Справа № 802/1789/14-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 червня 2014 р.
Справа № 802/1789/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Комара Павла Анатолійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Мошняги Валентина Івановича

представника позивача: Лось
О. А.

за відсутності відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Державного агенства
рибного господарства України в особі
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства у Вінницькій
області

до: відділу Державної виконавчої
служби Немирівського районного
управління юстиції у Вінницькій
області

про: визнання протиправною та
скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулося
державне агентство рибного
господарства України в особі
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства у Вінницькій
області із позовом до відділу
Державної виконавчої служби
Немирівського районного управління
юстиції у Вінницькій області про
визнання протиправною та скасування
постанови №43173942 від 06.05.2014р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Позов мотивовано тим, що заступником
начальника ДВС Немирівського РУЮ
Головенько Р. В. винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку із тим, що
всупереч вимогам статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження" не
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника та не
зазначено строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.
Позивач не погоджується із винесеною
постановою вважає її протиправною та
такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 02.06.2014р. відкрито
провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.06.2014р. задоволено
клопотання представника та залишено
без розгляду другу позовну вимогу щодо
зобов'язання відділу ДВС Немирівського
районного управління юстиції
Вінницької області відкрити виконавче
провадження за постановою №47 від
12.02.2014р.

Представник позивача у судовому
засіданні надала пояснення, що
відтворюють зміст позовних вимог та
просила суд позов задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на
позовну заяву з
нормативно-документальним
обґрунтуванням суду не надав, в судове
засідання не з'явився, повноважного
представника не направив, про час, дату
та місце судових засідань повідомлявся
завчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

12.02.2014р. управлінням охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Вінницькій області (надалі
Вінницярибоохорона) винесено
постанову № 47 по справі про
адміністративне правопорушення,
відповідно до якої на громадянина
ОСОБА_3, на підставі ст. 240 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі розміром 52 грн.

Так, як штраф добровільно не було
сплачено ОСОБА_3, 08.04.2014р.
Вінницярибоохорона за вих. №824 на
адресу Відділу державної виконавчої
служби Немирівського районного
управління юстиції Вінницької області
було направлено, згідно ст. 308 КУпАП
постанову Вінницярибоохорони № 47 від
12.02.2014р. про стягнення подвійного
розміру штрафу в сумі 104 грн.

15.05.2014р. на адресу Вінницярибоохорони
надійшла постанова Відділу державної
виконавчої служби Немирівського
районного управління юстиції
Вінницької області №43173942 про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки у виконавчому документі не
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника та
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Однак, позивач не може погоджується із
зазначеною постановою Відділу
державної виконавчої служби
Немирівського районного управління
юстиції Вінницької області, так як
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження, на його думку,
винесено незаконно та з порушенням
норм законодавства.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 24 Закону - державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом (ч. 1
ст. 17 ЗУ "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 6 ч. 2 Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

У виконавчому документі зазначаються
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ; повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання (ч. 1
ст. 18 Закону).

Так, судом встановлено, що у супереч
вище зазначеним вимогам Закону, у
постанові №47 від 12.02.2014р. не зазначено
ідентифікаційного коду боржника та
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Суд критично оцінює твердження
представника позивача, що у постанові
Вінницярибохорона №47 чітко вказано
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання, а саме до
12.05.2014р., з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону
законодавцем чітко вказано, що у
виконавчому документі зазначається
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Разом з тим, із тексту постанови
Вінницярибохорона №47 вбачається, що
позивачем зазначено строк до якого
постанову буде звернено до виконання, а
саме до 12.05.2014р., однак не вказано строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

В ході судового розгляду
адміністративної справи представник
позивача, посилаючись на ст. 11 ЗУ "Про
виконавче провадження", наголосила на
тому, що державний виконавець не
звертався до державної податкової
служби із відповідним запитом на
отримання ідентифікаційного номера
боржника, який відсутній у виконавчому
документі у зв'язку із чим оскаржувана
постанова підлягає скасуванню.

Суд критично оцінює такі пояснення
представника позивача, оскільки
статтею 18 Закону передбачено вимоги до
виконавчих документів, зокрема пунктом
3 вказаної статті визначено, у
виконавчому документі зазначається,
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Відтак, враховуючи викладене, суд
приходить до переконання, що постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №43173942 від 06.05.2014р.
винесено відповідно до вимог чинного
законодавства, у зв'язку із чим в
задоволенні позову слід відмовити.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідно,
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача і у
справах про поновлення на публічній
службі.

В судовому засіданні позивач не навів
аргументів та доказів, які б стали
підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного та враховуючи
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог, витрати пов'язані з
розглядом справи, згідно положень
статті 94 КАС України, позивачу не
відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя /підпис/
Комар Павло Анатолійович

З оригіналом згідно:

Суддя:

Секретар: