Справа № 810/2636/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року м. Київ
810/2636/14

12:34

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідачів - не
з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до державних
реєстраторів прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області Квилінської Наталії
Олександрівни і Набок Віталія
Миколайовича

Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області

про визнання
незаконними дій, скасування рішень і
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Броварського міськрайонного суду
Київської області звернулась ОСОБА_1 з
позовом до державних реєстраторів прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Квилінської Наталії Олександрівни і
Набок Віталія Миколайовича про
визнання незаконними дій, скасування
рішень про відмову у реєстрації прав на
нерухоме майно і їх обтяжень від 17.12.2013
№ 9160781 і від 17.12.2013 № 9161205, зобов'язання
провести реєстрацію прав на нерухоме
майно і їх обтяжень і видати витяги з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно і їх обтяжень земельних ділянок
відповідно до витягу з Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки № НВ 013 площею 0,1270 і № НВ
013 площею 0,1230 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташовані за адресою - АДРЕСА_1.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 11.02.2014
справу передано на розгляд Київського
окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014
справу прийнято до провадження і
призначено до судового розгляду.

В ході судового розгляду позивач
уточнив позовні вимоги (заява від
17.06.2014) та просив суд скасувати рішення
про відмову у реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень № 9160781
від 17.12.2013 та рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 9161205 від 17.12.2013 та
зобов'язати відповідачів вчинити
певні дії прийняти заяву та провести
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та видати витяги з Державного
рестру прав на нерухоме майно та його
обтяжень земельних ділянок відповідно
до витягу з Державного земельного
кадастру про земельні ділянки №
НВ-013 площею 0,1270, № НВ- 013
площею 0,1230 для будівнитцва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в межах
земель Плосківської сільської ради
Броварського району Київської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 21.11.2013 звернувся до
Реєстраційної служби Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області із заявою про
реєстрацію прав і їх обмежень на
земельні ділянки для будівництва і
обслуговування будинку і
господарських будівель. 10.12.2013
державними реєстраторами прийнято
рішення про зупинення розгляду заяв
позивача у зв'язку з відсутністю деяких
документів. Як стверджує позивач 17.12.2013
ним подано усі необхідні документи і в
той же день відповідачами прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав на земельні ділянки.

На думку позивача спірні рішення
прийнято безпідставно і тому рішення
підлягають скасуванню.

У судовому засіданні позивач і його
представник підтримали позовні вимоги
і просили суд позов задовольнити.

Уповноважені представники
відповідачів у судове засідання 08.07.2014
не з'явились.

Від відповідача - державного
реєстратора Набок В.М. до суду надійшли
письмові пояснення, в яких відповідач
зазначив, що земельні ділянки позивача
площею 0,1270 і 0.1230 сформовані шляхом
поділу земельної ділянки площею 0,25 га
цільове призначення якої змінилось з
особистого селянського господарства
на будівництво і обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель і споруд. Таким чином, на думку
відповідача, позивачу необхідно було
зареєструвати право власності на
земельну ділянку 0,25 га, отримати
державний акт і лише потім розділяти
дану земельну ділянку. Оскільки
позивачем не було подано документів,
який підтверджує виникнення права
власності на раніше сформовану
земельну ділянку, відповідачем
прийнято спірне рішення.

Від Реєстраційної служби броварського
міськрайоннго управління юстиції
Київської області надійшов лист, в
якому відповідач просив суд
здійснювати розгляд справи без участі
державних реєстраторів Набок В.М. і
Квилінської Н.О.

Водночас, відносно участі
представників реєстраційної служби у
судовому засіданні, відповідач
відомостей не зазначив, заперечення на
позовну заяву не надав.

Заслухавши пояснення позивача і його
представника, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню частково, з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до державного акта на право
власності на землю № 292315 позивачу на
праві власності належить земельна
ділянка площею 0,2930 га.

Позивач прийняв рішення про розподіл
зазначеної земельної ділянки на
декілька земельних ділянок із зміною
цільового призначення з ведення
особистого селянського господарства
на будівництво і обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель і споруд.

21.11.2013 позивач звернувся до
Реєстраційної служби Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області із заявами про
реєстрацію права власності на земельні
ділянки площею 0,1230 га і 0,1270 га за
адресою АДРЕСА_1.

До заяв позивачем додано:

- документи про внесення плати за
надання Витягу з Держдавнгго реєстру
речових прав;

- копії сторінок паспорта
громадянина України і довідки про
присвоєння ідентифікаційного коду
заявника;

- державні акти на право
власності на земельні ділянки і їх
належним чином засвідчені копії;

- копію рішення Плосківської
сільської ради Броварського району
Київської області про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки цільове призначення
якої змінюється від 27.09.2010 № 748;

Витяги з Державного земельного
кадастру про земельні ділянки від
09.10.2013 № НВ-013 і від 09.10.2013 №
НВ-013.

Державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Квилінською Н.О. прийнято рішення від
10.12.2013 № 8864483 про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у зв'язку з тим, що
позивачем не подано усі необхідні для
проведення державної реєстрації прав
документи.

Крім того, аналогічне рішення від 10.12.2013
№ 8851932 прийнято державним реєстратором
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Набок В.М.

Позивачем 17.12.2013 на виконання
зазначених рішень подано додаткові
документи, а саме - оригінал
нотаріально засвідченої заяви про
розподіл земельної ділянки на чотири
земельні ділянки і нотаріально
засвідчену копію довідки про зміну
адреси населеного пункту розташування
земельної ділянки.

