Справа № 824/630/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/630/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов О.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

30 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю секретаря судового
засідання: Бондаренко С.А.,

представників відповідача Ганевича
А.І., Максимюка В.П.,

представників третьої особи - Чумак
Д.О., Костенчука В.Д., Станик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Департаменту житлово-комунального
господарства Чернівецької міської
ради на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 31
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Департаменту
житлово-комунального господарства
Чернівецької міської ради, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача,
товариства з обмеженою
відповідальністю "Європроекшляхбуд"
до Державної фінансова інспекція в
Чернівецькій області про скасування
вимоги , -

В С Т А Н О В И В :

постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Під час судового засідання,
представники відповідача заперечили
проти задоволення апеляційної скарги
та просили залишити її без задоволення.

Представники третьої особи підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений вчасно та
належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
представників відповідача та третьої
особи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів апеляційної інстанції,
переглядаючи судове рішення у даній
справі в межах апеляційної скарги у
відповідності до частини 1 статті 195 КАС
України, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
відповідно до п.1.1.4.2 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області на ІІІ квартал 2013
р. та на підставі направлень на
проведення ревізії від 21.11.2013 р. №№ 900,
901, від 25.09.2013 р. №711, від 02.10.2013 р. №738, від
26.11.2013 р. №№ 919, 920 відповідачем
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Департаменту ЖКГ за період з 01.07.2010 р. по
30.09.2013 р.

Ревізією в діяльності Департаменту ЖКГ
у т.ч. виявлені порушення, по об'єктах,
де виступало виконавцем ТОВ
«Європроектшляхбуд», у вигляді
завищення вартості виконаних робіт
внаслідок невірного включення до актів
ф.№КБ-2в робіт по нормах Р18-46-1 та Е 27-14-1,
що призвело до нанесення збитків в сумі
103096,0 грн., які фактично оплачені
Департаментом, чим порушено вимоги
п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000, норми яких
відповідно до ч.3 ст.11 Закону України
від 05.11.2009 №1704-VI «Про будівельні норми»
(далі - Закон №1704), є обов'язковими до
застосування у будівництві та порушено
п.1 ст.49 Бюджетного кодексу України.

У зв'язку із зазначеним ДФІ на адресу
Департаменту ЖКГ спрямовано
лист-вимогу "Про усунення порушень та
недоліків виявлених ревізією» від
28.01.2014 р. №24-07-15-15/710, відповідно до якої
позивача, у т.ч. зобов'язано відобразити
в обліку дебіторську заборгованість за
не виконані роботи в сумі 103096,00 грн.;
забезпечити відшкодування зайвих
виплат в сумі 103096,00 грн. шляхом
повернення коштів на рахунок
Департаменту ЖКГ або виконання ТОВ
"Європроектшляхбуд" відповідного
обсягу робіт на відповідну суму; в
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведені зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі, встановленому
ст.ст.130-136 КЗпП України.

Таким чином, позивач внаслідок
невірного включення до актів ф.№КБ-2в
робіт по нормах Р18-46-1, Е 27-14-1, В21-12-1,
призвів до нанесення збитків бюджету в
сумі 103096,0 грн.

Суд І інстанції, відмовляючи у
задоволені позову, виходив з того, що
позивач по справі не довів суду ті
обставини, на яких ґрунтується його
позов, тоді як відповідач належним
чином обґрунтував заперечення на
позов.

Колегія суду погоджується з висновком
суду І інстанції з огляду на такі
обставини.

Пунктом 4 Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого указом Президента
України № 99/2011 від 23.04.2011 року,
передбачено, що інспекцію визначено
перелік завдань покладених на ДФІ, як
на орган державного фінансового
контролю. Зокрема, відповідно до пп.1 п.4
Положення про інспекцію, ДФІ в т.ч.
здійснює державний фінансовий
контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах у міністерствах та
інших органах виконавчої влади, а також
на підприємствах, в установах та
організаціях, які отримують
(отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів. При цьому,
відповідно до пп.12 п.4 Положення про
інспекцію перелік завдань ДФІ
визначений цим Положенням не є
вичерпним, а саме відповідно до нього
ДФІ здійснює інші повноваження,
визначені законами України та
покладені на неї Президентом України.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" від
26.01.1993 року №2939 на ДФІ покладено
функції щодо проведення у
підконтрольних установах ревізії
фінансово-господарської діяльності
використання і збереження фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильності визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
стану і достовірності бухгалтерського
обліку та фінансової звітності.

Департамент ЖКГ у розумінні Закону №2939
є підконтрольною установою ДФІ.

Крім того, апеляційний суд звертає
увагу на наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Бюджетного
кодексу України бюджетна система
України ґрунтується на принципі
ефективності та результативності,
відповідно до якого при складанні та
виконанні бюджетів усі учасники
бюджетного процесу мають прагнути
досягнення цілей, запланованих на
основі національної системи цінностей
і завдань інноваційного розвитку
економіки, шляхом забезпечення
якісного надання послуг, гарантованих
державою, Автономною Республікою Крим,
місцевим самоврядуванням, при
залученні мінімального обсягу
бюджетних коштів та досягнення
максимального результату при
використанні визначеного бюджетом
обсягу коштів.

Згідно зч.1 ст.11 Закону №1704 "Про
будівельні норми" застосування
будівельних норм або їх окремих
положень є обов'язковим для всіх
суб'єктів господарювання незалежно від
форми власності, які провадять
будівельну, містобудівну, архітектурну
діяльність та забезпечують
виготовлення продукції будівельного
призначення.

Відповідно до преамбули державних
будівельних норм ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила
визначення вартості будівництва» ці
будівельні норми встановлюють основні
правила визначення вартості нового
будівництва, розширення, реконструкції
та технічного переоснащення
підприємств, будівель і споруд, ремонту
житла, об'єктів соціальної сфери і
комунального призначення та
благоустрою, а також реставрації
пам'яток архітектури та містобудування
і носять обов'язковий характер при
визначенні вартості будов (об'єктів),
будівництво яких здійснюється із
залученням бюджетних коштів або коштів
підприємств, установ і організацій
державної власності.

Згідно із п.1.1.1 ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила
визначення вартості будівництва»
основними завданнями кошторисного
нормування і ціноутворення в
будівництві є: забезпечення через
систему ціноутворення в будівництві
визначення вартості будівництва на
всіх стадіях інвестування; підвищення
ефективності капітальних вкладень,
забезпечення економії фінансових та
інших ресурсів, впровадження досягнень
науки, техніки, передового
вітчизняного і закордонного досвіду в
будівельному виробництві,
застосування нових матеріалів, виробів
і конструкцій, організаційних заходів
тощо.

Як встановлено з матеріалів справи,
між позивачем та ТОВ
"Європроектшляхбуд" укладено договори
на виконання робіт по наступним
об'єктам: вул. Головна (тротуари) м.
Чернівці, вул. М. Коцюбинського
(тротуари) м. Чернівці, вул. Вірменська,
17-А м. Чернівці (ремонт прилеглої
території), вул. Головна - Центральна
площа м. Чернівці (капітальний ремонт
тротуарів).

Згідно із п.2.1 цих договорів та
відповідно до змісту преамбули до ДБН
Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості
будівництва» вартість робіт
встановлюється, виходячи з договірних
цін, визначених на основі положень ДБН
Д.1.1-1-2000.

Відповідно до п.1.4.1 ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила
визначення вартості будівництва»
система ціноутворення в будівництві
базується на нормативно-розрахункових
показниках і поточних цінах трудових
та матеріально-технічних ресурсів.
Нормативними показниками є ресурсні
елементі кошторисні норми. На підставі
цих норм і поточних цін на трудові та
матеріально технічні ресурси
визначаються прямі витрати у вартості
будівництва.

