Справа № 802/2753/14-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

30 липня 2014 р.

Справа № 802/2753/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання
Мельника В.С.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача:
Кирилюка Д.В.,

третьої особи: ОСОБА_3,

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Вінниці
адміністративну справу за позовом

ОСОБА_5

до Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Вінницькій
області, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача ОСОБА_3

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_5 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області, третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_3 про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання провести позапланову
перевірку частини будинковолодіння по
АДРЕСА_1 і зобов'язання звернутись до
суду із позовною заявою про знесення
самочинно збудованої будови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_5 незгодна з бездіяльністю
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області щодо невжиття
заходів, спрямованих на знесення
об'єкта самочинного будівництва,
зведеного співвласником
будинковолодіння - ОСОБА_3, адже
вказаний факт негативно впливає на
користування та володіння ОСОБА_5
належною їй частиною будинковолодіння.

На підставі зазначеного, змушена була
звернутись до суду з позовом з
наступними вимогами: 1)визнати
протиправною бездіяльність інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області, що
полягає у невжитті передбачених
статтею 38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та "Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю"
затвердженого постановою КМУ від
23.05.2011р. №553 заходів; 2) зобов'язати
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області провести
позапланову перевірку та вжити
передбачені ст. 38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та "Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю"
затвердженого постановою КМУ від
23.05.2011р. №553 заходи; 3) зобов'язати
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області вирішити питання
щодо подання позову до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
- прибудови, проведеної ОСОБА_3, до
частини будинковолодіння, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити на підставі та в
межах заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в судовому
засіданні щодо позову заперечував та
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, з огляду на їх
безпідставність.

Третя особа та представник третьої
особи щодо позову також заперечували
та просили відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 01.10.2004р.,
ОСОБА_5 є власником 12/25 часток
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами за АДРЕСА_2. З
наданих до суду доказів слідує, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 згідно з технічним
паспортом від 18.12.2012р., є співвласниками
домоволодіння по АДРЕСА_2

Кожному із співвласників видано
державні акти: позивачу від 17.02.2006р. за
№78 та ОСОБА_3 - від 31.08.2007р. за
№930.

В 2011 році ОСОБА_3 розпочав самовільне
переобладнання своєї частки
будинковолодіння, звів двоповерхову
надбудову над своєю часткою будинку,
внаслідок чого, як стверджує позивач,
з'явились тріщини у частці її
будинковолодіння. Позивач вказує, що
такі дії співвласника призвели до
порушення її прав та законних
інтересів.

18.10.2011р. відповідачем сформовано
постанову про накладення
адміністративного стягнення №745, якою
на за фактом самовільного, без
затвердженої у встановленому
законодавством порядку проектної
документації виконання будівельних
робіт з реконструкції частини
житлового будинку по АДРЕСА_2 на ОСОБА_3
накладено штраф в сумі 255 грн.

Крім того, 10.08.2012р. інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області винесено
припис №67 про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які не відповідають
законодавству, будівельним нормам,
державним стандартам і правилам,
архітектурним вимогам, затвердженим
проектним рішенням, технічним умовам
та іншим нормативно-правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт, яким
зобов'язано ОСОБА_3 зупинити будівельні
роботи та привести об'єкт у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Оскільки, здійснюючи самочинно
добудову, дозволу від компетентних
органів ОСОБА_3 не отримував, а станом,
на момент звернення до суду з позовом,
не зупинено будівельних робіт та не
приведено об'єкт у відповідності до
вимог чинного законодавства, тому
позивач звернулась до суду з позовом
за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходив з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
(надалі - Закон) встановлено, що
управління у сфері містобудівної
діяльності здійснюється Верховною
Радою України, Кабінетом Міністрів
України, Верховною Радою Автономної
Республіки Крим, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сфері
містобудування, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
іншими уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування.
Так, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами, що
передбачає п.1 "Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю" затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р.
№553 (надалі - Порядок).

Згідно з п.1 р. 2 Порядку державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних
стандартів і правил, технічних умов,
інших нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Приписи п. 5 Порядку встановлюють, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.
Повноваження посадових осіб
Держархбудінспекції поширюються на
всю територію України. Державний
архітектурно-будівельний контроль на
території інших областей
здійснюється посадовими особами
територіальних органів за рішенням
Держархбудінспекції.

Зі змісту п.7 Порядку слідує, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Однією із підстав для
проведення позапланової перевірки є
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта.

Системний аналіз вказаних нормативних
положень свідчить про те, що інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області, як
уповноважений орган, що здійснює
державний архітектурно-будівельний
контроль зобов'язана за фактом
самочинного будівництва об'єкта
здійснити щодо такого суб'єкта
позапланову перевірку. Однак, факту
проведення перевірки передує
встановлений факт самочинного
будівництва об'єкта.

Частиною 1 статті 38 Закону визначено, що
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису. У разі, якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у
приписі, орган державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

Самочинним вважається будівництво
житлового будинку, будівлі, споруди,
іншого нерухомого майна, якщо вони
збудовані (будуються) на земельній
ділянці, що не була відведена особі, яка
здійснює будівництво; або відведена не
для цієї мети; або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту; або з істотним
порушенням будівельних норм і правил,
що передбачає п.4 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних на кримінальних
справ "Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва) від 30.03.2012р.
№6.

В контексті зазначеного, на думку
позивача, самочинне будівництво ОСОБА_3
підтверджується приписом від 18.11.2011р.
та приписом від 10.08.2012р., якими
зобов'язано ОСОБА_3 зупинити будівельні
роботи та привести об'єкт у
відповідності до вимог чинного
законодавства, відтак за фактом не
виконання останніх відповідач
зобов'язаний звернутись до суду з
позовом щодо знесення самочинно
збудованого об'єкта та компенсацію
витрат, пов'язаних з таким знесенням.
Крім того, вказані приписи у
відповідності до судових рішень є
чинним та в судовому порядку не
оскаржувались, тобто наявні підстави
для звернення відповідача до суду з
відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку посиланням
позивача, суд встановлено таке.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 25.12.2012р. у
справі №2а/0270/5408/12 позов ОСОБА_5 до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області задоволено
частково, визнано протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов'язано одночасно з прийняттям
рішення за заявою ОСОБА_3 від 24.12.2012
року про прийняття в експлуатацію
об'єкту, вирішити питання щодо подання
позову до суду про знесення самочинно
збудованого об'єкту - прибудови,
зведеної ОСОБА_3, до частини
будинковолодіння, яке знаходиться за
адресою : АДРЕСА_2 та про компенсацію
витрат, пов'язаних з таким знесенням.
Згідно з ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013р. вказане рішення набуло
законної сили.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 28.03.2013р. у справі
№127/1921/13-ц в задоволенні позову ОСОБА_3
до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про визнання права
власності на самочинну будівлю,
відмовлено, у відповідності до ухвали
Апеляційного суду Вінницької області
від 14.05.2013р. вказане рішення набуло
законної сили.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.08.2013р. у
справі № 802/2440/13-а позов інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області до
ОСОБА_3 задоволено та зобов'язано
ОСОБА_3 виконати вимоги припису № 1-сл
"Про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил" від
05.03.2013р. шляхом знесення за його рахунок
самочинно збудованої прибудови
розташованої по АДРЕСА_2. Не
погодившись з цим, ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, яка у відповідності
до постанови Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2014р.
задоволена, зазначену постанову
скасовано та прийнято нову якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 14.11.2013р. у справі
№127/22723/13-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
визнання права власності на самочинне
будівництво залишення без задоволення.
Згідно з ухвалою суду Апеляційного
суду Вінницької області від 17.12.2013р.
вказане рішення набуло законної сили.

Згідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від
07.03.2014р. у справі №802/363/14-а позов ОСОБА_3
до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про скасування
припису задоволено, скасовано припис
№1-сл "Про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил" від
05.03.2013 р. Ухвалою суду від 02.04.2014р.
Вінницького апеляційного
адміністративного суду зазначена
рішення набуло законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України постанови
та ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Приписи ч.1 ст. 254 КАС України
передбачають, що постанова або ухвала
суду, яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини (ч.1 ст. 71
КАС України).

