Справа № 367/4560/14-а
Суддя: Линник В. Я.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/4560/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року суддя Ірпінського
міського суду Київської області Линник
В.Я., розглянувши в приміщенні
Ірпінського міського суду в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Ірпіні Київської області
про визнання протиправними дій та
зобов'язання виконати певні дії, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської
області надійшов зазначений вище
позов, який позивач мотивує тим, що вона
була звільнена з посади начальника
відділу планування та аналізу
результативності перевірок
Департаменту оподаткування фізичних
осіб Державної податкової
адміністрації України із правом
дострокового виходу на пенсію.
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Ірпінь Київської області (далі - УПФУ
в м. Ірпінь) їй було призначено пенсію,
обчислення якої здійснювалось на
підставі довідок ДПІ м. Ірпінь від 23.06.11
№ 1298/н/050 та ДПА України від 04.07.11 №№ 1368,
1369 про складові заробітної плати, що
містили інформацію про матеріальну
допомогу на оздоровлення та вирішення
матеріально-побутових потреб. Однак,
відповідачем не було взято до уваги
такі виплати під час призначення їй
пенсії.

Вказує, що вона 07.06.2014 р. звернулась до
УПФУ у м. Ірпені з листом про здійснення
обрахунку пенсії з усіх зазначених у
довідках виплат, але листом від 02.07.14 №
113/н-03 їй в цьому було відмовлено.

Вважає таку відмову неправомірною,
просить суд визнати незаконними дії
Управління пенсійного фонду України у
м. Ірпені Київської області щодо
відмови провести обрахунок її пенсії з
урахуванням сум виплаченої йому
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, відображених у довідках ДПА
України від 04.07.11 №№ 1368, 1369; Зобов'язати
Управління пенсійного фонду України у
м. Ірпені Київської області провести
обрахунок її пенсії із урахуванням сум
виплаченої їй матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань,
відображених у довідках ДПА України
від 04.07.11 №№ 1368, 1369 і довідці ДПІ м.
Ірпінь від 23.06.11 № 1298/н/050, та провести
доплату пенсії з урахуванням раніше
виплачених з 18.07.2011 р. сум.

Відповідач Управління Пенсійного
фонду України в м. Ірпіні направив до
суду письмові заперечення, в яких позов
не визнає, не погоджується з доводами
позивача.

Вказує, що позивач перебуває на обліку
в управлінні та отримує пенсію за
віком, що призначена згідно Закону
України «Про державну службу»,
відповідно до ч. 1 ст. 37 якого пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» визначено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Зазначає, що матеріальна допомога не
передбачена як складова частина
заробітної плати, а тому вона не може
враховуватись у заробіток, з якого буде
обчислюватися пенсія.

Також вважає безпідставним включення
до складових заробітної плати
державного службовця матеріальної
допомоги на підставі ст. 2 Закону
України «Про оплату праці», оскільки
відносини, що виникли між управлінням
та позивачем з приводу призначення
пенсії саме державному службовцю
регулюються насамперед Законом
України «Про державну службу», а, як вже
зазначалося раніше, до складових
заробітної плати саме державного
службовця матеріальна допомога не
включена.

Враховуючи вищевикладене, просить
відмовити в задоволені позовної заяви.

Суд, дослідивши докази по справі,
дійшов висновку, що частину позовних
вимог слід залишити без розгляду,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів
встановлюється шестимісячний строк,
який обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що позивачем
адміністративний позов подано з
порушенням строку позовної давності, і
відсутні підстави для поновлення
такого строку, суд залишає позов без
розгляду щодо вимог до 21.01.2014 р.

Суд вважає, що позов в решті частини
позовних вимог підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 з 18.07.2011 р. перебуває на обліку та
отримує у відповідача, Управління
пенсійного фонду України у м. Ірпені
Київської області, пенсію за віком, яка
їй була нарахована як державному
службовцю, що підтверджується
пенсійним посвідченням ОСОБА_1 (а.с. 10).

При визначенні позивачу розміру пенсії
відповідачем не було враховано
матеріальні допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, які виплачувались позивачу, і з
яких було нараховано єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, про що свідчить
довідка ДПА України від 04.07.11 №№ 1368 (а.с.
5).

Судом також встановлено, що позивач
звернувся до відповідача із листом від
17.06.2014р. (а.с. 8) з проханням заново
обрахувати розмір її пенсії з
врахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
матеріально-побутових потреб.

Однак, Управління пенсійного фонду
України у м. Ірпіні Київської області
листом від 02.07.14 № 113/Н-03 (а.с. 9)
повідомило її, що при розрахунку
розміру її пенсії не було враховано
виплачені їй матеріальні допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, оскільки
вони не є складовою заробітної плати
державного службовця.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Постановою Верховного суду України від
20.02.2012 р. по справі № 21-430а11 (а.с. 17-19), яку
прийнято за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах,
визначено, що за змістом статті 37
Закону України «Про державну службу»
(далі - Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24.03.95 №108/95ВР «Про оплату
праці» (далі - Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
05.11.91 №1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09.07.03 № 1058-IV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-IV) визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, враховуючи наведене
нормативне обґрунтування Верховного
суду України (яке є обов'язковим, як для
суду, так і для відповідача, як суб'єкта
владних повноважень), суд визнає
протиправною відмову Управління
пенсійного фонду України у м. Ірпіні
Київської області щодо проведення
обрахунку пенсії позивача з
урахуванням сум виплаченої їй
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, у зв'язку з чим зобов'язує
Управління пенсійного фонду України у
м. Ірпені Київської області здійснити
перерахунок та виплату призначену
позивачу пенсію державного службовця з
21.01.2014 р. з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
зазначених в у довідці ДПА України від
04.07.11 № 1368.

Суд вважає, що відповідач безпідставно
надав перевагу положенням Законів «Про
державну службу» та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є загальними.
У той же час, перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, а саме: ст. 41
Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та ст.66
Закону «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи викладене, на підставі ст. 41
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 6, 160-163,
185-3, 244-2 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Залишити без розгляду позов щодо вимог
за період до 21.01.2014 р.

Решту позовних вимог задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України у
м. Ірпіні Київської області щодо
проведення обрахунку пенсії ОСОБА_1 без
урахування сум виплаченої їй
матеріальної допомоги на оздоровлення
і на вирішення соціально-побутових
питань.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у м. Ірпіні Київської
області здійснити з 21.01.2014 р.
перерахунок ОСОБА_1 пенсію державного
службовця з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, , зазначених в у довідці ДПА
України від 04.07.11 № 1368, а також
виплатити таку пенсію з урахуванням
вже проведених виплат за період з 21.01.2014
р.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ірпінський міський суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання її копії.

Суддя: В. Я. Линник