Наказом Держбуду України від 14.09.2000 р.
№201 затверджено Вказівки щодо
застосування ресурсних елементних
кошторисних норм на
ремонтно-будівельні роботи ДБН
Д.1.1-4-2000, які застосовуються для
визначення складу та потреб у ресурсах,
необхідних при здійсненні ремонту
житла, об'єктів соціальної сфери,
комунального призначення та
благоустрою.

Відповідно до п.1.8 цих Вказівок,
ресурсні елементні кошторисні норми на
ремонтно-будівельні роботи є
обов'язковими для ремонту,
здійснюваного за рахунок бюджетних
коштів або коштів підприємств, установ,
організацій державної власності.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ
"Європроектшляхбуд" при розробці
проектно-кошторисної документації
керувалось Вказівками щодо
застосування ресурсних елементних
кошторисних норм на
ремонтно-будівельні роботи ДБН Д.1.1-4-2000
та відповідно включало роботи
передбачені цими нормами до актів
форми КБ-2в за 2012-2013 р.р.

Крім цього, ТОВ "Європроектшляхбуд" до
актів форми КБ-2в за 2012-2013 р.р. при
проведенні капітального ремонту
тротуарів по вул. Коцюбинського та вул.
Головній включено роботи по
«Піднесення вантажів на 10 м понад
врахованої нормами відстані /50 м/» за
нормою В21-12-1, яка, згідно Вказівок щодо
застосування ресурсних елементних
кошторисних норм на будівельні роботи,
ДБН Д.1.1-5-2001, відноситься до
реставраційно-відновлювальних робіт.

Відповідно до 1.16 Вказівок щодо
застосування ресурсних елементних
кошторисних норм на будівельні роботи,
ДБН Д.1.1-5-2001 нормами збірників на
реставраційно-відновлювальні роботи,
враховано затрати праці робітників на
перенесення матеріалів, виробів і
конструкцій від приоб'єктного складу
до місця установки або монтажу на
відстань до 50 м.

Однак, відповідно до п.1.2 Вказівок щодо
застосування ресурсних елементних
кошторисних норм на будівельні роботи
ДБН Д.1.1-5-2001, вони застосовуються для
визначення складу та потреби ресурсів
при здійсненні
реставраційно-відновлювальних робіт
на пам'ятниках історії та культури, а не
при виконанні ремонтно-будівельних
робіт.

Колегія суду погоджується з висновком
суду І інстанції, що по своїй природі
походження
«реставраційно-відновлювальні роботи»
є відмінними від «ремонтно-будівельних
робіт», а тому нормативно вони
урегульовані різними актами.

ДБН Д.1.1-4-2000 враховані роботи по
горизонтальному транспортуванні
матеріалів вручну від приоб'єктного
складу (місце розвантаження
матеріалів) до місця установки.

Як вбачається зі змісту Вказівок щодо
застосування ресурсних елементних
кошторисних норм на
ремонтно-будівельні роботи ДБН Д.1.1-4-2000,
що ні п.1.14, ні будь який інший пункт цих
Вказівок не містить норм, які
визначають відстань по
горизонтальному транспортуванні.

Таким чином, колегія суду не враховує
посилання позивача та третьої особи,
яке ґрунтується на тому, що п.1.14 ДБН
Д.1.1-4-2000 (в редакції, яка діяла до 31.12.2013
р.) не визначав відстань для
горизонтального транспортування, а
також те, що проектно-кошторисна
документація, якою передбачені роботи
«Піднесення вантажів на 10 м понад
врахованої нормами відстані /50 м/» за
нормою В21-12-1, отримала позитивний
експертний звіт

Пунктом 1.15 Вказівки щодо застосування
ресурсних елементних кошторисних норм
на ремонтно-будівельні роботи ДБН
Д.1.1-4-2000 визначено відстані по
вертикальному транспортуванні.
Зазначена відстань по вертикальному
транспортуванні визначена у зв'язку із
технологічною специфікою цієї дії (вид
кранів, підйомників, тощо) і вона жодним
чином не впливає на необхідність
визначати відстань по горизонтальному
транспортуванні.