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачем до правової підстави
щодо зобов'язання провести перевірку
стосовно ОСОБА_3 віднесено факт не
виконання припису від 18.10.2011р. про
зобов'язання провести об'єкт у
відповідність до чинного
законодавства.

Однак, в розрізі вищезазначених
доказів, суд не бере до уваги вказане
посилання з огляду на те, що постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 25.12.2012р. у
справі №2а/0270/5408/12, предметом розгляду
якого є зазначений припис, позов ОСОБА_5
до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області задоволено
частково, визнано протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов'язано одночасно з прийняттям
рішення за заявою ОСОБА_3 від 24.12.2012р.
про прийняття в експлуатацію об'єкту,
вирішити питання щодо подання позову
до суду про знесення самочинно
збудованого об'єкту - прибудови,
зведеної ОСОБА_3, до частини
будинковолодіння, яке знаходиться за
адресою : АДРЕСА_2 та про компенсацію
витрат, пов'язаних з таким знесенням.
Згідно з ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013р. вказане рішення набуло
законної сили.

Судом встановлено, що 05.03.2013р.
інспекцією державного архітектурно -
будівельного контролю у Вінницькій
області, за наслідками проведеної
перевірки складено припис № 1-Сл з
терміном виконання до 19.04.2013 р. З
підстав не виконання якого, відповідач
звернувся до суду з позовом, зокрема,
постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.08.2013р. у
справі № 802/2440/13-а позов інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
задоволено та зобов'язано ОСОБА_3
виконати вимоги припису №1-сл "Про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил" від
05.03.2013р. шляхом знесення за його рахунок
самочинно збудованої прибудови
розташованої по АДРЕСА_2. Не
погодившись з цим, ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, яка у відповідності
до постанови Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2014р.
задоволена, зазначену постанову
скасовано та прийнято нову якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Тобто, відповідачем реалізовано право
щодо звернення до суду з позовом з
підстав не виконання припису від
18.10.2011р., відтак, відсутні підстави для
застосування інституту визначеного ст.
38 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Також, інспекцією ДАБК у Вінницькій
області на підставі звернення ОСОБА_5
проведено 12.06.14 р. повторну позапланову
перевірку дотримання вимог
містобудування, за наслідками якої,
складено акт 734-ПП перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних, норм, стандартів і правил,
яким встановлено, що по АДРЕСА_2
(реконструкція частини житлового
будинку) продовження виконання
будь-яких будівельних робіт з моменту,
останньої перевірки, не виявлено.

Будь-яких інших правових підстав для
проведення повторної позапланової
перевірки та вжиття ОСОБА_3 заходів
передбачених ст.38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та "Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю"
затвердженого постановою КМУ від
23.05.2011р. № 553, представником позивача не
наведено.

Відтак, з огляду на матеріали справи,
суд вважає, що позивачем не наведено
ґрунтовних аргументів, які б
підтверджували протиправною
бездіяльність інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області щодо встановлення
за результатами перевірки та
відображення у акті перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
№734-ПП від 12.06.14 року, а тому, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Натомість, суд звертає увагу, що
відповідач при прийняті висновків
викладених в акті перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
№734-ПП від 12.06.14 року діяв у спосіб та в
межах наданих йому повноважень,
керуючись нормами чинного
законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Згідно з ч. 2 цієї статті, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
відповідач довів правомірність своїх
дій, а тому адміністративний позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_5 до інспекції
державно-архітектурного контролю у
Вінницькій області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання провести
позапланову перевірку частини
будинковолодіння по АДРЕСА_1 і
зобов'язання звернутись до суду із
позовною заявою про знесення самочинно
збудованої будови відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Вінницький окружний адміністративний
суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк,
з дня її проголошення, апеляційної
скарги у порядок і строки, передбачені
статтями 186 і 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України.

Суддя
Крапівницька Н. Л.