Справа № 2а/0570/9144/12
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року м. Київ
К/800/15869/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Донця О.Є., Калашнікової О.В.,
Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду справу
за касаційною скаргою Луганської
митниці Міністерства доходів і зборів
України на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 9
січня 2014 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26 лютого 2014 року у справі №
2а/0570/9144/12 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Лемтранс"
до Луганської митниці, головного
управління Державної казначейської
служби України в Луганській області
про визнання протиправними дій,
скасування рішень та стягнення з
державного бюджету надмірно сплачених
коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ТОВ "Лемтранс"
звернулося в суд з урахуванням
уточнення позовних вимог, з позовом до
Луганської митниці, головного
управління Державної казначейської
служби України у Луганській області, в
якому просило: визнати протиправними
дії Луганської митниці щодо відмови в
застосуванні митної вартості
заявленої позивачем по вантажних
митних деклараціях: №702190001/2012/000765 від
02.03.2012р., №702190001/2012/000855 від 07.03.2012р.,
№702190001/2012/000858 від 07.03.2012р., №702190001/2012/000958
від 14.03.2012р., №702190001/2012/000977 від 15.03.2012р.,
№702190001/2012/001117 від 22.03.2012р.та
№702190001/2012/001226 від 27.03.2012р.; скасувати
рішення Луганської митниці про
визначення митної вартості товару:
№70219001/2012/000021/2 від 29.02.2012р.,
№702190001/2012/000029/2 від 06.03.2012р.,
№702190001/2012/000030/2 від 06.03.2012р.,
№702190001/2012/000032/2 від 12.03.2012р.,
№702190001/2012/000037/2 від 13.03.2012р.,.
№702190001/2012/000047/2 від 21.03.2012р,
№702190001/2012/000050/2 від 23.03.2012р.; стягнути з
Державного бюджету України на
розрахунковий рахунок ТОВ "Лемтранс"
надмірно сплачену за вантажними
митними деклараціями: №702190001/2012/000765 від
02.03.2012р., №702190001/2012/000855 від 07.03.2012р.,
№702190001/2012/000858 від 07.03.2012р., №702190001/2012/000958
від 14.03.2012р., №702190001/2012/000977 від 15.03.2012р.,
№702190001/2012/001117 від 22.03.2012р., №702190001/2012/001226
від 27.03.2012р. суму податку на додану
вартість в загальному розмірі 541 550, 48
грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем надані необхідні документи,
які підтверджували митну вартість
товару за зовнішньоекономічним
контрактом, однак, відповідач
необґрунтовано, в порушення
законодавства, прийняв оскаржувані
рішення про визначення митної вартості
товару за резервним - шостим методом, що
привело до надмірної сплати податку на
додану вартість.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2012
року вимоги у частині визнання
протиправними дій Луганської митниці
щодо відмови в застосуванні митної
вартості заявленої позивачем у
вантажних митних деклараціях:
№702190001/2012/000765 від 02.03.2012р., №702190001/2012/000855
від 07.03.2012р., №702190001/2012/000858 від 07.03.2012р.;
щодо скасування рішень Луганської
митниці про визначення митної вартості
товару: №70219001/2012/000021/2 від 29.02.2012р.,
№702190001/2012/000029/2 від 06.03.2012р.,
№702190001/2012/000030/2 від 06.03.2012р.; стягнення з
Державного бюджету України на
розрахунковий рахунок ТОВ "Лемтранс"
надмірно сплачену суму податку на
додану вартість за вантажними митними
деклараціями: №702190001/2012/000765 від 02.03.2012р.,
№702190001/2012/000855 від 07.03.2012р., №702190001/2012/000858
від 07.03.2012р. в загальному розмірі 249 628,99
грн. виділені в самостійне провадження.

Отже, в даній адміністративній справі
судами переглядається законність
прийнятих митними органами рішень
№702190001/2012/000032/2 від 12.03.2012р.,
№702190001/2012/000037/2 від 13.03.2012р.,.
№702190001/2012/000047/2 від 21.03.2012р,
№702190001/2012/000050/2 від 23.03.2012р., а також
стягнення за вказаними рішеннями
надмірно сплаченого податку на додану
вартість.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 9 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року, позов задоволений частково.
Скасовані рішення Луганської митниці
про визначення митної вартості товару
№702190001/2012/000032/2 від 12.03.2012р.,
№702190001/2012/000037/2 від 13.03.2012р.,
№702190001/2012/000047/2 від 21.03.2012р.,
№702190001/2012/000050/2 від 23.03.2012р.. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ТОВ "Лемтранс" суму податку на додану
вартість надмірно сплачену за
вантажними митними деклараціями
№702190001/2012/000958 від 14.03.2012р., №702190001/2012/000977
від 15.03.2012р., №702190001/2012/001117 від 22.03.2012р.,
№702190001/2012/001226 від 27.03.2012р. у загальному
розмірі 291 921,49 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції
Луганська митниця Міністерства
доходів і зборів України звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і ухвалу суду апеляційної
інстанцій, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову у повному обсязі.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено, що між ВАТ "Виксунський
металургійний завод" та ТОВ "Лемтранс"
була підписана Угода від 23 грудня 2011
року на поставку залізничних коліс на
перше півріччя 2012 року, відповідно якої
ТОВ "Лемтранс" гарантує закупку
залізничних коліс на ВАТ "ВМЗ" у
кількості не менше 1106 штук (7 вагонів)
щомісяця протягом першого півріччя 2012
року за ціною 615 доларів США за штуку.
Згідно вказаної Угоди за умови
збільшення обсягів поставок ціна
протягом першого півріччя 2012 року на
умовах DAP станція прикордонного
переходу РФ - Україна змінюється
відповідно до обсягів, які зазначені у
таблиці. Зокрема, у разі якщо місячний
обсяг товару складає від 4500 до 5500 штук,
ціна за одиниці товару складає 595
доларів США за штуку.

Між ТОВ "Лемтранс" та ВАТ "Виксунський
металургійний завод" 30 січня 2012 р. були
укладені дві Специфікації до Контракту
№7К1/70-11 від 23.06.2011р., а саме, №14 та №15,
відповідно яких загальна кількість
товару, що закуповується, за ними
складає 4582 штук. З огляду на що,
відповідно до Угоди про поставку
залізничних коліс на перше півріччя 2012
року, ціна товару в Специфікаціях була
погоджена сторонами на рівні 595 доларів
США за штуку.

Товариством на користь продавця
вартість товару була оплачена в 100%-му
розмірі шляхом внесення передоплати на
підставі рахунку-проформи №61 від
07.02.2012р., за платіжним дорученням в
іноземній валюті №2 від 10.02.2012. При
цьому передоплата відбувалася відразу
за двома Специфікаціями від 30.01.2012р. № 14
та № 15 (рахунок - проформа № 62 від
07.02.2012р.) на загальну суму 2 726 290,00 дол.
США.

Для реалізації умов
зовнішньоекономічного контракту
№7К1/70-11 та Специфікації №15 до нього ТОВ
"Лемтранс" протягом лютого-березня 2012
року ввозився товар "колеса залізничні
суцільнокатані" за ВМД: №702190001/2012/000870
від 12.03.2012р., №702190001/2012/000951 від 13.03.2012р.,
№702190001/2012/001081 від 21.03.2012р., №702190001/2012/001149
від 23.03.2012р. з визначенням митної
вартості товару за першим методом за
ціною угоди щодо імпортованого товару
з наданням наступних документів:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактура (інвойс); банківські
платіжні документи від 07.02.2012 р..
Додатково до обов'язкових документів
були надані: експертні декларації
країни відправлення, паспорти якості,
декларації митної вартості,
транспортні (залізничні накладні) та
дозвільні документи, угода про
поставку коліс на перше півріччя 2012
року, лист від контрагента за
договором, експертний звіт. Наведені
обставини сторонами не заперечуються.

При здійсненні митного контролю
виник сумнів щодо правильності
заявленої митної вартості товару і
митним на митних деклараціях
здійснений запис про необхідність
подання додаткових документів в
підтвердження заявленої митної
вартості товару, а саме: інформацію
щодо факторів, які мали вплив на
зниження ціни на товар згідно до пункту
4.2 контракту (по всіх ВМД); каталогів,
специфікацій, прейскурантів
(прайс-листів) фірми-виробника товару
(за ВМД №702190001/2012/001149); інформації
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару (за ВМД
№702190001/2012/000833, №702190001/2012/000951,
№702190001/2012/001081, №702190001/2012/001149);
сертифікатів про походження товару (за
ВМД №702190001/2012/001149); цінової інформації
на ідентичні/подібні товари в країні
експортерів (за ВМД №702190001/2012/000843,
№702190001/2012/000870); інших документів за
бажанням декларанта (по всіх ВМД).
Декларантом позивача на ДМВ був
зроблений відповідний напис про
неможливість подання додаткових
документів та їх подальше надання у
порядку, визначеному законодавством.

