації, що становить суспільний
інтерес, плата за копіювання та друк не
стягується.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» передбачено вичерпний
перелік випадків у яких розпорядник
інформації має право відмовити в
задоволенні запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», розпорядник інформації
має право відмовити в задоволенні
запиту у випадку коли інформація, що
запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
обмеження доступу до інформації
здійснюється відповідно до закону при
дотриманні сукупності таких вимог: 1)
виключно в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя; 2)
розголошення інформації може завдати
істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода
від оприлюднення такої інформації
переважає суспільний інтерес в її
отриманні.

Право на оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації передбачено ст. 23 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації». Частинами 2 та 3 цієї
статті визначено, що запитувач має
право оскаржити, зокрема: відмову в
задоволенні запиту на інформацію;
ненадання відповіді на запит на
інформацію; несвоєчасне надання
інформації. Оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації до суду здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1
звернувся до Лалівської сільської ради
Мукачівського району Гелмеці Є.В. із
інформаційним запитом, а відповідачне
надав йому повну відповідь по запиту на
інформацію, а також враховуючи те,
відповідачем не доведено обставин щодо
належного розгляду інформаційного
запиту позивача та своєчасного надання
відповіді на останній, суд приходить до
висновку про підставність та
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 19, 34 124 Конституції
України, статтями 2, 6-14, 69-71, 94, 158-163, 167,
183-2, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Законом України
«Про доступ до публічної інформації»,
суд,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати протиправними дії посадових
осіб Лалівської сільської ради
Мукачівського району щодо ненадання
публічної інформації за запитом від
27.02.2014року.

Зобов'язати Лалівську сільську раду
Мукачівського району надати ОСОБА_1
повну повну інформацію на запит від
27.02.2014 року, надавши копії протоколів
засідань, рішення депутатської комісії
із земельних питань та
адміністративно-територіального
устрою, документи до них Лалівської
сільської ради Мукачівського району
Закарпатської області за січень, лютий
та березень 2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області шляхом подання в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя
А.М.Заболотний

З оригіналом вірно.

Оригінал постанови суду знаходиться
у адміністративній справі 303/4552/14-а у
Мукачівському міськрайонному суді.

Суддя
А.М.Заболотний