Справа № 2а-/0370/3476/11
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
Справа №
9104/25279/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

при секретарі судового засідання Щербі
С.Б.

за участі представника відповідача
Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2012
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Захід
Агропостач» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В
И Л А:

13 грудня 2011 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Захід Агропостач»
звернулось в суд з позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції в якому просило визнати
протиправним і скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 22
листопада 2011 року яким, товариству
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) разом із штрафними санкціями на
382330грн. (триста вісімдесят дві тисячі
триста тридцять гривень 00коп.)

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2012
року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправним і скасовано податкове
повідомлення-рішення Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 22 листопада 2011 року
№ про збільшення Товариству з
обмеженою відповідальністю «Захід
Агропостач» суми грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» на 382330,00грн. (триста
вісімдесят дві тисячі триста тридцять
гривень).

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, Луцька об'єднана
державна податкова інспекція подала
апеляційну скаргу на неї, в якій
просили постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що вважає
постанову суду першої інстанції
безпідставною та необґрунтованою,
винесеною з порушенням норм
матеріального, а також процесуального
права та при неповному з'ясуванні всіх
обставин по справі.

Також, апелянт по справі зазначив, що в
ході перевірки позивача було
встановлено порушення ч.1 ст.203, 215, 228, 662,
655, 628, 638, 664 Цивільного кодексу України в
частині недодержання в момент вчинення
правочину вимог, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними, і порушення ст.185,
п.186.1 ст.186, п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.2 ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податковий
кредит на суму 382328грн.

Представник відповідача по справі, в
судовому засіданні, звернулась з
клопотанням про заміну неналежної
сторони, а саме, Луцьку ОДПІ Волинської
області замінити на Луцьку ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Волинській області.

Заслухавши суддю доповідача,
проаналізувавши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що з 11 жовтня по 31
жовтня 2011 року Луцькою об'єднаною
податковою інспекцією була проведена
позапланова виїзна перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Захід Агропостач» з
питань здійснення
фінансово-господарських операцій з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Нудвін» за травень
2011 року.

07 листопада 2011 року, за результатами
перевірки, відповідачем складено акт
№8961/23-0/35143982, яким встановлено, що угоди
укладені позивачем з ТОВ «Нудвін» у
квітні-травні 2011 року мають ознаки
нікчемності.

22 листопада 2011 року, Луцькою об'єднаною
податковою інспекцією прийняте
податкове повідомлення-рішення
№, яким збільшено позивачу суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 382329,00грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 1,00грн., всього на суму
382330,00грн.

29 квітня 2011 року між ТОВ «Нудвін»
(Постачальник) та ТзОВ «Захід
Агропостач» (Покупець) укладено
договір поставки №290411, предметом якого
є поставка у травні 2011 року запасних
частин до автотракторної,
сільськогосподарської техніки та
інших деталей на загальну суму 212378, 23
грн. з урахуванням податку на додану
вартість.

05 травня 2011 року між між ТОВ «Нудвін»
(Постачальник) та ТзОВ «Захід
Агропостач» (Покупець) укладено
договір поставки №050511, предметом якого
є поставка у травні-червні 2011 року
запасних частин до автотракторної,
сільськогосподарської техніки та
інших деталей на загальну суму 4807762,55
грн. з урахуванням податку на додану
вартість.

Реальне настання правових наслідків
підтверджуються первинними
документами, а саме:
рахунками-фактурами, видатковими
накладними, податковими накладними,
платіжними дорученнями. Товар отримано
через менеджера з постачання ТОВ
«Захід Агропостач» Кирилюка В.П. за
довіреністю № 41, виданою 01 травня 2011
року строком дії до 31 травня 2011 року, що
підтверджується витягом з книги обліку
довіреностей підприємства на 2011 рік.
Також, реальність виконання договорів,
підтверджується реалізацією
отриманого від ТОВ «Нудвін» товару.
Зокрема, покупцями даного товару були:
ТОВ СгПП «Нібулон», ПП «ТПК Арсен», ТОВ
«Оболонь Агро», СФГ «Зоря», СГК
«Кузьминський», СгТОВ «Печанівське»,
ТОВ «Інтерсільгосптехніка», ТОВ
«Агроавтосервіс», ПП «Украгроюг», СгПП
«Рать», ТОВ «Красногірське», СгТОВ
«Зоря», ТОВ СгП «Дніпро», ДП
«Ремагропостач», ПП
«Тандем-Агрозапчастини», фізична особа
підприємець ОСОБА_4, МП «Либідь», ТОВ
«Ленінталь», СФГ «Озон», ТОВ
«ІнтерАгроІнвест», ТОВ Агрофірма
«Обрій» LTD, ТОВ «Долинівка», ДП ДГ
«Покровське», ТОВ «Розтоцьке», ТОВ
«імені М. Шашкевича», СгТОВ
«Батьківщина», ПП «Агрофірма
«Довжанська», ПП «Едем», СгТОВ
Агрофірма «Маяк», ДП «Чайка», ТОВ
Агрофірма «Дружба Народів», НП ТОВ
«Турія», СгТОВ «Прогрес-Плюс», СгТОВ
«Луга», ПрАТ «Більшівці-Риба», ПП
«Західний Буг», СгТОВ АФ «Заячківська»,
ТОВ «Володар-Сервіс», тощо, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи первинними документами:
договорами поставки, накладними,
податковими накладними, довіреностями
на отримання товару.

Згідно із п.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Згідно із п.201.6, 201.8, 201.10 ст.201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку. Податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання товарів
(послуг), на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Щодо відсутності в матеріалах
справи товарно-транспортних накладних,
то колегія суддів вважає зазначити, що
відповідно до розділу 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України №363 від 14.10.1997р.
товаро-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу,
а товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних
правил основними документами на
перевезення вантажів є
товаро-транспортні накладні та дорожні
листи вантажного автомобіля. Дорожній
лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається. Оформлення
перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Після прийняття вантажу
згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні не встановлюють правил
податкового обліку валових витрат
платників податку, а лише встановлюють
права, обов'язки та відповідальність
власників автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Крім того, невиконання контрагентом
своїх обов'язків перед бюджетом не може
бути підставою для неможливості
формування валових витрат та
податкового кредиту на підставі
господарських операцій інших суб'єктів
господарювання, оскільки відповідно до
ст.61 Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому до
відповідальності може бути
притягнутий лише порушник, яким у
даному випадку позивач не є.

Згідно із ст.215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Відповідно до ст.228 Цивільного кодексу
України, правочин вважається нікчемним
якщо порушує публічний порядок, якщо
він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Згідно із ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції вірно прийшов до
висновку задовольняючи
адміністративний позов, так як
відповідачем по справі не було
належним чином обґрунтовано винесене
ним податкове повідомлення-рішення.
Натомість, позивачем були надані
первинні документи, які підтверджують
реальність настання господарських
операцій з ТОВ «Нудвін».

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 196, ч.1 п.1 ст.
199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2012
року по справі №2а/0370/3476/11 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
В.Я. Качмар

Суддя
А.Р. Курилець