Справа № 815/3485/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3485/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина
П.П.

секретар судового засідання Борцова
С.І.

за участю сторін:

від позивача: Бейгельзімер М.І. (за
довіреністю);

від відповідача: Кулинич К.С. (за
довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Юг» до
Арцизької об'єднаної Державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
21.02.2014 року № та № , -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро-Юг»
(далі - ТОВ «Агро-Юг») до Арцизької
об'єднаної Державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів в Одеській
області (далі - Арцизька ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області), в якому
позивач просить суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення, прийняті
Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області від 21.02.2014 р. №
про збільшення ТОВ «Агро-Юг» суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість та від 21.02.2014 р. №
про збільшення позивачу суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток.

У своєму позові позивач зазначив та
представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що не згоден з
оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями з наступних
підстав.

Позивач зазначає, що в акті перевірки
податковим органом встановлено
завищення ТОВ «Агро-Юг» у січні 2011 р.
податкового кредиту з податку на
додану вартість на суму 7483 грн. на
підставі того, що позивач подав 18.02.2011 р.
до ДПІ податкову декларацію з податку
на додану вартість за січень 2011 р., чим
порушив п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України. Однак, як вказує позивач,
граничним терміном подання
вищевказаної декларації було 20.02.2011 р.,
тому ТОВ «Агро-Юг» вважає
безпідставним податкове
повідомлення-рішення від 21.02.2014 р. №
.

Крім того, позивач також вважає
необґрунтованими висновки відповідача
про заниження ТОВ «Агро-Юг» бази
оподаткування з податку на прибуток,
оскільки в акті перевірки не зазначено
жодного первинного документа, на
підставі якого вчинено записи у
бухгалтерському та податковому
обліках та інші докази, що достовірно
підтверджують наявність факту
порушення позивачем податкового
законодавства.

Позивач зауважує, що твердження
перевіряючих ґрунтуються виключно на
припущеннях, без зазначення будь-яких
первинних документів та без системного
викладення порушень вимог чинного
податкового законодавства, у зв'язку з
чим такі твердження не є правомірними.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги та
обґрунтування адміністративного
позову у повному обсязі і просив
задовольнити адміністративний позов
повністю.

Відповідач надав до суду заперечення
(а.с.225-231 т. 2), в яких зазначив, що на
підставі пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України, направлень від 11.01.2014
р. № 1/22-06 та № 2/22-06, виданих ГУ
Міндоходів в Одеській області,
головними державними
ревізорами-інспекторами відділу
перевірки якості податкового та
митного аудиту управління податкового
та митного аудиту ГУ Міндоходів в
Одеській області Очкаленко Н.Л. та
Суменюк І.В. проведено позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Агро-Юг» (код
ЄДРПОУ - 20952731) з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2010 р. по 30.06.2011 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2010 р. по
30.06.2011 р. у рамках проведення службового
розслідування, за результатами якої
складено акт від 05.02.2014 р. №
000006/15-32-22-06/20952731.

Зазначеним актом перевірки
зафіксовано, що позивачем до перевірки
не надано жодних підтверджуючих
документів, у зв'язку з чим
відповідачем не встановлено зв'язок з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці
задекларованих витрат.

Крім того, відповідач зазначив, що ТОВ
«Агро-Юг» до складу податкового
кредиту у січні 2011 р. зайво віднесено
суму податку на додану вартість у
розмірі 7483 грн., сплачені у зв'язку з
придбанням тмц, вартість яких
відноситься до господарської
діяльності платника податку та які на
момент перевірки платника податку не
підтверджені податковими накладними
та отримані від постачальника НВП
«Нива» ТОВ, чим порушено п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України.

З урахуванням вищенаведеного,
відповідач вважає доводи та вимоги
позивача, викладені у позовній заяві,
безпідставними та необґрунтованими.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позову, посилаючись при
цьому на доводи, викладені у наданих до
суду запереченнях та поясненнях.

Суд, заслухавши представників позивача
та відповідача, дослідивши доводи
адміністративного позову, наявні
матеріали справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступні факти та обставини.

Відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії А00 №
538722 ТОВ «Агро-Юг» зареєстровано
Тарутинською районною державною
адміністрацією Одеської області 28.08.2003
р. за № 0000206 (а.с. 39 т. 1).

ТОВ «Агро-Юг» є платником податку на
додану вартість відповідно до
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість №21995909 (іпн -
87) (а.с. 40 т. 1).

У період з 15.01.2014 р. по 23.01.2014 р. головними
державними ревізорами-інспекторами
відділу перевірки якості податкового
та митного аудиту управління
податкового та митного аудиту ГУ
Міндоходів в Одеській області
Очкаленко Н.Л. та Суменюк І.В. проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Агро-Юг» (код ЄДРПОУ - 20952731) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2010 р. по
30.06.2011 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2010 р. по
30.06.2011 р. у рамках проведення службового
розслідування, за результатами якої
складено акт від 05.02.2014 р. №
000006/15-32-22-06/20952731 (а.с. 12-30 т. 1).

Актом перевірки встановлено порушення
ТОВ «Агро-Юг», зокрема, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп.
5.3.9 п. 5.3, п. 5.9 ст. 5, пп. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого
встановлено заниження позивачем
податку на прибуток всього у сумі 1640238
грн.; п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
заниження позивачем податку на додану
вартість всього у сумі 7483 грн.

Не погодившись із вищезгаданими
висновками акту позивач подав
заперечення до Арцизької ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
10.02.2014 р., в яких просив скасувати
висновки перевіряючих щодо порушення
податкового законодавства з податку на
додану вартість та податку на прибуток.

У відповідь Арцизька ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
19.02.2014 р. № 1646/10/15-07-22-14 залишило скаргу
ТОВ «Агро-Юг» без задоволення.

На підставі вказаного акту перевірки
Арцизькою ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
21.02.2014 р. № , яким ТОВ «Агро-Юг»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем на 7483 грн. (а.с. 5 т. 1)
та податкове повідомлення-рішення від
21.02.2014 р. № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток за основним
платежем на 1422328 грн. (а.с. 6 т. 1).

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового
кодексу України рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Так, не погодившись з вищезгаданими
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач подав скаргу до ГУ Міндоходів в
Одеській області від 11.03.2014 року, в якій
просив скасувати згадані податкові
повідомлення-рішення.

Рішенням про результати розгляду
первинної скарги від 28.04.2014 року №
1023/10/15-32-10-02-07 ГУ Міндоходів в Одеській
області частково скасував податкове
повідомлення-рішення Арцизької ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
21.02.2014 р. № у частині
донарахування грошового зобов'язання з
податку на прибуток у розмірі 14966 грн., а
скаргу директора ТОВ «Агро-Юг» у цій
частині задовольнило, в іншій частині
залишило без змін податкове
повідомлення-рішення від 21.02.2014 р. №
Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області, а скаргу ТОВ
«Агро-Юг» без задоволення; збільшило
суму штрафних (фінансових) санкцій з
податку на прибуток на 351841 грн. та з
податку на додану вартість на 1 грн.;
залишило без змін податкове
повідомлення-рішення Арцизької ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
21.02.2014 р. № , а первинну скаргу ТОВ
«Агро-Юг» в цій частині без задоволення
(а.с. 7-11 т. 1).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що
згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 кодексу
визначено, що не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

З пояснень відповідача вбачається, що
при проведенні перевірки ТОВ «Агро-Юг»
у частині періоду, що перевірявся, а
саме: 2-4 кв. 2010 р. встановлено
відсутність частини первинних та інших
бухгалтерських документів, що
підтверджують господарські відносини
позивача.

