Справа № 2а-193/12/0970
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
Справа №
54988/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Шинкар Т.І. та Гуляка В.В.,

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 13.02.2012 року
у справі за позовом Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції до Долинської міської ради,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна контора» про
стягнення заборгованості в сумі 274 841,24
грн., -

В С Т А Н О
В И В:

16.01.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом та просив
стягнути з Долинської міської ради
заборгованість Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора» перед бюджетом в розмірі 274
841,24 грн..

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна контора» в
порушення податкового обов'язку,
встановленого статтею 36 Податкового
кодексу України, не сплатила узгоджені
грошові зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 239 166, 10
гривень та з податку на доходи найманих
працівників в розмірі 36 675,14 гривень, а
відповідач на подання органу державної
податкової служби, в порядку статті 96
Податкового кодексу України, у
встановлений тридцятиденний термін
відповіді не надав.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
13.02.2012 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду її
оскаржив позивач. Вважає, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, судом порушено норми
матеріального і процесуального права
та неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи. Просить
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю, з підстав
зазначених в апеляційній скарзі.

У відповідності до вимог статті 41 КАС
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 21.05.1997 року
відповідно до рішення Долинської
міської ради Івано-Франківської
області проведено державну реєстрацію
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора».

Станом на 28.11.2011 року податковий борг
третьої особи становить 274 841,24 грн.,
який виник в зв'язку з несплатою
самостійно задекларованих зобов'язань
з податку на додану вартість 239 166,10 грн.,
в тому числі пеня 11 272,48 грн., та з
податку на доходи найманих працівників
35 675,14 грн..

Також судом було встановлено, що
стягнення частини вказаного
податкового боргу було предметом
розгляду в адміністративній справі за
позовом Долинської ОДПІ до КП «ЖЕК».
Постановою Івано-Франківського
окружного суду по справі №2а-1648/11/0970 від
14.04.2011 року стягнуто з КП «ЖЕК»
податковий борг в сумі 269 695,37 грн.
(податок на додану вартість 232 669,17 грн.,
та податок на доходи найманих
працівників 37 026,19 грн.).

14.01.2011 року позивач звернувся до голови
Долинської міської ради з листом за
№23/9/24-015/43, в якому, з посиланням на
статтю 96 Податкового кодексу України,
просив вжити заходів спрямованих на
погашення податкового боргу вказаного
підприємства.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції прийшов до
висновку, що висновок про відсутність у
КП «ЖЕК» власного майна, зроблено
позивачем виключно на підставі листів
Калуського ВРЕР при УДАІ УМВС в
Івано-Франківській області,
Івано-Франківського обласного бюро
технічної інвентаризації, Долинського
районного відділу державного
земельного кадастру. Всі
вищеперераховані листи датовані 2009
роком, а тому не можуть слугувати
належними доказами того, що станом на
січень 2012 року власне майно у КП «ЖЕК»
відсутнє.

Зокрема зазначив, що стягнення
податкового боргу на кошти державного
органу, в управлінні якого перебуває
таке державне (комунальне)
підприємство або його майно без
дотримання порядку, встановленого
статтею 96 Податкового кодексу України,
є передчасним.

Зазначені висновки суду першої
інстанції, на думку апеляційного суду,
відповідають дійсним обставинам
справи та є правильними з огляду на
наступне.

Податкові органи в силу закону від
імені держави здійснюють функції з
контролю за своєчасністю, правильністю
нарахування та сплатою податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
стягнення з платників податків
заборгованості перед бюджетами та
державними цільовими фондами, у зв'язку
з чим позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 41.5 статті 41
Податкового кодексу України органами
стягнення є виключно органи державної
податкової служби, які уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу
регулюється главою 9 Податкового
кодексу України. Водночас , колегія
суддів звертає увагу на те, що
застосування строків звернення до
адміністративного суду, визначених
Податковим кодексом України, можливе
лише щодо тих правовідносин, що виникли
після набрання чинності Податковим
кодексом України. Вимоги податкового
органу, пов'язані зі стягненням
податкового боргу, поширюються лише на
податковий борг, який виник починаючи з
1 січня 2011 року.