У зв'язку з ненаданням додаткових
документів Луганська митниця
самостійно розрахувала митну вартість
з використанням 6-го (резервного) методу
та видала рішення про визначення
митної вартості: №702190001/2012/000032/2 від
12.03.2012р.; №702190001/2012/000037/2 від 13.03.2012р.;
№702190001/2012/000047/2 від 21.03.2012р.;
№702190001/2012/000050/2 від 23.03.2012р., при цьому
відповідачем вказані підстави
неможливості застосування попередніх
методів. Митна оцінка товару здійснена
за 6 методом на підставі інформації на
товари з подібними характеристиками,
митне оформлення яких вже здійснене за
ВМД від 25.02.2012 року №702200001/2012/001593, від
07.03.2012 року №807170000/2012/221225, від 14.03.2012 року
№807170000/2012/221377 із розрахунку 1,77 дол. США
за кг..

На підставі винесених рішень про
визначення митної вартості Луганською
митницею були оформлені відповідні
картки-відмови в подальшому митному
оформленні №702190001/2/00086 від 12.03.2012р.,
№702190001/2/00092 від 13.03.2012р., №702190001/2/00102 від
21.03.2012р., №702190001/2/00106 від 23.03.2012р..

Позивачем відповідно під гарантійні
зобов'язання шляхом сплати до
державного бюджету суми податку на
додану вартість згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом
були оформлені вантажні митні
декларації: №702190001/2012/000958 від 14.03.2012р.;
№702190001/2012/000977 від 15.03.2012р.; №702190001/2012/001117
від 22.03.2012р.; №702190001/2012/001226 від 27.03.2012р..

ТОВ "Лемтранс" звернулося до митного
органу із заявами від 05.03.2012р., від
07.05.2012р. та від 11.05.2012р. про необхідність
здійснення перевірки, визначеної
митним органом митної вартості товару
за вищезазначеними ВМД, та прийняття
рішення про можливість застосування
митної вартості заявленої декларантом.
До заяв були додані наступні документи,
а саме: лист ВАТ "ВМЗ" від 27.03.2012р. щодо
ціни на товар; лист від 17.11.2011 р., який
містить інформацію щодо неможливості
надання каталогів, специфікацій,
прейскурантів (прайс-листів),
калькуляцій фірми - виробника товару, у
зв'язку з тим, що в умовах нестабільного
ринку використання фіксованих цін є
недоречним; сертифікат походження
товару форми СТ-1 № RUUA ; угода про
поставку залізничних коліс на перше
півріччя 2012 року, яку відповідач не
взяв до уваги, посилаючись на те, що
вона не має посилання на контракт
купівлі-продажу, а також суперечить п.4.2
контракту у розрізі факторів впливу на
ціну товару; специфікації до
контракту №7К1/70-11 від 30.01.2012р. від
30.01.2012р. №14 та №15.

Листами від 07.06.2012р. №2-15/5491, від 24.05.2012р.
№2-15/4986, а також відповіддю на скаргу
від 19.06.2012р. №2-15/5900 Луганська митниця
відмовила у застосуванні митної
вартості, заявленої декларантом.
Підставою для відмови відповідач
зазначив наявність сумніву у поданому
Звіті про оцінку вартості товару №37
від 14.02.2012р., а також неподання
інформації щодо факторів, які мали
вплив на зниження ціни на товар, згідно
п. 4.2 Контракту.

Суди першої та апеляційної інстанції
частково задовольняючи позовні вимоги
виходили з того, що відповідачем при
визначенні митної вартості товару
необґрунтовано застосований 6 -
резервний метод визначення митної
вартості товару, посилаючись на ті
обставини, що визначення митної
вартості товару на підставі вказаних у
рішеннях про визначення митної
вартості товару за раніше оформленими
ВМД безпідставні, оскільки митна
вартість за цими ВМД була визначена на
підставі рішень відповідача про
визначення митної вартості товару за 2
і 3 методами, які рішенням суду по
адміністративній справі №2а/0570/8383/2012
від 12.10.2012 року скасовані, рішення суду
набуло законної сили.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновкам судів першої та
апеляційної інстанції відносно
скасування оскаржуваних рішень про
визначення митної вартості товару,
однак, не погоджується з висновками
судів щодо наявності підстав для
стягнення Державного бюджету України
на користь ТОВ "Лемтранс" суму податку
на додану вартість надмірно сплачену у
загальному розмірі 291 921,49 грн..

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо законності дій
відповідача та прийнятих ним рішень
про визначення митної вартості товару
за 6 методом. При цьому позивач
посилається на обґрунтованість
визначеної ним митної вартості товару
за ціною угоди та наданням відповідних
документів, які підтверджують заявлену
митну вартість товару.

Відповідно ст.264 МК України, діючого на
час спірних правовідносин, заявлена
декларантом митна вартість товарів і
подані ним відомості про її визначення
мають базуватися на достовірній,
документально підтвердженій
інформації, що подається у кількісному
виразі. У разі потреби у підтвердженні
заявленої декларантом митної вартості
товарів декларант зобов'язаний на
вимогу митного органу надати йому
необхідні для цього відомості.

Пункт 7 постанови Кабінету Міністрів
України від 20 грудня 2006р. № 1766 "Про
затвердження Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження" (надалі - ПКМУ №1766),
діючого на час спірних правовідносин,
визначає перелік обов'язкових
документів, які декларант зобов'язаний
подати для підтвердження заявленої
митної вартості, а саме:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Пункт 11 ПКМУ №1766 передбачає, що окрім
обов'язкових документів, декларантом
на вимогу митного органу для
підтвердження заявленої митної
вартості оцінюваних товарів також
можуть бути подані й додаткові
документи. Перелік основних і
додаткових документів є вичерпним.

Відповідно до статті 266 МК України
основним методом визначення митної
вартості товару є ціна угоди, за якою
вони імпортуються чи ціна, яка підлягає
сплаті за товари, які імпортуються
(вартість операції). Якщо митна
вартість не може бути визначена за
основним методом, проводиться
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості. При цьому
кожний наступний метод визначення
митної вартості, зазначений у статті 266
МК України, застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно вимог
вищенаведеної законодавчої норми
митним органом була проведена
процедура консультації з декларантом
щодо неможливості застосування
першого методу визначення митної
вартості товару та здійснений обмін
наявною інформацією, запропоновано
визначити митну вартість на підставі
митної вартості ідентичних/подібних
товарів за 6 методом, за митною вартість
1,77 дол. США/кг., про що зазначено на
зворотному боці вантажних митних
декларацій.

Митні органи у відповідності до ст.41 МК
України повинні здійснювати митний
контроль, який включає в себе контроль
за правильністю визначення
декларантом митної вартості.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що згідно п. 4.2 контракту
від 23.06.2011 року зі зміною цін на
матеріальні ресурси та ставок
залізничного тарифу ціна може
змінюватися. Про зміну цін продавець
шляхом факсимільного зв'язку чи
телеграфом повідомляє покупця та
встановлена відсутність підстав,
вказаних у п. 4.2 контракту (зміни цін на
матеріальні ресурси чи ставки
залізничного тарифу), що давали б
підстави для зміни ціни товару, що ціни
є автентичними та узгодженими
сторонами угоди без прив'язки до
факторів зміни ціни, вказаним у п. 4.2
Контракту. Угода від 23.12.2011 року між ТОВ
"Лемтранс" та ВАТ "ВМЗ" містить дві умови
зменшення ціни однієї одиниці товару, а
саме, як збільшення об'ємів поставок
(тобто поставка більшої кількості
товару) так і зменшення ціни у випадку
збільшення місячного об'єму товару, що
закупається. Відповідно до
специфікацій № 14 та №15 від 30.01.2012 року,
рахунків-проформ № 61 та №62 від 07.02.2012
року, платіжним дорученням в іноземній
валюті № 2 від 10.02.2012 року позивачем
була одразу сплачена вся вартість
партії товару за вказаними
специфікаціями в кількості 4582 штуки,
тобто мало місце закупка за місяць.
Обсяг товару відповідно до
специфікацій №14 та №15 від 30.01.2012 року,
що був оплачений, складав 4582 штуки, а
обсяг поставленого продавцем товару
протягом місяця був меншим вказаного
обсягу, оскільки товар продавцем
поставлявся рівними частинами по 158
штук протягом лютого та березня 2012 року
та різним вантажоотримувачам.

Виходячи з наведеного та можливості
неоднозначного трактування положень
Контракту і Угоди щодо ціни одиниці
товару, з огляду на відмінність обсягів
оплаченого та поставленого товару,
колегія суддів вважає обґрунтованими
висновки судів попередніх інстанцій,
що митний орган мав повноваження
витребувати додаткові документи для
перевірки правильності зазначеної
митної вартості товару, за наявності
підстав сумніву митної оцінки товару,
що переміщується через митний кордон
України, тому дії Луганської митниці
щодо відмови в застосуванні митної
вартості заявленої позивачем у
вантажних митних деклараціях: від
14.03.2012р. №702190001/2012/000958, від 15.03.2012р.
№702190001/2012/000977, від 22.03.2012р. №702190001/2012/001117
та від 27.03.2012р. №702190001/2012/001226 були
правомірними.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновкам судів
попередніх інстанцій про
неправомірність проведення митної
оцінки товару за 6 методом на підставі
інформації на товари з подібними
характеристиками, митне оформлення
яких вже здійснено за ВМД від 07.03.2012
року № 807170000/2012/221225, від 14.03.2012р.
№807170000/2012/221377 із розрахунку 1,77 дол. США
за кг., оскільки наведені підстави
визначення методу митної вартості
товару не передбачені митним
законодавством. Крім того, у спірних
рішеннях, що є предметом розгляду даної
справи, митний орган, як на одну з
підстав визначення вартості товару,
посилається на цінову інформацію на
товари з подібними характеристиками,
митне оформлення яких вже здійснено
(ВМД від 07.03.2012р. №807170000/2012/221225 та ВМД від
14.03.2012 року №807170000/2012/221377), однак за
митною вартістю визначеною саме митним
органом, при цьому митна вартість на
аналогічний товар визначалася як за
другим так і за третім методом,водночас
митний орган за оскаржуваними
рішеннями необґрунтовано застосував 6 -
резервний метод. Крім того, постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 12.10.2012 року
в справі №2а/0570/8383/2012, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.01.2013 року
рішення Харківської обласної митниці
про визначення митної вартості товару
№ 807000003/2012/000595/2 від 02.03.12 року, №
807000003/2012/000634/2 від 02.03.12 року, №
807000003/2012/000770/2 від 07.03.12 року, №
807000003/2012/000791/2 від 07.03.12 року, №
807000003/2012/000882/2 від 13.03.12 року, №
807000003/2012/000888/1 від 13.03.12 року - на підставі
яких були оформлені ВМД № 807170000/2012/221104
від 03.03.12 року, № 807170000/2012/221105 від 03.03.12
року, № 807170000/2012/221225 від 07.03.12 року, №
807170000/2012/221221 від 07.03.12 року, №
807170000/2012/221375 від 14.03.12 року, №
807170000/2012/221377 від 14.03.12 року - скасовані.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, цінова інформація на товари з
подібними характеристиками, митне
оформлення яких вже здійснено за ВМД №
807170000/2012/221225 та від 07.03.12 № 807170000/2012/221375
від 14.03.12 року протиправно використана
відповідачем для визначення митної
вартості товару та прийняття спірних
рішень про визначення митної вартості
товару від 12.03.2012 року № 702190001/2012/000032/2,
від 13.03.2012 року № 702190001/2012/000037/2, від
21.03.2012 року № 702190001/2012/000047/2, від 23.03.2012
року № 702190001/2012/000050/2.

Інших підстав для застосування 6
(резервного) методу при визначенні
митної вартості товарів та, відповідно,
винесення рішень, що є спірними у даній
справі ніж наведені вище, митним
органом не надано.

З урахуванням наведеного митним
органом при визначенні методу митної
вартості товару порушені норми митного
законодавства, чинного на час спірних
правовідносин, в тому числі порушена
черговість застосування методів при
визначенні митної вартості товару.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає правильним висновки
судів першої та апеляційної інстанції,
що оскаржувані рішення Луганської
митниці про визначення митної вартості
від 12.03.2012 року № 702190001/2012/000032/2, від
13.03.2012 року № 702190001/2012/000037/2, від 21.03.2012
року №702190001/2012/000047/2, від 23.03.2012 року №
702190001/2012/000050/2 про визначення митної
вартості товару винесені з порушенням
законодавства та підлягають
скасуванню.