У цей же день державними реєстраторами
прийняті рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на земельні ділянки позивача
від 17.12.2013 № 9160781 і від 17.12.2013 № 9161205.

Непогоджуючись із прийнятими
відповідачами рішеннями позивач
звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно статті 2 Закону України від
01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 4
Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування
(сервітут); право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном;

3) інші речові права відповідно до
закону;

4) податкова застава, предметом якої є
нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до статті 5 Закону України
від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» у Державному
реєстрі прав реєструються речові права
та їх обтяження на земельні ділянки, а
також на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з частиною другою статті 9
Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими
закон та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до
них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо
об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного
реєстру прав або відмовляє у її наданні
у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень;

8-1) під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки,
копії документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства,
установи та організації, до яких
надійшов запит, зобов'язані
безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом
трьох робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів,
що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного
реєстру прав про зареєстровані права
та/або їх обтяження.

Відповідно до пункту 55-1 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (яка
була чинною до 17.10.2013) для проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новосформовану
земельну ділянку заявник подає
органові державної реєстрації прав
документи, що зазначені у пункті 28
цього Порядку.

У разі формування земельної ділянки
шляхом поділу або об'єднання раніше
сформованих земельних ділянок заявник,
крім документів, що зазначені в абзаці
першому цього пункту, подає органові
державної реєстрації прав документ, що
підтверджує виникнення права
власності на раніше сформовану
земельну ділянку і зазначений у пункті
27 цього Порядку.

Крім того, відповідно до пункту 59
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для
проведення державної реєстрації права
власності з видачею свідоцтва на
новосформовану земельну ділянку в разі
формування земельної ділянки шляхом
поділу або об'єднання раніше
сформованих земельних ділянок заявник
подає документ, що підтверджує
виникнення права власності на раніше
сформовану земельну ділянку.

Таким чином із наведених норм
вбачається, що для проведення
державної реєстрації новостворених
земельних ділянок заявник повинен
подати лише документ, що підтверджує
виникнення права власності на раніше
сформовану земельну ділянку.

Як встановлено судом, земельні ділянки
площею 0,1270 га і 0,1230 га утворені шляхом
поділу земельної ділянки площею 0,2930 га

Як було зазначено судом, позивач
звернувшись до Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
із заявою про реєстрацію речових прав
на нерухоме майно на земельні ділянки
0,1230 га і 0,1270 га подав державний акт на
право власності № 292315 на земельну
ділянку площею 0,2930 га. Таким чином,
позивач надав державним реєстраторам
документ, що підтверджує виникнення
права власності на раніше сформовану
земельну ділянку, а отже позивач
виконав вимоги Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Враховуючи викладене відповідачі
неправомірно відмовили позивачу у
реєстрації права власності на земельні
ділянки.

Задовольняючи позов частково суд
зазначає наступне.

Відповідно до уточнення позовних вимог
від 17.06.2014 позивач просив зобов'язати
відповідачів прийняти заяву і провести
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і видати витяги з Державного
реєстру прав на нерухоме майно і їх
обтяжень земельних ділянок відповідно
до Витягу з Державного земельного
кадастру про земельні ділянки №
нв-013 площею 0,1270 га і № 013
площею 0,1230 га для будівництва і
обслуговування жилого
будинку,господарських будівель і
споруд, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1.

Здійснюючи реєстрацію прав і їх
обтяжень на нерухоме майно, органи
державної реєстраційної служби і їх
посадові особи як суб'єкти владних
повноважень, у відповідності до
частини другої статті 19 Конституції
України, зобов'язані діяти виключно на
підставі, в межах повноважень і у
спосіб, що визначений Конституцією і
чинним законодавством України.

Зазначені повноваження відповідачів є
дискреційними повноваженнями, тобто,
повноваженням, яке надає певний
ступінь свободи адміністративному
органу при прийнятті рішення, тобто,
коли у межах, які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень-єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Таким чином, позовна вимога про
зобов'язання відповідачів вчинити
конкретні дії (щодо державної
реєстрації права власності на земельні
ділянки) є формою втручання у його
дискреційні повноваження і виходить за
межі завдань адміністративного
судочинства, а тому задоволенню не
підлягає.

В той же час, відповідно до частини 2
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, для
належного захисту порушених прав
позивача, суд приходить до висновку про
необхідність визнання протиправними
рішень державних реєстраторів про
відмову у державній реєстрації права
власності позивача на земельні ділянки
і зобов'язує Реєстраційну службу
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області у
встановленому законом порядку
повторно розглянути подані ОСОБА_1
заяви щодо проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень на
земельні ділянки площею 0,1270 га і площею
0,1230 га, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 з урахуванням викладених у
даному рішенні висновків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до статті 97 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням однієї зі сторін
визначає грошовий розмір судових
витрат, які повинні бути їй
компенсовані.

Оскільки вимог про відшкодування
судових витрат позивач не заявляв,
судові витрати стягненню на користь
позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Квилінської Наталії Олександрівни від
17.12.2013 № 9161205 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

3. Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Набок Віталія Миколайовича від 17.12.2013 №
9160781 про відмову у реєстрації прав та їх
обтяжень.

4. Зобов'язати Реєстраційну службу
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області у
встановленому законом порядку
повторно розглянути подані ОСОБА_1
заяви щодо проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень на
земельні ділянки площею 0,1270 га і площею
0,1230 га, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 з урахуванням викладених у
даному рішенні висновків.

5. У задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 14 липня 2014 р.