Процедура стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95-99 Податкового
кодексу України.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95
Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу на
наступний день після закінчення 60 днів
з дня надіслання платникові податків
податкової вимоги.

При цьому відповідно до пункту 59.1
Податкового кодексу України порядок
надіслання платникові податків
податкової вимоги є тотожним порядку
надіслання податкового
повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3
Податкового кодексу України, податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) юридичній особі,
якщо його передано посадовій особі
такої юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Відповідно подання органу державної
податкової служби про стягнення коштів
за податковим боргом у порядку статті
183-3 Кодексу адміністративного
судочинства України може бути внесено
протягом двадцяти чотирьох годин з
моменту спливу 60 днів, наступних за
днем надіслання платникові податків
податкової вимоги.

Згідно з пунктом четвертим частини
другої статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
подання податкового органу повинно
містити, зокрема, підстави звернення з
поданням, обставини, що
підтверджуються доказами. Таким чином,
податковий орган зобов'язаний долучити
до подання про стягнення коштів за
податковим боргом докази надіслання
податкової вимоги платникові податків,
що є необхідним для правильного
розрахунку строку в 60 днів, який
повинен минути з дня надіслання
відповідного подання.

Строк у 24 години, протягом яких згідно з
частиною другою статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
до суду повинно бути внесено подання
про стягнення коштів за податковим
боргом, починає перебіг з нуля годин
дня, наступного за тим, у який сплинули
60 днів із дня надіслання податкової
вимоги.

Податковий орган у позовній заяві
покликається на норми статті 96
Податкового кодексу України, що
регулюють відносини погашення
податкового боргу державних
підприємств, які не підлягають
приватизації, та комунальних
підприємств

У відповідності до вимог статті 96
Податкового кодексу України, у разі,
якщо сума коштів, отримана від продажу
внесеного в податкову заставу майна
комунального підприємства, не покриває
суму його податкового боргу і витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням публічних торгів, або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна, що відповідно до
законодавства України може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено, орган державної податкової
служби зобов'язаний звернутися до
органу місцевого самоврядування чи
органу виконавчої влади, до сфери
управління якого належить майно такого
платника податків, з поданням щодо
прийняття рішення про: виділення
коштів місцевого бюджету на сплату
податкового боргу такого платника
податків. Рішення про фінансування
таких витрат розглядається на
найближчій сесії відповідної ради;
затвердження плану досудової санації
такого платника податків, який
передбачає погашення його податкового
боргу; ліквідацію такого платника
податків та призначення ліквідаційної
комісії; прийняття сесією відповідної
ради рішення щодо порушення справи про
банкрутство платника податків.

Передумовою правозастосування
заходів, передбачених вказаною статтею
є проведення, відповідно до вимог ст. 95
Податкового кодексу України
публічного продажу внесеного в
податкову заставу майна комунальних
підприємств та державних підприємств,
які не підлягають приватизації. При
цьому отримана від такого продажу сума
грошових коштів, яка не покриває суму
податкового боргу зазначених видів
підприємств і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням публічних
торгів, або у разі відсутності у таких
боржників власного майна, що
відповідно до законодавства України
може бути внесено в податкову заставу
та відчужено.

З врахуванням наведеного, колегія
суддів зазначає про недотримання
податковим органом встановленої
Податковим кодексом України процедури
виявлення, інформування до відома
платника та стягнення розміру
заборгованості, що набула статусу
податкового боргу, з врахуванням
особливостей проведення таких
стягнень з підприємств комунальної
форми власності. Розмір податкової
заборгованості включає податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість, що становить 6496,93 грн., що
виключає підстави вважати вказану суму
узгодженим податковим боргом.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
13.02.2012 року у справі № 2а-193/12/0970 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
Т.І. Шинкар

В.В. Гуляк