Пунктами 1.9 та 1.10 Вказівки щодо
застосування ресурсних елементних
кошторисних норм на
ремонтно-будівельні роботи ДБН Д.1.1-4-2000
передбачено розроблення
індивідуальної ресурсної норми, якщо
ці норми не охоплюють окремі види робіт
та конструкцій.

Однак, дослідженням матеріалів справи
встановлено, що у даному разі ТОВ
"Європроектшляхбуд" індивідуальна
ресурсна норма не розроблялась та,
відповідно, у встановленому
законодавством порядку не
погоджувалась.

У даному разі не було юридичних та
фактичних підстав для розроблення
індивідуальної ресурсної норми, так як
ДБН Д.1.1-4-2000 охоплював роботи по
горизонтальному транспортуванні
матеріалів вручну від приоб'єктного
складу (місце розвантаження
матеріалів) до місця установки. Також,
суд вважає, що ширина тротуарів по вул.
Коцюбинського м. Чернівці та по вул.
Головна (відрізок від вул. Садової до
вул. Кафедральної) та щільність руху
надавала можливість підряднику ТОВ
"Європроектшляхбуд" мінімізувати
використання ручної праці за рахунок
застосування механізмів та збільшення
кількості приоб'єктних складів (місця
розвантаження), як це відбувається в
усталеній практиці при виконанні
зазначеного виду робіт.

Щодо наявного позитивного експертного
звіту на проектно-кошторисну
документацію, якою передбачені роботи
«Піднесення вантажів на 10 м понад
врахованої нормами відстані /50 м/» за
нормою В21-12-1, суд зазначає наступне.

Наявність позитивного експертного
звіту на проектно-кошторисну
документацію свідчить про дотримання
позивачем та третьою особою нормативно
визначеної процедуру, однак це не
свідчить про беззаперечну
правомірність на обґрунтованість
проектно-кошторисної документації, що
зокрема слідує із положень ч.2 ст.86
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), відповідно
до якої ніякі докази не мають для суду
наперед встановленої сили. В іншому
випадку, у ДФІ не було б підстав
здійснювати ревізію
проектно-кошторисної документації.

Крім цього, позитивний експертний звіт
на який у судовому засіданні, як на
доказ, який підтверджує позицію
викладену у позові посилається позивач
та третя особа, складений філією у
Чернівецькій області державного
підприємства «Укрдержбудекпертиза».

Однак ця установа, у своєму листі від
23.12.2013 р., №02-76 зазначила, що у даному
разі ТОВ "Європроектшляхбуд" необхідно
було, для проведення вище зазначених
робіт, розробити індивідуальну норму і
затвердити її у складі
проектно-кошторисної документації, а у
разі неможливості включити з кошторису
роботи внутрішньо будівельного
транспорту для доставки матеріалів.
Цього ТОВ "Європроектшляхбуд" не
здійснило.

За таких обставин, висновок викладений
в акті ревізії, згідно якого позивачем
неправомірно включено до актів форми
КБ-2в за 2012-2013 р. при капітальному
ремонті по об'єктах, де підрядником
виступала третя особа, роботи
«Піднесення вантажів на 10 м понад
врахованої нормами відстані /50 м/» за
нормою В21-12-1, яка відноситься до
реставраційно-відновлювальних робіт -
є обґрунтованим.

Щодо порушень згідно яких Департамент
ЖКГ по об'єктах, де виступало
виконавцем ТОВ «Європроектшляхбуд»,
включив до актів ф.№КБ-2в роботи по
нормах Р18-46-1 та Е 27-14-1, що призвело до
нанесення збитків в сумі 103096,0 грн., які
фактично оплачені Департаментом, чим
порушено вимоги п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 та п.1
ст.49 Бюджетного кодексу України,
колегія суду зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, між
позивачем та ТОВ "Європроектшляхбуд"
укладено договори на виконання робіт
по наступним об'єктам: вул. Головна
(тротуари) м. Чернівці, вул. М.
Коцюбинського (тротуари) м. Чернівці,
вул. Вірменська, 17-А м. Чернівці (ремонт
прилеглої території), вул. Головна -
Центральна площа м. Чернівці
(капітальний ремонт тротуарів).
Вартість робіт встановлювалась
виходячи з договірних цін, визначених
на основі положень ДБН Д.1.1-1-2000.

При складанні проектно-кошторисної
документації на проведення робіт по
зазначеним вище об'єктам та в акти
виконаних робіт за 2011-2013 р.р. ТОВ
"Європроектшляхбуд" включено роботи
Е27-14-1 де в складі робіт є розсипання та
розрівнювання матеріалів (відповідно
до ДБН Д 2.2-27-99 в склад робіт Е27-14-1
входять наступні операції: планування
та накочування земляного полотна,
розсипання та розрівнювання
матеріалів, подрібнення трактором із
кулачковими котками великих брил;
ущільнення розсипу з розрівнюванням
водою); Е11-2-1, де в складі робіт є
вирівнювання підстилаючого шару з
розрівнюванням і ущільненням
(відповідно до ДБН Д2.2-11-99 в склад робіт
Е11-2-1 входять наступні дії: планування
основи, улаштування підстилаючого шару
з розрівнюванням і ущільненням); Р18-46-1
де в складі робіт є вирівнювання основи
(відповідно до ДБН Д.2.4.-18-2000,
вирівнювання проводиться піском, так
як пісок передбачений переліком
ресурсів).

ДБН Д 2.2-27-99, яким передбачені роботи
Е27-14-1, є збірником який містить
ресурсні елементні кошторисні норми на
будівельні роботи, необхідні для
визначення потреб у ресурсах при
виконанні робіт по будівництву нових і
реконструкції діючих автомобільних
доріг; ДБН Д2.2-11-99, яким передбачені
роботи Е11-2-1 є збірником який містить
ресурсні елементні кошторисні норми на
будівельні роботи, необхідні для
визначення потреб у ресурсах на повний
комплекс основних, додаткових та
похідних робіт по улаштуванню основних
видів підлог; ДБН Д.2.4-18-2000, яким
передбачені роботи Р18-46-1 є збірником
який містить ресурсні елементні
кошторисні норми, необхідні для
визначення потреб у ресурсах при
виконанні робіт по благоустрою
території ремонтованих приміщень та
споруд, ремонту існуючих мостових,
тротуарів, доріжок, ремонту
автомобільних доріг загального
призначення, робіт, що виконуються при
ремонті мостів, лотків та інших споруд,
під часу ремонту та облаштування
двірних будов та огорож, робіт по
озелененню.

Відповідно до пояснень представників
позивача та третьої особи ТОВ
"Європроектшляхбуд" проводились
ремонтно-будівельні роботи щодо
встановлення фігурних елементів
мостіння (тротуарна плитка) на
тротуарному покриттю м. Чернівців.
Конкретний ДБН України (на момент
виникнення досліджуваних
правовідносин) не охоплював окремі
роботи, передбаченні
проектно-кошторисною документацією
третьої особи, а тому виникла
необхідність використовувати роботи
передбачені різними збірниками
ресурсних елементних кошторисних норм.

Згідно із п.1.2.5 ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила
визначення вартості будівництва» за
відсутності відповідних норм у чинних
збірниках ресурсних елементних
кошторисних норм розробляються
індивідуальні ресурсні елементні
кошторисні норми. Зазначені норми
розробляються у складі інвесторської
кошторисної документації на окремі
конструкції та роботи, передбачені в
проекті (робочому проекті). Ці норми
затверджуються у складі проекту
(робочого проекту) з обов'язковим
проведенням відповідної експертизи і
застосовуються тільки для будови
(об'єкту) за даним проектом.