Разом з тим, щодо стягнення надмірно
сплаченого податку на додану вартість
колегія суддів зазначає, що суди
попередніх інстанцій прийшли до
помилкових висновків про задоволення
позову в цій частині, оскільки вказані
позовні вимоги заявлені передчасно.

Відповідно до Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету, діючого
на час спірних правовідносин, контроль
за справлянням яких здійснюється
митними органами, затвердженого
наказом Державної митної служби
України від 20.07.2007 р. №618,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.09.2007 р. за №1097/14364, для
повернення з Державного бюджету
України митних та інших платежів,
помилково та/а надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою та відповідний перелік
документів.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Висновок про повернення),
керівництвом Відділу за потреби
ініціюється проведення перевірки в
митному органі щодо правильності
митного оформлення із залученням
відповідних підрозділів митного
органу.

Відповідний орган Державного
казначейства України на підставі
отриманого Висновку митного органу про
повернення готує платіжні документи на
перерахування коштів з рахунку з
обліку доходів державного бюджету на
рахунок, зазначений у Висновку про
повернення, та протягом п'яти робочих
днів від дати отримання Висновку про
повернення здійснює повернення коштів
з бюджету.

Виходячи з наведеного нормативними
актами встановлений порядок
повернення надмірно сплачених митних
платежів, який позивачем не дотриманий,
що не дає можливості стягнути спірні
митні платежі.

Відповідно до п. 17.1.10 ст. 17 Податкового
кодексу України, платник податків має
право на залік чи повернення надміру
сплачених, а також надміру стягнутих
сум податків та зборів, пені, штрафів у
порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з приписами п. 43.1. статті 43
Податкового кодексу України, помилково
та/або надміру сплачені суми грошового
зобов'язання підлягають поверненню
платнику відповідно до цієї статті та
статті 301 Митного кодексу України, крім
випадків наявності у такого платника
податкового боргу.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та
перехідних положень Митного кодексу
України 2012 року повернення помилково
або надміру сплачених до дня набрання
чинності цим кодексом сум митних
платежів здійснюється у порядку,
встановленому цим Кодексом та
Податковим кодексом України.

За вимогами ч.1 ст.301 МК України 2012 р.
повернення помилково та/або надміру
сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПКУ для
операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями.

Виходячи зі змісту наведених
законодавчих норм встановлений
відповідний порядок стягнення
надмірно сплаченого податку на додану
вартість, позивачем не дотриманий
Порядок стягнення з Державного бюджету
надмірно сплаченого податку на додану
вартість.

З урахуванням наведеного суди першої
та апеляційної інстанції прийшли до
необґрунтованих висновків про
задоволення позовних вимог щодо
стягнення надмірно сплаченого податку
на додану вартість, тому в цій частині
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає
скасуванню з відмовою в позовних
вимогах.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги дають підстави для
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанції при ухваленні
рішення порушені норми процесуального
права в частині задоволення позову
щодо стягнення надмірно сплаченого
податку на додану вартість, тому
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Згідно ст.229 КАС України суд касаційної
інстанції має право скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове рішення,
якщо обставини справи встановлені
повно і правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Враховуючи наведене, відповідно п.4
ст.223 КАС України ухвала суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а постанова суду першої
інстанції підлягає зміні із
скасуванням в частині задоволення
позовних вимог щодо стягнення з
Державного бюджету України на користь
ТОВ "Лемтранс" надміру сплачені суми
податку на додану вартість у розмірі 291
921,49грн. з відмовою в задоволенні позову
в цій частині. З урахуванням
задоволення частини позовних вимог
підлягає скасуванню стягнення з
Державного бюджету України судового
збору в сумі 1397 грн.. В решті постанова
суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Луганської митниці
Міністерства доходів та зборів України
задовольнити частково.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року скасувати.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 9 січня 2014
року змінити, скасувати в частині
стягнення з Державного бюджету України
на користь ТОВ "Лемтранс" надміру
сплаченого податку на додану вартість
у розмірі 291 921,49 грн. та 1397 грн. судового
збору. В задоволенні позову в цій
частині відмовити. В решті постанову
суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
5 днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.
237-239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: