Справа № 809/2176/14
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р.
№ 809/2176/14

10 год. 25 хв.
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду в складі:

головуючого - Гундяка В.Д.,

суддів: Черепія П.М.,Чуприни О.В.,

при секретарі Мельничуку Є.С.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
начальника Державної екологічної
інспекції в Івано-Франківській
області, головного державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища
Івано-Франківської області ОСОБА_1 до
Державної екологічної інспекції
України про визнання незаконними дій,
визнання незаконними та скасування
рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

04.07.2014 року начальник Державної
екологічної інспекції в
Івано-Франківській області, головний
державний інспектор з охорони
навколишнього природного середовища
Івано-Франківської області ОСОБА_1
(далі - позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції України (далі -
відповідач) про визнання незаконними
дій, визнання незаконними та
скасування наказу і рішення
розширеного засідання колегії
Державної екологічної інспекції
України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржувані дії та рішення вчинені з
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки позивач свої посадові
обов'язки виконував належним чином,
жодного дисциплінарного проступку не
вчиняв, тому підстави для притягнення
його до дисциплінарної
відповідальності у відповідача були
відсутні.

Позивач заявлені вимоги підтримав з
підстав, зазначених в
адміністративному позові. Суду
пояснив, згідно рішення розширеного
засідання колегії Державної
екологічної інспекції України, наказом
від 02.06.2014 року за № 154-о його
притягнено до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани. З
вказаними рішеннями позивач не
погоджується, вважає їх
неправомірними, адже, на його думку,
жодних проступків він не допускав, про
що свідчать в тому числі статистичні
показники роботи Державної
екологічної інспекції в
Івано-Франківській області та
перевірка Генеральної Прокуратури
України. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час і місце судового розгляду, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи не подав, причини неявки суду не
повідомив. Наданим правом на подання
заперечення проти позову не
скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах
справи достатньої кількості доказів,
необхідних для вирішення справи по
суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України суд визнав можливим
розглянути дану адміністративну
справу за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення позивача, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що адміністративний позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
наказом Державної екологічної
інспекції України від 27.12.2011 року за №
117-о ОСОБА_1 призначено на посаду
начальника Державної екологічної
інспекції в Івано-Франківській
області, головного державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища
Івано-Франківської області, де він
працює по даний час.

Судом встановлено, що за наслідками
проведення розширеного засідання
колегії Державної екологічної
інспекції України прийнято рішення про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності 13 начальників
Державних екологічних інспекцій в
областях, в тому числі і ОСОБА_1 Зокрема
відповідно до п.5 рішення за №2/1 від
15.05.2014 року "Про результати здійснення
державного нагляду (контролю) за
додержанням вимог законодавства у
сфері охорони навколишнього
природного середовища за 1 квартал 2014
року" колегією вирішено притягнути
позивача до дисциплінарної
відповідальності за неналежне вжиття
заходів державного нагляду у сфері
ведення лісового господарства та
охорони, використання об'єктів і
територій природно заповідного фонду.

Пунктом 1 наказу Державної екологічної
інспекції України за № 57 від 21.05.2014 року
рішення розширеного засідання колегії
Державної екологічної інспекції
України за №2/1 від 15.05.2014 року введено у
дію.

На виконання вищевказаних наказів
ОСОБА_1 листом за № 02-16/1078-1 від 23.05.2014
року надано письмове пояснення голові
Державної екологічної інспекції
України відповідно, до якого Державною
екологічною інспекцією в
Івано-Франківській області за 1 квартал
2014 року виконано всі планові та
позапланові завдання.

Згідно дослідженого в якості
письмового доказу по справі наказу від
02.06.2014 року за № 154-о 13 начальників
Державних екологічних інспекції в
областях, серед яких і ОСОБА_1,
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани за
неналежну організацію та здійснення
державного контролю у сфері охорони
навколишнього природнього середовища.

Оцінивши встановлені в ході судового
розгляду фактичні обставини справи,
колегія суддів вважає прийняті
відповідачем вищевказані рішення
неправомірними з огляду на
нижчевикладене.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.2 КАСУ у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Вирішуючи заявлені позовні вимоги та
перевіряючи, чи оскаржувані рішення
суб'єкта владних повноважень про
притягнення державного службовця до
дисциплінарної відповідальності
прийняті обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для їх прийняття, суд виходить
з того, що дисциплінарна
відповідальність працівників є одним
із видів юридичної відповідальності,
яка встановлена законодавством за
протиправну поведінку працівника.
Працівник може понести покарання,
передбачене нормами законодавства про
працю та державну службу, виключно за
протиправне невиконання чи неналежне
виконання своїх трудових, а в даному
випадку службових, обов'язків,
порушення трудової дисципліни чи
присяги держслужбовця.

За загальними нормативно - правовими
приписами, підставою для притягнення
до дисциплінарної відповідальності є
дисциплінарний проступок.

