Справа № 872/7497/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2014 рокусправа № 811/364/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового
засідання:Кязимової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Знам'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від
13 березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Підприємства
"Реалдопін" Олександрівської районної
організації інвалідів до Знам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
податкового органу про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 06
вересня 2012 року, якими збільшені суми
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 98334 грн. та накладено
штрафну санкцію - 24583,50 грн. і з податку
на прибуток - 122917 грн. та накладено
штрафну санкцію - 30729,25 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що від
укладення договорів про надання послуг
з ТОВ "Технотрейд-Плюс" (далі -
Товариство), ТОВ "Інженерно-Будівельне
Об'єднання" (далі - Товариство 2), ТОВ
"Сінгаліт" (далі - Товариство 3), ТОВ
"Багатопрофільна фірма
"Універсал-Консалт"" (далі - Товариство 4)
впродовж строку, який перевірявся
фіскальним органом, настали реальні
правові наслідки, котрі обумовлювались
ними. А тому, вважає, що Підприємство
правомірно сформувало в деклараціях з
податку на додану вартість суми
податкового кредиту за згаданими
правочинами та включило у валові
витрати кошти, які сплачені на підставі
укладених договорів.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від
13 березня 2013 року
адміністративний позов Підприємства
"Реалдопін" Олександрівської районної
організації інвалідів задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Знам'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області від 06
вересня 2012 року, яким підприємству
"Реалдопін" Олександрівської районної
організації інвалідів Кіровоградської
області збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 98334 грн. та накладено
штрафну санкцію - 24583,50 грн.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Знам'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області від 06
вересня 2012 року, яким підприємству
"Реалдопін" Олександрівської районної
організації інвалідів Кіровоградської
області збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
122917 грн. та накладено штрафну санкцію -
30729,25 грн.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що відповідач не надав
доказів стосовно недійсності та
нереальності угод, укладених позивачем
з Товариством,
Товариством 2, Товариством 3 та
Товариством 4.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
правочини, котрі уклало підприємство з
вказаними контрагентами, не
спрямовувались на реальне настання
наслідків, які обумовлювалися ними.
Доказом того, як вважають вони, є акти
перевірок діяльності цих контрагентів.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України
не перешкоджає розгляду справи без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Представником позивача було надано
письмові заперечення, в яких останній
просив апеляційну скаргу Знам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
26 серпня 2009 року Підприємство
(замовник) та Товариство (виконавець)
уклали договір підряду щодо
технологічного дослідження пегматитів
в якості керамічної сировини (Том 1
а.с.63-65).

10.09.2009 року та 28.09.2009 року Товариство
виписало податкові накладні на
загальну суму 260000 грн. (з урахуванням
ПДВ 43333,34 грн.) (Том 1 а.с.186, Том 2 а.с.9) та
було сплачено кошти Товариству у
безготівковій формі (Том 2 а.с.12-13).

Згідно довідки від 30 вересня 2009 року
вартість виконаних робіт становила
260000 грн. (з урахуванням ПДВ 43333 грн.)
(Том 1 а.с. 187-188).

Відповідно до акту приймання виконаних
робіт Товариство виконало зобов'язання
за вказаним договором протягом вересня
2009 року (Том 1 а.с. 191-194).

За результатом проведених підрядних
робіт Товариством складені звіт та
графічні матеріали - план виконаних
робіт (Том 1 а.с. 200-239).

01 квітня 2010 року Підприємство
(замовник) та Товариство 2 (виконавець)
уклали договір підряду щодо буріння
розвідувальних свердловин на
Лозоватському родовищі пегматитів (Том
1 а.с.74).

28 квітня 2006 року Товариство 2 виписало
податкову накладну на загальну суму
208000 грн. (з урахуванням ПДВ 34666,67 грн.)
(Том 1 а.с. 85) та було сплачено кошти
Товариству 2 у безготівковій формі (Том
2 а.с.14).

Згідно довідки від 30 квітня 2010 року
вартість виконаних робіт становила
208000 грн. (з урахуванням ПДВ 34667
грн.) (Том 1 а.с. 86-87).

Відповідно до акту приймання виконаних
робіт Товариство 2 виконало
зобов'язання за вказаним договором
протягом квітня 2010 року (Том 1 а.с.88-90).

За результатом проведених підрядних
робіт Товариством 2 складені журнали
геологічної документації свердловин
та план розташування і опробування
гірничих виробок (Том 1 а.с.91-97).

25 серпня 2010 року Підприємство
(покупець) та Товариство 3
(постачальник) уклали договір поставки
бурової установки ЗМП4071320 (Том 1 а.с. 98-99).