Так, представник ТОВ «Агро-Юг» пояснив
та надав до суду акт від 09.01.2014 р. № 3
«Про виділення до знищення документів,
не внесених до Національного архівного
фонду», згідно якого були знищені 259
справ за 2008-2010 рр. шляхом спалення в
присутності членів експертної комісії
(а.с. 41-44 т. 1). Вищезазначений акт також
було надано і представникам ДПІ, проте
не взятий ними до уваги.

Крім того, ТОВ «Агро-Юг» разом із
запереченнями до акту перевірки 05.02.2014
р. № 000006/15-32-22-06/20952731 до Арцизької ОДПІ
ГУ Міндоходів в Одеській області було
надано відповідні поновлені документи,
що підтверджують господарські
відносини ТОВ «Агро-Юг» у 3-4 кварталі 2010
р. Зазначений факт відповідачем не
оскаржується.

Так, судом досліджено валові витрати
позивача у 3-4 кварталі 2010 р. на підставі
наступних документів: видаткові
накладні, товарні чеки, акти виконаних
робіт, рахунки-фактури,
товарно-транспортні накладні. У
вказаний період ТОВ «Агро-Юг» мало
правовідносини із ТОВ «ТД «Інтеркорн»,
ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Етногруп», ТОВ
«Комплекс Інвестмент Менеджмент», ТОВ
«Микромаксимум», МЧП «Спецдеталь», ТОВ
«Континент», ПП «Одеський
птахокомбінат», ПП «Автошинторг», ВАТ
«Одесаобленерго» Центральний РЕМ, ТОВ
«Експедитор», ФОП ОСОБА_6, ТОВ «РА
Віват».

Поряд з цим, судом досліджені валові
доходи позивача у 3-4 кварталі 2010 р. На
підтвердження цього ТОВ «Агро-Юг» до
суду надано видаткові накладні,
товарні чеки, акти виконаних робіт,
рахунки-фактури, товарно-транспортні
накладні. З наданих документів
вбачається, що у періоді, що
перевірявся ТОВ «Агро-Юг» мало
правовідносини з ТОВ «Фоззі Фуд», ПП
ОСОБА_7, ТОВ «Кондитер С», ТОВ
«Полесье-Продукт», Приват-консалтинг,
ДП «Укрпошта», ПП «ОСОБА_8, ТОВ
«Континет Нафто Трейд», ВАТ «Грона»,
ТОВ «Икс Ойл», ТОВ «Вайтер Юг».

Суд зазначає, що відповідно до пунктів
5.1, 5.2 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(який діяв у 3-4 кварталі 2010 р.) валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - це сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються,
зокрема, суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Таким чином, визначальною підставою
віднесення тих чи інших витрат
підприємства до складу валових витрат
є їх безпосереднє використання у
господарській діяльності
підприємства.

У пункті 1.32 статті 1 названого Закону
визначено, що господарська діяльність -
це будь-яка діяльність особи,
направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою.

Відтак, для формування валових витрат
необхідна наявність відповідного
зв'язку між спірними послугами та
отриманими тмц та господарською
діяльністю позивача.

Згідно з актом перевірки ТОВ «Агро-Юг»
позивач здійснює такі види діяльності
за КВЕД: вирощування винограду;
виробництво виноградних вин; оптова
торгівля напоями (основний);
неспеціалізована оптова торгівля
продуктами харчування, напоями,
тютюновими виробами; неспеціалізована
оптова торгівля.

Надані ТОВ «Агро-Юг» первинні
документи на підтвердження валових
витрат і валових доходів у 3-4 кв. 2010 р.
підтверджують зв'язок отриманих
товарів та послуг із господарською
діяльністю позивача.

Також слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст.
9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи).

Оцінивши приєднані до справи копії
первинних документів суд прийшов до
висновку, що оглянуті документи не
мають дефекту форми, змісту або
походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність», п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. №88,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють
втрату первинними документами
юридичної сили і доказовості, а отже
підтверджують належним чином
здійснення господарських операцій ТОВ
«Агро-Юг» із контрагентами у 3-4
кварталі 2010 р., отже підтверджують
віднесення позивачем відповідних сум
до валових доходів та валових витрат.

Суд критично відноситься до посилання
ДПІ на п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу
України, відповідно до якого у разі
втрати, пошкодження, або дострокового
знищення документів, зазначених в п. 44.1
та п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу
України, платник податків зобов'язаний
у п'ятиденний строк з дня такої події
письмово повідомити контролюючий
орган за місцем обліку в порядку,
встановленому цим Кодексом для подання
податкової звітності, та митний орган,
яким було здійснено митне оформлення
відповідної митної декларації, в
іншому разі вважається, що такі
документи були відсутні у платника
податків на момент проведення
перевірки.

Суд зазначає, що правила формування
податкового кредиту платниками
податку на додану вартість визначені
статтею 198 Податкового кодексу України.
Виходячи із змісту положень наведеної
норми права формування податкового
кредиту залежить від документального
підтвердження нарахування (сплати)
податку. Внаслідок застосування
зазначених правил, платник податку
повинен визначити дату виникнення
права на включення відповідних сум
податку до податкового кредиту, та
відповідно суму податку, яку він має
право включити до складу податкового
кредиту.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу
України передбачено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Так, у грудні 2010 р. ТОВ «Агро-Юг» мало
господарські відносини із НВП «Нива» у
вигляді ТОВ щодо купівлі тмц, що
підтверджується податковою накладною
від 01.12.2010 р. № 6392 на загальну суму 27527
грн., в т.ч. ПДВ - 5505,40 грн. та податковою
накладною від 01.12.2010 р. № 6389 на загальну
суму 11868 грн., в т.ч. ПДВ - 1978 грн.

Відповідач зазначає, що ПДВ у сумі 7483,40
грн. по взаємовідносинам з НВП «Нива»
ТОВ (іпн - 19) відображено ТОВ
«Агро-Юг» у складі податкового кредиту
лютого 2011 р. згідно з додатком 5
«Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів» до податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2011 р., а не в січні 2011
р.

Проте, позивач податковий кредит у
розмірі 7483,40 грн. по взаємовідносинам з
контрагентом НВП «Нива» ТОВ не
планував відображати у додатку 5 до
декларації з ПДВ за січень 2011 р. Вказана
сума податкового кредиту була
відображена ТОВ «Агро-Юг» у додатку 5 до
декларації з ПДВ за лютий 2011 р., що
підтверджується матеріалами справи. У
зв'язку з наведеним, суд не приймає до
уваги твердження Арцизької ОДПІ щодо
заниження позивачем суми податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
НВП «Нива» ТОВ у січні 2011 р.

Припущення, висновки відповідача в
акті перевірки, не є підставою для
позбавлення позивача, як
добросовісного платника податку, права
на віднесення сплачених ним у ціні
товару та послуг відповідних сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту. Позивач виконав
усі передбачені законом обов'язки щодо
цього та має документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту. Вказані
податковим органом заперечення не
можуть бути причиною позбавлення
позивача на віднесення сплачених ним у
ціні послуг відповідних сум податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи наявність первинних
документів, що підтверджують
господарські операції ТОВ «Агро-Юг» з
контрагентами у 3-4 кварталі 2010 р.,
надання їх податковому органу,
підтвердження суми податкового
кредиту по взаємовідносинам з НВП
«Нива» ТОВ, суд вважає безпідставним
висновок відповідача, викладений в
акті перевірки від 05.02.2014 р. №
000006/15-32-22-06/20952731. Відтак, скасуванню
підлягають і податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
21.02.2014 року № та № .

На підставі встановленого, керуючись
приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд
вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно
до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167,
254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Юг» до
Арцизької об'єднаної Державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
21.02.2014 року № та № -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Арцизької об'єднаної Державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів в
Одеській області від 21.02.2014 року №
та № .

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений
та підписаний суддею 04 серпня 2014 року.

Суддя
П.П. Марин