Згідно чинного законодавства України
дисциплінарний проступок визначається
як винне протиправне невиконання чи
неналежне виконання працівником своїх
трудових, службових чи посадових
обов'язків.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються спеціальним
нормативним актом - ЗУ "Про державну
службу", як такі, що виникли з приводу
проходження державної служби позивача.

Відповідно до ЗУ "Про державну службу"
питання дисциплінарної
відповідальності державного службовця
можуть бути врегульовані загальними
нормами, тобто Кодексом законів про
працю України (далі - КзПП), та
спеціальними, які наведені у Законі
України "Про державну службу". Таким
чином до правовідносин між сторонами
слід застосовувати КзПП України в
частині, яка не суперечить
вищевказаному спеціальному Закону.

Статтею 14 Закону України "Про державну
службу" визначено, що дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

Судом встановлено, що підставою для
видачі оскаржуваного наказу було
рішення розширеного засідання колегії
Державної екологічної інспекції
України за №2/1 від 15.05.2014 року.

За наслідками судового розгляду суд не
погоджується як з достовірністю
обставин, викладених у вищевказаному
рішенні, так і правомірністю даного
рішення, яке було підставою для
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності, з
огляду на наступне.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України 13.04.2011р. №454/2011 (далі -
Положення), Державна екологічна
інспекція є центральним органом
виконавчої влади, і входить до системи
органів виконавчої влади та
утворюється для забезпечення
реалізації державної політики із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Згідно пункту 7 Положення, Державна
екологічна інспекція здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи.

Підпунктом 3 пункту 5 Положення
передбачено, що Державна екологічна
інспекція України контролює
діяльність територіальних органів
Держекоінспекції України.

Відповідно до пункту 9 Положення
Держекоінспекція України у межах своїх
повноважень, на основі і на виконання
Конституції та законів України, актів
і доручень Президента України, актів
Кабінету Міністрів України, наказів
Міністерства та доручень Міністра
видає накази
організаційно-розпорядчого характеру,
які підписує Голова Держекоінспекції
України.

У відповідності до пункту 13 Положення
для погодженого вирішення питань, що
належать до компетенції
Держекоінспекції України, обговорення
найважливіших напрямів її діяльності у
Держекоінспекції України утворюється
колегія у складі Голови
Держекоінспекції України (голова
колегії), першого заступника та
заступника Голови Держекоінспекції
України за посадою, визначених
Міністром посадових осіб Міністерства.
У разі потреби до складу колегії
Держекоінспекції України можуть
входити керівники структурних
підрозділів Держекоінспекції України,
а також у встановленому порядку інші
особи.

Рішення колегії можуть бути
реалізовані шляхом видання наказу
Держекоінспекції України.

Згідно п.10.1 Положення начальник
територіальної Держекоінспекції
очолює Держекоінспекцію, здійснює
керівництво її діяльністю, несе
персональну відповідальність за
організацію та результати її
діяльності.

Відповідно до п.10.2 Положення начальник
організовує та забезпечує виконання
Держекоінспекцією Конституції та
законів України, актів і доручень
Президента України, актів Кабінету
Міністрів України, наказів
Міністерства екології та природних
ресурсів організаційно-розпорядчого
характеру, доручень Міністра екології
та природних ресурсів, його першого
заступника та заступника - керівника
апарату, наказів, розпоряджень
Держекоінспекції України, доручень
Голови Держекоінспекції України.

Досліджуючи дотримання відповідачем
порядку притягнення до дисциплінарної
відповідальності позивача судом
встановлено порушення цього порядку
внаслідок недотримання норм статті 149
Кодексу законів про працю України.

Стаття 149 Кодексу законів про працю
України встановлює порядок
застосування дисциплінарних стягнень
та передбачає, що до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення. При
обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Зокрема, пояснення у позивача було
відібрано вже після рішення колегії
про його притягнення до дисциплінарної
відповідальності та не могло бути
враховано при визначенні відповідачем
підстав для застосування до ОСОБА_1 до
дисциплінарного стягнення.

Крім того суд враховує, що шкоди
органам Державної екологічної
інспекції діями позивача не завдано, в
оскаржуваних наказах взагалі не
вказано жодної конкретної дії чи
бездіяльності позивача, які на думку
відповідача є незаконними.

Таким чином в порушення ст. 149 КЗпП
України Державною екологічною
інспекцією не з'ясовано реального
факту проступку та всіх об'єктивних
обставин, які могли вплинути на рішення
про застосування дисциплінарного
стягнення.

У відповідності до ч.4 ст. 149 КЗпП
України стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Однак як вбачається з пояснень
позивача, в порушення ч.4 ст. 149 КЗпП
України, ОСОБА_1 з наказом було
ознайомлено шляхом надіслання
вищезазначеного рішення на електронну
адресу.