Згідно видаткової накладної від 31.08.2010
року Підприємство придбало у
Товариства 3 згадану бурову установку
на загальну суму 28000 грн. (з урахуванням
ПДВ 4666,67 грн.) (Том 1 а.с. 101) та виписало
податкову накладну на загальну суму 28000
грн. (з урахуванням ПДВ 4666,67 грн.) (Том 1
а.с. 102).

31 серпня 2010 року Підприємство сплатило
кошти Товариству 3 у безготівковій
формі (Том 2 а.с. 15).

Наказом Підприємства від 01 вересня 2010
року призначено комісію для взяття на
бухгалтерський і податковий облік
бурову установку ЗМП4071320 (Том 1 а.с. 106).

На підставі згаданого наказу
Підприємством складено акт
приймання-передачі внутрішнього
переміщення основних засобів та
інвентарну картку їх обліку
(Том а.с. 103-104).

Доказом експлуатації Підприємством
бурової установки ЗМП4071320 є виконання
ним умов договорів від 19 квітня 2011 року
(укладений з ДП з іноземною інвестицією
"Сантрейд") та 26 червня 2012 року
(укладений з ТОВ "Кіровоградпостач)
(Том 2 а.с.20-21, 23-24).

01 червня 2010 року Підприємство
(замовник) та Товариство 4 (виконавець)
уклали договір про надання послуг з
розробки техніко-економічного
обґрунтування основних напрямків
використання сланців Бовтишського
родовища (Том 1 а.с.107-109).

Згідно протоколу від 01 червня 2010 року
договірна ціна надання послуг складає
94000 грн. (з урахуванням ПДВ 15666,67 грн.)
(Том 1 а.с.111).

Відповідно до акту приймання виконаних
робіт Товариство 4 виконало
зобов'язання за вказаним договором
протягом червня 2010 року (Том 1 а.с.110).

29 червня 2010 року Товариство 4 виписало
податкову накладну на загальну суму 94000
грн. (з урахуванням ПДВ 15666,67 грн.) (Том 1
а.с.113).

В цей же день Підприємство сплатило
кошти Товариству 4 у безготівковій
формі (Том 2 а.с.25).

За результатом наданих послуг
Товариством 4 складено звіт та графічні
матеріали (Том 1 а.с.120-185).

З 07 по 13 серпня 2012 року відповідачем
проведено позапланову перевірку
діяльності Підприємства з питань
дотримання вимог податкового
валютного та іншого законодавства за
період з квітня 2009 року по березень 2012
року (Том 1 а.с. 23-45).

Під час перевірки ревізори
досліджували первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
платника податків.

За її результатом ревізори склали акт,
у якому зазначили виявлені порушення.

Так, вони дійшли висновку, що правочини,
котрі уклало Підприємство з
Товариством, Товариством 2, Товариством
3 та Товариством 4, є недійсними
(нікчемними), так як не спрямовувались
на настання реальних наслідків, які
обумовлювалися ними.

На їх думку, доказом того є акти
перевірок діяльності згаданих
контрагентів позивача.

Керівник відповідача погодився з
висновками ревізорів та прийняв
податкові повідомлення-рішення від 06
вересня 2012 року, якими позивачу
збільшені грошові зобов'язання з
податку на додану вартість на 98334 грн.
та накладено штрафну санкцію - 24583,50 грн.
і з податку на прибуток - 122917 грн. та
накладено штрафну санкцію - 30729,25 грн.
(Том 1 а.с.53, 55).

29 листопада 2010 року ДПІ в Оболонському
районі м. Києва проведено невиїзну
документальну перевірку діяльності
Товариства з питань правомірності
нарахування податку на додану вартість
за період з серпня 2009 року по червень 2010
року (Том 2 а.с. 32-36).

Під час перевірки податковим органом
не досліджувались первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
платника податків.

Акт перевірки містить висновок, що
договори, укладені Товариством
впродовж згаданого періоду, є
недійсними (нікчемними).

14 березня 2012 року перевіряючими
Миргородської ОДПІ Полтавської
області складено акт про неможливість
проведення зустрічної звірки
діяльності Товариства 2 щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків-покупцями за
період з червня 2008 року по жовтень 2010
року (Том 2 а.с. 37-47).

Акт перевірки містить висновок, що
Товариство 2 укладало правочини з
контрагентами-покупцями та
постачальниками без спрямування на
настання реальних наслідків, які
обумовлювалися ними.

06 лютого 2012 року ревізорами
Миргородської ОДПІ Полтавської
області складено акт про неможливість
проведення зустрічної звірки
діяльності Товариства 3 щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків-покупцями за
період з червня 2010 року по січень 2012
року (Том 2 а.с.48-49).

