Справа № 390/384/14-а (2-а/390/14/14)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

390/384/14-а (2-а/390/14/14)

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2014 року

справа № 390/384/14-а (2-а/390/14/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі Кіровоградської області на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2014 року у справі №390/384/14-а за позовом управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі Кіровоградської області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі Кіровоградської області звернулось до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2014 року адміністративний позов повернуто позивачу для подачі до належного суду.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ч. 2 ст. 18, ч. 6 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 4 ст. 82 Закону України „Про виконавче провадження"”, що призвело до неправильного вирішення питання, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення по повернення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з приписів ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України та дійшов висновку, що зазначена адміністративна справа не підсудна Кіровоградському районному суду Кіровоградської області, а тому в силу положень пункту 6 частини 3 статті 108 КАС України позовну заяву слід повернути позивачеві.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є стороною виконавчого провадження, оскаржує постанову державного виконавця, яка прийнята державним виконавцем у межах виконавчого провадження, відкритого на виконання судового рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, виконавчий лист у вказаній справі виданий також Кіровоградським районним судом Кіровоградської області.

Частиною четвертою статті 82 Закону України „Про виконавче провадження” встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи наведене, сторони виконавчого провадження, відкритого за виконавчим документом, виданим місцевим загальним судом, можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення саме до місцевого загального суду як адміністративного, який видав виконавчий лист.

Таким чином, постанову державного виконавця в даному випадку слід розглядати, як рішення державного виконавця щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим листом, виданим місцевим загальним судом як адміністративним.

У відповідності до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Виконання судового рішення є заключною стадією судочинства, в якій реалізується підтверджене судом право стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України „Про виконавче провадження”, учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб’єкти оціночної діяльності – суб’єкти господарювання.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України „Про виконавче провадження”, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

З огляду на викладене, позивач є стороною виконавчого провадження, у зв’язку з чим вказаний позов повинен розглядатись тим судом, який видав виконавчий документ.

Крім того, Законом України від 17.11.2011 р. № 4054-VI до ст. 181 КАС України були внесені зміни, відповідно до яких адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Згідно з п.п. 4, 5 ч.1 ст. 18 КАС України, в редакції Закону України від 17.11.2011 р. №4054-VI, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб’єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті.

Згідно пункту 9 роз’яснень постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 року № 5 „Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 „Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби”, визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальними судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Таким чином, на момент прийняття оскаржуваної ухвали, законодавцем чітко визначена предметна підсудність адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання ними рішень судів у „соціальних” справах.

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушив норми процесуального законодавства, позбавивши при цьому права позивача на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції про повернення адміністративного позову, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.199, 204, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі Кіровоградської області – задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2014 року у справі №390/384/14-а – скасувати.

Справу направити до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров