Справа № 593/31/14-а, 2а-593/15/14
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 р.

Справа № 876/2397/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Бережанському районі
Тернопільської області на постанову
Бережанського районного суду
Тернопільської області від 06.02.2014 року
у справі № 593/31/14-а за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

09.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Бережанському районі
Тернопільської області про визнання
неправомірною відмови відповідача
включити до заробітку позивача для
обчислення пенсії сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення соціально-
побутових питань, а також сум
індексації заробітної плати, які вона,
як державний службовець, отримувала
період з 01 липня 2009року по 31 липня 2011
року та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату позивачу пенсії
з врахуванням цих виплат з 31 серпня 2011
року.

Постановою Бережанського районного
суду Тернопільської області від 06.02.2014
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено,
визнано неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в
Бережанському району Тернопільської
області щодо відмови ОСОБА_1 у
врахуванні матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги на
соціально-побутові потреби, а також
суму індексації заробітної плати при
призначенні пенсії державного
службовця; зобов`язано Управління
пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1, з 31 серпня 2011 року з включенням
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
суму індексації заробітної плати за
період з 1 липня 2009 року по 31 липня 2011
року згідно довідки Управління
пенсійного фонду України в
Бережанському району Тернопільської
області № 4090/01-03 від 20 грудня 2013 року в
розмірі 87 відсотків від суми
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України " Про державну службу".

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області оскаржило її подавши до
Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, та з наведених в ній підстав з
посиланням на порушення судом першої
інстанції, при прийнятті оскаржуваного
рішення, норм матеріального та
процесуального права та неповне
з'ясування всіх обставин справи
просить скасувати постанову
Бережанського районного суду
Тернопільської області від 06.02.2014 року
у справі № 593/31/14-а та прийняти нову
постанову про відмову ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог.

Сторони, будучи повідомленими про час
та місце розгляду справи,явки
представників в судове засідання не
забезпечили, а тому спір вирішено
відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України в
письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції не знаходить
підстав для її задоволення виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 з 31 серпня 2011 року
перебуває на обліку в Управлінні
пенсійного фонду України в
Бережанському районі, як одержувач
пенсії по віку. При виході на пенсію їй
була призначена пенсія як державному
службовцю в розмірі 87 відсотків від
суми її заробітної плати при стажі
роботи на посаді державного службовця
17 років 8 місяців і загальному стажі
роботи 38 років і 4 місяці, що
підтверджується довідкою, виданою
Управлінням пенсійного фонду України в
Бережанському районі за № 1525 від 30
грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу», в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, на одержання пенсії
державних службовців мали право особи,
які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі, стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначалася в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Згідно ч.4 ст. 37 вищезазначеного Закону
за кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Положеннями абз.1 ч. 1 Постанови
Кабінету Міністрів України № 865 від 31
травня 2000 року «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
встановлено, що розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цих виплат за 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Як вбачається із довідки Управління
Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області № 4090/01-03 від 20.12.2013 року, за
вибором ОСОБА_1 при розрахунку розміру
її пенсії, Управлінням пенсійного
фонду України було взято розмір
виплат, які вона отримувала за останні
24 календарні місяці підряд перед
зверненням за пенсією, тобто період з 1
липня 2009 по 31 липня 2011 року, однак при
цьому не було враховано виплачені їй у
зазначений період суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, а також сум
індексації заробітної плати, які вона,
як державний службовець, отримувала
протягом зазначеного періоду, та з яких
було проведено нарахування та
утримання страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Із вказаної довідки також вбачається,
що у липні 2010 року ОСОБА_1 отримала
матеріальну допомогу на оздоровлення у
розмірі 2 964,00 грн., в лютому 2011 року -
матеріальну допомогу на оздоровлення у
розмірі 3 156, 72грн.; в грудні 2009 року їй
виплачено матеріальну допомогу на
вирішення соціально-побутових питань
у розмірі 2 915, 83грн, а в листопаді
2010 року таку ж матеріальну допомогу у
розмірі 3 550, 30грн.. Крім цього,
вищевказана довідка також свідчить про
те, що в період з липня 2009 по липень 2011
року позивачці було виплачено
індексацію заробітної плати, а саме: у
липні 2009 року вона отримала 162,57грн., з
серпня по жовтень 2009 року включно по
171,93грн., в листопаді 2009 року -191,21грн., в
грудні 2009 року - 203,86грн., в січні та
лютому 2010 року по 214,27грн., в березні 2010
року - 240,31грн., в квітні 2010 року - 258,91грн,
в травні 2010 року - 307,63грн., в червні 2010
року - 307,63грн., в липні та вересні 2010
року по 309,02грн., в жовтні 2010 року -315,
64грн., в листопаді 2010 року -358, 27грн., в
грудні 2010 року -364, 19грн., в січні 2011 року
- 371,70грн., в лютому 2011 року -393,34грн., в
березні 2011року - 322,91грн., в квітні 2011
року - 427,20грн., в травні 2011року - 446,40грн.
та в червні і липні 2011 року по 464,64 грн.,
а всього на загальну суму - 19 750,27 грн..
На вищевказані суми проведено
нарахування та утримання страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин,
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що за змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів апеляційного суду погоджується
із висновком суду першої інстанції
щодо обґрунтованості позовних вимог
ОСОБА_1, а відтак судом першої інстанції
правильно визнано неправомірною
відмову Управління Пенсійного фонду
України в Бережанському районі
Тернопільської області включити до
заробітку позивача для обчислення
пенсії сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально - побутових
питань, а також сум індексації
заробітної плати, які вона, як
державний службовець, отримувала
період з 01 липня 2009року по 31 липня 2011
року та зобов'язано здійснити
перерахунок та виплату позивачу пенсії
з врахуванням цих виплат з 31 серпня 2011
року.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області слід залишити без задоволення,
а оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Бережанського районного
суду Тернопільської області від 06.02.2014
року у справі № 593/31/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя І.І.
Запотічний

Судді О.І.Довга

Н.В.Савицька