Аналізуючи положення Бюджетного
кодексу України та ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила
визначення вартості будівництва» у
своїй сукупності, слід прийти до
висновку, що при розробці
індивідуальних кошторисних норм,
розробник цих норм має керуватись
принципами підвищення ефективності
капітальних вкладень, забезпечення
економії фінансових та інших ресурсів.
У іншому випадку це призведе до зайвих,
економічно необґрунтованих витрат із
бюджету.

Відсутність у такому разі розробленої
та затвердженої індивідуальної
кошторисної норми, яка пройшла
експертизу призводить до
невизначеності при формуванні
розумних, реальних та необхідних
витрат будівництва.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що всупереч положень ДБН
Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості
будівництва» ТОВ "Європроектшляхбуд"
не розроблено індивідуальної
кошторисної норми щодо проведення
робіт по капітальному ремонту
тротуарів м. Чернівці, що унеможливило
раціонально визначити їх вартість.

Включення третьої особою, при
визначенні вартості робіт з
влаштування покриттів з використанням
фігурних елементів мостіння з
улаштуванням піщано-цементної суміші
до проектно-кошторисної документації
та актів форми КБ-2в робіт Е27-14-1 (ДБН Д
2.2-27-99) є невірним, про що зокрема
зазначено у листі Департаменту розвиту
будівельної діяльності, ціноутворення
та економіки будівництва Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 16.01.2014 р., №8/15-17-14 (а.с104).

Крім цього, у листі Департаменту
розвиту будівельної діяльності,
ціноутворення та економіки
будівництва Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 05.03.2014 р. №8/15-116-14 зазначено,
що застосування норми Е 27-14-1 при
визначенні вартості робіт з
влаштування покриттів з використанням
фігурних елементів брукування з
улаштуванням піщано-цементної суміші є
недоцільним, оскільки цією нормою
передбаченні ресурси з планування
земляного полотна, розсипання та
розрівнювання матеріалів, подрібнення
трактором із кулачковими котками
великих брил, ущільнення розсипу з
поливанням водою тощо. У разі, якщо
проектом будівництва на улаштування
покриттів з фігурних елементів
мостіння передбачено виконання робіт
із застосуванням відповідної
будівельної техніки, зокрема котка, за
відсутності відповідної ресурсної
елементної кошторисної норми доцільно
розробити індивідуальні ресурсні
елементі кошторисні норми, які
затверджуються замовником в
установленому порядку у складі проекту
або як доповнення до проектної
документації з проведенням
відповідної експертизи.

Невірність підходу ТОВ
«Європроектшляхбуд» та Департаменту
ЖКГ при визначенні вартості робіт з
влаштування покриттів з використанням
фігурних елементів мостіння з
улаштуванням піщано-цементної суміші
зазначено і у листі філії у
Чернівецькій області державного
підприємства «Укрдержбудекпертиза»
від 23.12.2013 р. №02-76, яка надавала
позитивний експертний висновок на
розроблену проектно-кошторисну
документацію.

Зокрема, згідно змісту цього листа,
якщо перелічені роботи (Е 27-14-1
«Улаштування підстилаючого і
вирівнювального шару основи з піску», Е
11-2-1 «Улаштування ущільнених
трамбівками підстилаючих піщаних
шарів» (в цій частині лист містить
технічну помилку: замість Е 11-2-1 вказано
Е 27-14-1), Р 18-46-1 «Улаштування покриттів з
дрібнорозмірних фігурних елементів
буркування (ФЕМ)») виконуються на одній
і тій самій площі, то замість
кошторисних норм Е 27-14-1 та Е 11-2-1
доцільно використати Р 18-19-1
«Улаштування підстильних та
вирівнювальних шарів основи з піску»,
так як в складі робіт для цієї
кошторисної норми відсутні витрати по
вирівнюванню основи, які є у
кошторисній нормі Р18-46-1 «Улаштування
покриттів з дрібнорозмірних фігурних
елементів брукування (ФЕМ)».

