Справа № 803/1438/14
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року Справа № 803/1438/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання
Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача Ємчика
Р.І.,

представника відповідача Поліводи С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дукат» до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дукат» звернулося з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 11
лютого 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач виніс оскаржуване
податкове повідомлення-рішення на
підставі акту № 557/15.1/21579984 від 30 січня
2014 року «Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТзОВ
«Дукат» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
вересень 2013 року». Перевіркою
встановлено порушення пункту 185.1
статті 185, пункту 201.6 статті 201, пункту
200.3 статті 200 Податкового кодексу
України, внаслідок чого завищено
податковий кредит серпня 2013 року на
суму 100 000 грн., завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду на 100 000 грн. та
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду на суму 100 000 грн.

Позивач не погоджується з висновками
податкового органу, оскільки вважає, що
господарські операції між товариством
з обмеженою відповідальністю «ІМАС-2005»
та товариством з обмеженою
відповідальністю «Дукат» фактично
були здійснені, що підтверджено
належним чином оформленими первинними
документами.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві, просив визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 11 лютого 2014
року № .

Представник відповідача в поданому
письмовому запереченні від 25 липня 2014
року та в судовому засіданні
пред'явленні позовні вимоги
заперечила, з наступних підстав.

На запит Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів за вихідним №
4025/7/15.1 від 15 листопада 2013 року від
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
надійшов акт позапланової невиїзної
перевірки ТзОВ «ІМАС-2005» від 15.01.2013
року № 149/227/33855779, яким не підтверджено
реальність здійснення господарських
операцій ТзОВ «ІМАС-2005» по ланцюгу з
постачальниками та покупцями за
листопад 2012 року.

В акті вказано, що за наслідками
проведених дій підрозділом ВПМ
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
встановлено, що ТзОВ «ІМВС-2005» має
ознаки фіктивного здійснення
фінансово-господарських операцій.

Відповідач посилається на
правомірність висновків податкового
органу, зроблених при проведенні
перевірки та вважає, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
сформовані у відповідності до норм
діючого законодавства і підстав для їх
скасування немає. Просив в задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з таких мотивів та підстав.

В період з 30 грудня 2013 року Луцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Волинській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку товариства з
обмеженою відповідальністю «Дукат» з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за вересень 2013 року, за
результатами якої складено акт за №
557/15.1/21579984 від 30 січня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення
пункту 185.1 статті 185, пункту 201.6 статті
201, пункту 200.3 статті 200 Податкового
кодексу України товариством з
обмеженою відповідальністю «Дукат»
завищено податковий кредит серпня 2013
року на суму 100 000 грн., внаслідок чого
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду на 100 000
грн. та завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду на суму
100 000 грн.

За наслідками перевірки (акт №
557/15.1/21579984 від 30 січня 2014 року) прийняте
податкове повідомлення-рішення від 11
лютого 2014 року за № , яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 100 000 грн.

Висновки перевірки про завищення
товариством з обмеженою
відповідальністю «Дукат» податкового
кредиту на загальну суму 100 000 грн., що
призвело до заниження розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на суму 100 000 грн.
базуються на тому, що товариством з
обмеженою відповідальністю «Дукат» не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами та неможливість
реального здійснення платником
податків операцій товариства з
обмеженою відповідальністю «ІМАС-2005» -
по ланцюгу з постачальниками та
покупцями.

На запит Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області від 15 листопада 2013 року № 4025/15.1
Лівобережна МДПІ м. Дніпропетровська
надіслала акт від 15 січня 2014 року №
149/227/33855779 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки товариства з
обмеженою відповідальністю «ІМАС-2005»
щодо підтвердження господарських
відносин з ТзОВ «Ривс» за серпень 2011
року, березень, квітень, травень,
серпень 2012 року, ПП «АТМ» за травень 2012
року, ТзОВ «Стар Д» за травень-серпень
2012 року, ТзОВ «Матадор» за березень 2012
року, ТзОВ «Ангстрем Континенталь» за
серпень, вересень 2012 року, ТзОВ
«Галактика М» за грудень 2011 року, ТзОВ
«ВК Віконні системи» за
жовтень-грудень 2011 року, серпень,
вересень, листопад 2012 року, ТзОВ «Ліга»
за січень, березень, червень 2012 року в
якому встановлено, що у товариства з
обмеженою відповідальністю «ІМАС-2005»
відсутні необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
власні основні фонди, технічний
персонал у необхідній кількості,
власні виробничі активи, власні
складські приміщення, транспортні
засоби. Зроблено висновок, що
правочини, вчинені товариством з
обмеженою відповідальністю «ІМАС-2005» з
контрагентами не спрямовані на реальне
настання правових наслідків і не
створюють юридичних наслідків.

Водночас за результатами зустрічної
звірки товариства з обмеженою
відповідальністю «ІМАС-2005», яка
проводилась з 10 грудня 2013 року з питань
документального підтвердження
господарських відносин з товариством з
обмеженою відповідальністю «Дукат»,
встановлено відображення в
податковому обліку господарських
операцій та розрахунків із товариством
з обмеженою відповідальністю «Дукат»,
яке мало правові відносини з платником
податків.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1
статті 18 Податкового кодексу України
бюджетне відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України передбачено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.2 цієї ж статті передбачено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2012 року
між товариством з обмеженою
відповідальністю «Дукат» (замовник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «ІМАС-2005» (підрядник)
укладено договір підряду № 0810-1 на
виконання комплексу
ремонтно-оздоблювальних робіт з
ребрендингу АЗС.

Як вбачається з матеріалів справи,
доказом правомірності формування
податкового кредиту є здійснення
фактичної оплати за надані послуги
товариством з обмеженою
відповідальністю «ІМАС-2005», що
підтверджується належним чином
завіреними копіями податкових
накладних та платіжних доручень № 358
від 05 листопада та № 386 від 19 листопада
2012 року.

Судом не беруться до уваги надані
відповідачем докази, сформовані на
підставі актів інших податкових
органів про результати перевірок
контрагентів, зокрема, акту
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
від 15 січня 2014 року № 149/227/33855779 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки товариства з обмеженою
відповідальністю «ІМАС-2005», виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 4 статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Таким чином, акт про неможливість
проведення зустрічної звірки не може
братись до уваги, як доказ на
підтвердження висновків викладених в
акті акт № 557/15.1/21579984 від 30 січня 2014
року. Окрім того, з вказаного акту
вбачається, що інформація в ньому
викладена не підтверджується належним
чином дослідженими первинними
документами складеним по
взаємовідносинам позивача з
контрагентами, як того вимагають норми
діючого податкового законодавства
України.

З врахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що викладені в акті
перевірки № 557/15.1/21579984 від 30 січня 2014
року висновки податкового органу не
знайшли свого підтвердження в ході
з'ясування обставин у справі по суті,
відтак встановлення завищення
податкового кредиту на загальну суму 100
000 грн. є необґрунтованим та
безпідставним.

При дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
оцінюватися відносини безпосередньо
між учасниками тієї операції, на
підставі якої сформовані дані
податкового органу. При цьому
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта
владних повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
(вчинені) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
законом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що
відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення.

Отже, на думку суду, позивачем виконано
всі вимоги податкового законодавства
для включення сум податку на додану
вартість до складу податкового кредиту
та виникнення права на бюджетне
відшкодування по податку на додану
вартість заявленого у серпні 2013 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що у спірних правовідносинах
за встановлених судом обставин,
податкове повідомлення-рішення
№1 від 11 лютого 2014 року було
прийняте без врахуванням фактичних
обставин справи суб'єктом владних
повноважень, а відтак, є протиправним
та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтею 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області № від 11 лютого 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Дукат» сплачений
судовий збір в сумі 200 (двісті) гривень.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, яка буде складена в
повному обсязі 01 серпня 2014 року. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Ф.А. Волдінер