Виходячи з вищезазначеного суд також
враховує, що сам факт рішення
розширеного засідання колегії
Державної екологічної інспекції
України за №2/1 від 15.05.2014 року не є
достатньою підставою для притягнення
позивача до відповідальності, а відтак
державний службовець може бути
підданий дисциплінарному покаранню
виключно у випадку, якщо вказані
обставини, які викладені у
оскаржуваних рішеннях, знайшли своє
підтвердження в ході відповідної
перевірки, проведеної уповноваженим
органом, та за умови дотримання порядку
притягнення до дисциплінарної
відповідальності, вищезначеного
чинним законодавством , в тому числі і
строку прийняття відповідного рішення.
Однак як вбачається з пояснень
позивача, жодних перевірок роботи
Державної екологічної інспекції в
Івано-Франківській області за І
квартал 2014 року відповідачем чи іншими
органами не проводилось.

Також, оцінивши оскаржувані рішення
про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності на
відповідність вимогам частини 3 статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України суд вважає вказані
рішення суб'єкта владних повноважень
необґрунтованим, оскільки, будь-якої
самостійної оцінки виявлених фактів та
порушень відповідачем не здійснено, не
зазначено які саме конкретні порушення
допущені позивачем, не визначено
ступінь тяжкості вчинених проступків і
заподіяну ними шкоду, не зазначено
обставини, за яких вчинено проступок,
не надано оцінки попередній роботі
особи, яка притягнута до
дисциплінарної відповідальності.

Внаслідок того, що відповідачем жодним
чином не відображено, які саме
конкретні порушення допущені кожним
працівником, в тому числі і позивачем,
на переконання суду, відповідач на
власний розсуд розширив об'єктивну
сторону дисциплінарного проступку
позивача, за який його притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, чим
порушив правило юридичної
визначеності відповідальності.

Так згідно правової позиції
Конституційного Суду України
відповідальність в Україні та
процедура притягнення до
відповідальності ґрунтуються на
конституційних принципах та правових
презумпціях, які зумовлені визнанням і
дією принципу верховенства права в
Україні. Елементами верховенства права
є принципи рівності і справедливості,
правової визначеності, ясності і
недвозначності правової норми,
оскільки інше не може забезпечити її
однакове застосування, не виключає
необмеженості трактування у
правозастосовній практиці і неминуче
призводить до сваволі (абзац другий
підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005) .
Принцип правової визначеності означає,
що "обмеження основних прав людини та
громадянина і втілення цих обмежень на
практиці допустиме лише за умови
забезпечення передбачуваності
застосування правових норм,
встановлюваних такими обмеженнями.
Тобто обмеження будь-якого права
повинне базуватися на критеріях, які
дадуть змогу особі відокремлювати
правомірну поведінку від протиправної,
передбачати юридичні наслідки своєї
поведінки" (абзац третій підпункту 3.1
пункту 3 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 29
червня 2010 року N 17-рп/2010).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що п.5 рішення розширеного
засідання колегії від 15.05.2014 року №2/1 та
наказ №154-о від 02.06.2014 року в частині
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 повністю не
відповідають встановленим на підставі
достовірних доказів фактичним
обставинам, які мають значення для
вирішення справи, та при притягненні
позивача до дисциплінарної
відповідальності відповідачем
допущені значні порушення чинного
законодавства, тому дії відповідача з
прийняття вищезгаданих рішень слід
визнати незаконними, а оскаржувані
рішення скасувати.

Однак наказ №57 від 21.05.2014 року на
переконання колегії суддів підлягає до
скасування частково.

Зокрема, як вбачається з рішення
розширеного засідання колегії від
15.05.2014 року №2/1 "Про результати
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
за І квартал 2014 року", даним актом були
вирішенні і інші питання, не пов'язані з
притягненням позивача до
дисциплінарної відповідальності. З
урахуванням приписів ч.1 ст.2 КАСУ,
оскільки вирішенні колегією
вищевказані питання не можуть
порушити права, свободи та інтереси
позивача і не створюють для останнього
ніяких правових наслідків, позовні
вимоги про скасування наказу №57 від
21.05.2014 року та визнання дій з його
прийняття незаконними слід
задовольнити частково, в частині
введення в дію п.5 рішення розширеного
засідання колегії Державної
екологічної інспекції України від
15.05.2014 року.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

позов задовольнити частково.

Визнати дії Державної екологічної
інспекції України щодо прийняття п.5
рішення розширеного засідання колегії
від 15.05.2014 року №2/1 "Про результати
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
за І квартал 2014 року" незаконними та
скасувати п.5 рішення розширеного
засідання колегії від 15.05.2014 року №2/1.

Визнати незаконними дії Державної
екологічної інспекції України щодо
прийняття п.1 наказу №57 від 21.05.2014 року в
частині введення в дію п.5 рішення
розширеного засідання колегії
Державної екологічної інспекції
України від 15.05.2014 року та скасувати
його в цій частині.

Визнати незаконним та скасувати наказ
№154-о від 02.06.2014 року в частині
притягнення до дисциплінарної
відповідальності начальника Державної
екологічної інспекції в
Івано-Франківській області - Головного
державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Івано-Франківської області - ОСОБА_1.

В задоволенні позову у іншій частині
відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення
встановлених строків подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі
01.08.2014 року.

Головуючий суддя
Гундяк В.Д.

Судді:
Черепій П.М.

Чуприна О.В.