Крім цього, згідно листа філії у
Чернівецькій області державного
підприємства «Укрдержбудекпертиза»
від 23.12.2013 р. №02-76 у замовника (ТОВ
«Європроектшляхбуд») та розробника
кошторисної документації був
відсутній спеціаліст, який би розробив
відповідні розрахунки та
індивідуальну кошторисну норму.

Отже, аналізуючи викладене у своїй
сукупності, висновки вкладенні в акті
ревізії щодо безпідставності
включення до актів ф.№КБ-2в робіт по
нормах Р18-46-1, Е 11-2-1 та Е 27-14-1 є
обґрунтованими, оскільки ТОВ
«Європроектшляхбуд» індивідуальної
кошторисної норми не розробляла, що
унеможливило визначити раціональну
вартість проведених робіт.

Щодо позиції позивача та третьої особи
згідно якої, здійсненні ними роботи по
нормах Р18-46-1, Е 11-2-1 та Е 27-14-1, а саме
«розрівнювання» та «вирівнювання»
технологічно між собою різняться та
економлять бюджетні кошти, колегія
суду зазначає наступне.

Для визначення реальної та розумної
вартості виконаних будівельних робіт,
з метою практичної реалізації принципу
бюджетного законодавства України щодо
підвищення ефективності капітальних
вкладень, забезпечення економії
фінансових та інших ресурсів, третій
особі необхідно було розробити
індивідуальну кошторисну норму та
погодити її у встановленому
законодавством порядку. Без
розроблення індивідуальної
кошторисної норми встановити, у даному
разі, розумну вартість виконаних робіт
не можливо, що зокрема слідує із вище
досліджених листів філії у
Чернівецькій області державного
підприємства «Укрдержбудекпертиза» та
Департаменту розвиту будівельної
діяльності, ціноутворення та економіки
будівництва Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, які, з метою економії,
рекомендують застосування інших видів
робіт.

Роботи по нормах Р18-46-1, Е 11-2-1 та Е 27-14-1, а
саме «розрівнювання» та
«вирівнювання» є технологічно іншими,
однак ці робити могли бути охопленні
іншої нормою, яка б спричинила економію
бюджетних коштів. При цьому суд
виходить із того, що при проведенні
робіт за бюджетні кошти, сторони по
договору підряду мають керуватись
принципом, згідно якого має бути
досягнуто баланс між якістю робіт та їх
вартістю (найкраща якість за
мінімальну вартість).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.10 Закону №2939
органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Також, при вирішенні даного спору
колегія суду апеляційної інстанції
керувалась наступним.

Однією із форм здійснення державного
фінансового контролю є інспектування у
формі ревізії, яке полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Порядок проведення ревізії ДФІ
визначено у ст.11 Закону №2939. Зокрема,
підставою для проведення планової
ревізії є письмове рішення керівника
органу ДФІ та наявність направлень на
ревізію у перевіряючих посадових осіб.

Відповідно до пункту 6 Положення № 99/2011
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону №
2939-ХІІ, згідно з якими державній
контрольно-ревізійній службі надано
право пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині,
є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

Враховуючи вищенаведене, у органу
державного фінансового контролю є
права заявляти вимогу про усунення
порушень, виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

В даному випадку, Інспекція пред'явила
вимоги, які вказують на виявлені
збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов, а не
позов підконтрольної установи про
визнання вимоги протиправною.

Враховуючи вищевикладене, суд І
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позов Департаменту
житлово-комунального господарства
Чернівецької міської ради не підлягає
задоволенню.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постановах від 20 травня
2014 року по справі № 21-93а14, від 15 квітня
2014 року по праві № 21-57а14, від 13 травня 2013
року по справі №21-89а14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги позивача та залишення в силі
постанови Чернівецького окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Департаменту
житлово-комунального господарства
Чернівецької міської ради залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 31
березня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
01 серпня 2014 року .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.