Справа № 254/563/14-а
Суддя: Тараньова В. С.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2а/254/56/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року суддя Будьоннівського
районного суду м. Донецька Тараньова
В.С., розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду
України в Будьоннівському районі м.
Донецька про визнання неправомірним,
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька із позовною заявою, з
урахуванням уточнень, до управління
пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька
(далі - УПФУ в Будьоннівському районі м.
Донецька) про визнання дій
неправомірним, скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,
вказавши, що з 01.12.2010 року вона
перебуває на обліку в УПФУ в
Будьоннівському районі м. Донецька та
отримує пенсію по другій групі
інвалідності відповідно до ЗУ «Про
державну службу». При нарахуванні
позивачці пенсії за довідкою про
складові заробітної плати до сум
заробітної плати не були включенні
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, індексація заробітної плати,
компенсація за невикористанну
відпустку та винагороду за вислугу
років у розмірі 40 %, на які були
нарахованні в межах граничної величини
доходу з якої сплачені страхові внески.
14.01.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась
до відповідача з письмовою заявою про
здійснення перерахунку призначеної їй
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, компенсації за
невикористанну відпустку та
винагороду за вислугу років у розмірі 40
% за які були сплаченні страхові
внески, так як при призначенні пенсії
вони не ввійшли до складу заробітної
плати, що суттєво вплинуло на розмір
пенсії. 17.01.2014 року рішенням УПФУ в
Будьоннівському районі м. Донецька
позивачці відмовлено у проведенні
перерахунку. Крім того, зазначила, що
відповідач УПФУ в Будьоннівському
районі м. Донецька безпідставно
відмовив у здійсненні перерахунку
призначеної їй пенсії державного
службовця з моменту її призначення з
урахуванням сум матеріальної допомоги,
індексації доходів, компенсації за
невикористану відпустку та винагороди
за вислугу роківу розмірі 40 % не
зменшуючи при цьому відсотковий розмір
її пенсії, що дорівнює 86 %, чим порушенні
конституційні права позивачки на
соціальний захист.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1, не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, просила позов
задовольнити.

Відповідач УПФУ в Будьоннівському
районі м. Донецька надав до суду
письмові заперечення, в яких,
посилаючись на ст. 33 ЗУ «Про державну
службу», п.п. 2, 4, 5 постанови Кабінету
Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» зазначив, що при
зверненні за призначенням пенсії у 2010
році позивачем не було надано довідки
про сплачену матеріальну допомогу на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань, надбавку
за вислугу років. Тому підстав для
перерахунку пенсії з урухуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
відпустки, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
надбавку за вислугу років з дати ухода
на пенсію, а саме з 01.12.2010 року підстав
немає. Сума будь-яких матеріальних
допомог не входять до складу
заробітної плати, з якої має бути
розрахована пенсія державному
службовцю.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності позивача та
представника відповідача, в особистих
поясненнях котрих немає необхідності,
за матеріалами справи, в порядку
письмового провадження за правилами,
встановленими ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 обґрунтовані, але підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Позивачка ОСОБА_1 з 01.12.2010 року
перебуває на обліку в УПФУ в
Будьоннівському районі м. Донецька та
отримує пенсію за віком згідно зі ЗУ
«Про державну службу».

30.11.2010 року згідно з наказом № 1224 від
30.11.2010 року ОСОБА_1 звільнена з посади
начальника відділу аудиту виконання
бюджетних програм, місцевих бюджетів
та діяльності бюджетних установ
управління за власним бажанням у
зв'язку з виходом на пенсію по
інвалідності, згідно зі ст. 38 КЗпП
України, що підтверджено копією
трудової книжки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

На момент звільнення її стаж державної
служби складав 15 років 02 місяців 02 днів.
Заробітна плата складалась з
посадового окладу, надбавки за ранг,
надбавок за високі досягнення у праці
або за виконання особливо важливих
робіт, винагороди за вислугу років та
інших виплат.

Згідно з копією довідки Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області № 1012-21-14 від 10.01.2014 року, інші
виплати (матеріальна допомога на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати та інш.) за
період з 01 грудня 2008 року по 30 листопада
2010 року складають у сумі 20 804,26 грн.

Із копії довідки Державної фінансової
інспекції в Донецькій області № 10/2-21-13
від 10.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_1
працювала в контрольно-ревізійному
управлінні в Донецькій області на
посаді заступника начальник відділу,
заробітна плата за станом на 30.11.2010 року
становить:

- 2 153,00 грн. - посадовий оклад;

- 90,00 грн. - надбавка за 9 ранг;

- 897,20 грн. - винагорода за вислугу років
у розмірі 40 %, усього сума заробітної
плати, на яку нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
страхування, становить 3 140,20 грн.

14.01.2014 року позивачка звернулась до
УПФУ в Будьоннівському районі м.
Донецька із заявою про перерахунок
пенсії.

Рішенням УПФУ в Будьоннівському районі
м. Донецька № 30 від 17 січня 2014 року
ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії
по заробітку, з посиланням на ст. 33,37
Закону України «Про державну службу»,
оскільки суми будь-якої матеріальної
допомоги та індексацій не входять до
складу заробітної плати, з якої має
бути розрахована пенсія державному
службовцю, підставі для врахування
винагороди за вислугу років в розмірі 40
% не має.

Статтею 46 Конституції проголошено, що
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в
інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 37 ЗУ «Про державну службу»
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Відповідно до вимог цієї статті на
одержання пенсії державних службовців
мають право чоловіки, які досягли віку
62 роки, та жінки, які досягли пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. За частиною 2
статті 33 Закону № 3723 заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно зі ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної
пенсії проводиться у разі виникнення
права на підвищення пенсії - з першого
числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» № 108/95ВР від 24 березня 1995
року передбачено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачується працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до статті 2 цього Закону
основна заробітна плата є винагородою
за виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - винагорода
за працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій. Інші заохочувальні
та компенсаційні виплати - до них
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, індексація заробітної
плати, винагорода за вислугу років,
компенсація за невикористану
відпустку, матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Аналогічна позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 28
травня 2013 року у справі № 21-97а13.

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи викладене суд дійшов
висновку, що відповідач порушив право
позивача на соціальний захист і воно
має бути відновлене, а тому позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Будьоннівському районі м.
Донецька про визнання неправомірним,
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії з 01 січня 2014 року,
підлягає задоволенню.

Позовні вимоги, щодо зобов'язання
вчинити певні дії за період з 01.12.2010
року до 31.12.2013 року не підлягають
задоволенню, з огляду на норму ч. 4 ст. 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної
пенсії провадиться у разі виникнення
права на підвищення пенсії - з першого
числа місяці, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого наступного місяця,
якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

Позивачка з новими довідками Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області № 10/2-21-14 від 10.01.2014 року та №
10/2-21-13 від 10.01.2014 року для перерахунку
розміру пенсії звернулась до
відповідача 14.01.2014 року, що
підтверджено матеріалами справи, тому
позовні вимоги підлягають задоволенню
з 01 січня 2014 року.

Отже, до 31.12.2013 року у відповідача не
було підстав для перерахунку пенсії
позивача за іншим розміром заробітної
плати, ніж та, яка була врахована при
призначенні пенсії позивачеві в 2010
році.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 86, 88, 105, 159, 161, 162, 163 КАС України,
ст.ст. 33,37,37-1 Закону України "Про
державну службу", ст.2 Закону України
"Про оплату праці", ст.ст. 40,41,45 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст. 66
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління пенсійного
фонду України в Будьоннівському районі
м. Донецька про визнання неправомірним,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення управління пенсійного фонду
України в Будьоннівському районі міста
Донецька № 30 від 17.01.2014 року, щодо
відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за
ст. 33,37 Закону України «Про державну
службу».

Зобов'язати управління пенсійного
фонду України в Будьоннівському районі
м. Донецька здійснити з 01 січня 2014 року
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця, призначеної
ОСОБА_1 з урахуванням винагороди за
вислугу років у розмірі 40 %, індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
компенсації за невикористану
відпустку, з яких сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від сукупного
оподаткованого доходу, виходячи з
розміру призначеної їй пенсії - 86 % від
суми заробітної плати відповідно до ст.
33, 37 закону України «Про державну
службу».

В решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга в Донецькій
апеляційний адміністративний суд
через Будьоннівський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Постанова
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя:
В.С. Тараньова