Акт перевірки містить висновок, що
Товариство 3 укладало правочини з
контрагентами-покупцями та
постачальниками без спрямування на
настання реальних наслідків, які
обумовлювалися ними.

08 лютого 2012 року ревізорами
Миргородської ОДПІ Полтавської
області складено акт про неможливість
проведення зустрічної звірки
діяльності Товариства 4 щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків-покупцями за
період з вересня 2009 року по листопад 2010
року (Том 2 а.с. 50-60).

Акт перевірки містить висновок, що
Товариство 4 укладало правочини з
контрагентами-покупцями та
постачальниками без спрямування на
настання реальних наслідків, які
обумовлювалися ними.

За результатами проведення перевірок
діяльності Товариства,
Товариства 2, Товариства 3 та
Товариства 4 керівники податкових
органів не прийняли жодних рішень
негативного характеру стосовно
платників податків.

Приймаючи рішення по суті, колегія
суддів виходить з наступного.

Акт перевірки це документ, в якому
ревізор фіксує обставини, котрі
встановив, керуючись виключно власним
сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового
органу, який і вирішує питання про
погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які
мають негативні наслідки стосовно
платника податків, посадова особа
зобов'язана прийняти відповідне
рішення (у письмовій формі), оскільки це
єдиний спосіб реалізації компетенції
суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція узгоджується з
системним аналізом приписів пунктів
2 та 4 статті 56 Податкового
кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено,
що податковий орган може прийняти,
окрім податкового
повідомлення-рішення, і інше рішення,
яке платник податків має право
оскаржити до контролюючого органу
вищого рівня або суду.

Судом першої інстанції встановлено, що
за результатами проведення перевірок
діяльності Товариства, Товариства 2,
Товариства 3 та Товариства 4 податкові
інспекції не винесли жодних рішень та
не звернулися до суду з позовами про
визнання недійсними договорів, котрі
уклали платники податків, в тому числі
і з позивачем, нехтуючи наданими
повноваженнями, передбаченими
Податковим кодексом України, та
положеннями статті 228
Цивільного кодексу України.

З огляду на це, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
керівники податкових органів не
погодилися з висновками про
недійсність правочинів, які уклали
Товариство, Товариство 2, Товариство 3
та Товариство 4.

Отже, податковими органами враховані
податкові зобов'язання Товариства,
Товариства 2, Товариства 3 та Товариства
4 з податку на додану вартість за
договорами, котрі укладені з
Підприємством.

Проводячи перевірку діяльності
позивача, податковий орган посилався
на акти перевірок діяльності
Товариства, Товариства 2, Товариства 3
та Товариства 4 як незаперечні докази
недійсності його правочинів.

Однак, податкові ревізори допустили
помилку, оскільки думка особи (іншого
ревізора) не є доказом щодо
встановлення певних обставин.

Такими доказами можуть бути рішення
суду про недійсність договорів,
рішення податкового органу щодо
застосування негативних наслідків
стосовно контрагента, яке останнім
визнається як законне, вирок суду,
показання свідків, тощо.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
відповідач не надав доказів стосовно
недійсності правочинів, які уклало
Підприємство з Товариством,
Товариством 2, Товариством 3 та
Товариством 4.

За таких обставин рішення відповідача
щодо збільшення позивачу розмірів
грошових зобов'язань та штрафних
санкцій з податків на додану вартість і
прибуток стосовно взаємовідносин з
Товариством, Товариством 2, Товариством
3 та Товариством 4 є протиправними.

До того ж, під час розгляду справи судом
першої інстанції, позивачем було
надано докази стосовно виконання
останнім та його контрагентами
зобов'язань за договорами, що
підтверджується первинними
документами бухгалтерського та
податкового обліку Підприємства
(податкові та видаткові накладні,
банківські платіжні доручення, акти
приймання виконаних робіт).

Податковим органом не перервірялись
обставини, які зафіксовані у згаданих
письмових документах, а відповідно суд
не вправі ставити їх під сумнів,
оскільки повноваження щодо перевірки
відносяться до компетенції
відповідача.

Отже, Підприємство включило до
податкового кредиту з податку на
додану вартість та валових витрат суми
коштів за договорами, укладеними з
Товариством, Товариством 2,
Товариством 3 та Товариством 4,
відповідно до приписів
статті 7 Закону України "Про податок
на додану вартість", статті 5 Закону
України "Про оподаткування
прибутку підприємств" (датою
виникнення права на податковий кредит
та включення коштів до валових витрат є
дата отримання платником податку
товарів (послуг), що підтверджено
податковою накладною).

За таких підстав, рішення податкового
органу є необґрунтованими та
протиправними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Знам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від
13 березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Підприємства
"Реалдопін" Олександрівської районної
організації інвалідів до Знам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів
відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС
України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай