Справа № 872/5240/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2014 рокусправа № 2а/0470/15258/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЄВРАЗ
УКРАЇНА" до Дніпропетровської митниці,
третя особа: Головне управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та
скасування карток відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення;
визнання протиправними та скасування
рішень про коригування митної вартості
товарів; та зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ
УКРАЇНА» звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Дніпропетровської митниці, в якому
просило:

- визнати протиправними та скасувати
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №110010000/2012/01651
від 02.12.2012 року, №110010000/2012/01657 від 03.12.2012
року, №110010000/2012/01673 від 04.12.2012 року,
№110010000/2012/01688 від 06.12.2012 року,
№110010000/2012/01703 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/01704 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/01705 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/01719 від 13.12.2012 року,
№110010000/2012/01726 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/01728 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/01729 від 16.12.2012 року,
№110010000/2012/01752 від 19.12.2012 року;

- визнати протиправними та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів
№110010000/2012/601290/1 від 02.12.2012 року,
№110010000/2012/601299/1 від 03.12.2012 року,
№110010000/2012/601310/1 від 04.12.2012 року,
№110010000/2012/601324/1 від 06.12.2012 року,
№110010000/2012/601339/1 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/601340/1 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/601341/1 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/601353/1 від 13.12.2012 року,
№110010000/2012/601360/1 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/601363/1 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/601364/1 від 16.12.2012 року,
№110010000/2012/601387/1 від 19.12.2012 року;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю
надати висновок до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області про повернення ТОВ «ТОРГОВИЙ
ДІМ «ЄВРАЗ УКРАЇНА» надмірно сплаченої
суми ПДВ у розмірі 1679319,20 грн. шляхом її
зарахування на поточний рахунок
позивача;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю
здійснити митне оформлення вантажу за
ціною контракту.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що відповідач
протиправно не прийняв метод
визначення митної вартості за ціною
контракту, що призвело до надмірних
нарахувань податку у розмірі 1679319,20 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2013 року адміністративний позов
задоволено повністю: визнано
протиправними та скасовано картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №110010000/2012/01651
від 02.12.2012 року, №110010000/2012/01657 від 03.12.2012
року, №110010000/2012/01673 від 04.12.2012,
№110010000/2012/01688 від 06.12.2012 року,
№110010000/2012/01703 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/01704 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/01705 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/01719 від 13.12.2012 року,
№110010000/2012/01726 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/01728 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/01729 від 16.12.2012 року,
№110010000/2012/01752 від 19.12.2012 року; визнано
протиправними та скасовано рішення
Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів
№110010000/2012/601290/1 від 02.12.2012 року,
№110010000/2012/601299/1 від 03.12.2012 року,
№110010000/2012/601310/1 від 04.12.2012, №110010000/2012/601324/1
від 06.12.2012 року, №110010000/2012/601339/1 від 10.12.2012
року, №110010000/2012/601340/1 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/601341/1 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/601353/1 від 13.12.2012 року,
№110010000/2012/601360/1 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/601363/1 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/601364/1 від 16.12.2012 року,
№110010000/2012/601387/1 від 19.12.2012 року;
зобов'язано Дніпропетровську митницю
надати висновок до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області про повернення ТОВ «ТОРГОВИЙ
ДІМ «ЄВРАЗ УКРАЇНА» надмірно сплаченої
суми ПДВ у розмірі 1679319,20 грн. шляхом її
зарахування на поточний рахунок
позивача; зобов'язано Дніпропетровську
митницю здійснити митне оформлення
вантажу за ціною контракту.

Не погодившись з постановою суду,
Дніпропетровська митниця подала
апеляційну скаргу, в якій просила
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог позивача у повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 09 листопада 2012
року між компанією «Сагbо Chemicals Group GmbH»,
постачальник, та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЄВРАЗ УКРАЇНА», покупець, укладено
контракт купівлі-продажу вугілля
№43/2012. Відповідно до умов пункту 2.1
контракту №43/2012 ціна на товар
приймається на умовах відповідних
умовам поставки партій товару, згідно
Інкотермс 2010 та зазначається в
додатках до даного контракту в Євро за
одну метричну тону товару. Відповідно
до умов додатку № 01 від 09.11.2012 року до
контракту №43/2012 від 09.11.2012 року,
компанія «Сагbо Chemicals Group GmbH» здійснила
поставку товару у листопаді - грудні 2012
року на умовах DAP ст. Ізов вугілля
коксуюче преміум класу (hard coal) фр.0-50 мм,
якісні показники визначені в 1.5.
додатку, за ціною 161 EUR за одну метричну
тону.

Згідно додатку №02 від 20.11.2012 року до
контракту № 43/2012 від 09.11.2012 року,
компанія «Сагbо Chemicals Group GmbH» здійснила
поставку товару у листопаді - грудні 2012
року на умовах DAP ст. Ізов вугілля
коксуючого фр.0-50 мм, якісні показники
визначені в 1.5. додатку, за ціною 126 EUR за
одну метричну тону.

У грудні 2012 року ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЄВРАЗ УКРАЇНА» звернулося до
Дніпропетровської митниці для
оформлення вантажу за вищевказаним
контрактом, шляхом подання наступних
вантажно-митних декларацій із поданням
документів, зазначених в графі 44 ВМД:
від 02.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010102, від
03.12.2012 року ВМД № 110010000/2012/010116, від 04.12.2012
року ВМД №110010000/2012/010181, від 06.12.2012 року
ВМД №110010000/2012/010251, від 10.12.2012 року ВМД
№110010000/2012/010359, від 10.12.2012 року ВМД
№110010000/2012/010382, від 10.12.2012 року ВМД
№110010000/2012/010383, від 13.12.2012 року ВМД
№110010000/2012/010504, від 14.12.2012 року ВМД
№110010000/2012/010534, від 14.12.2012 року ВМД
№110010000/2012/010529, від 16.12.2012 року ВМД
№110010000/2012/010562, від 19.12.2012 року ВМД
№110010000/2012/010687.

Дніпропетровською митницею були
видані рішення про коригування митної
вартості товарів №110010000/2012/601290/1 від
02.12.2012 року, №110010000/2012/601299/1 від 03.12.2012
року, №110010000/2012/601310/1 від 04.12.2012,
№110010000/2012/601324/1 від 06.12.2012 року,
№110010000/2012/601339/1 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/601340/1 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/601341/1 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/601353/1 від 13.12.2012 року,
№110010000/2012/601360/1 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/601363/1 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/601364/1 від 16.12.2012 року,
№110010000/2012/601387/1 від 19.12.2012 року.

Дніпропетровська митниця прийняла
рішення про відмову в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення, про
що видала картки відмови №110010000/2012/01651
від 02.12.2012 року, №110010000/2012/01657 від 03.12.2012
року, №110010000/2012/01673 від 04.12.2012,
№110010000/2012/01688 від 06.12.2012 року,
№110010000/2012/01703 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/01704 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/01705 від 10.12.2012 року,
№110010000/2012/01719 від 13.12.2012 року,
№110010000/2012/01726 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/01728 від 14.12.2012 року,
№110010000/2012/01729 від 16.12.2012 року,
№110010000/2012/01752 від 19.12.2012 року.

В обґрунтування винесення
оскаржуваних рішень про коригування
митної вартості та карток відмови
зазначені однакові доводи: митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції) за наявності наступних
причин: відповідно частини 2 статті 53
Митного кодексу України у наданих
документах виявлені розбіжності, а
саме у копії митної декларації країни
відправлення не зазначені умови
поставки, інший код товару, не наданий
переклад копії митної декларації
країни відправлення. Також згідно
пункту 3 статті 337 Митного кодексу
України проведений контроль
співставлення - порівняна заявлена
митна вартість з даними, які містять в
електронній копії ВМЛ (ВМЛ 110010000/2012/009404
(ІМ 40) від 09.11.2012 року, ВМД 110010000/2012/009352 (ІМ
40) від 08.11.2012 року - 0.197 EUR/кг.), виявлені
розбіжності: заявлена митна вартість,
згідно наданих документів нижча, ніж в
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою даних за ВМД. Додатково
необхідно було надати: рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; виписку
з бухгалтерської
документації,переклад копії митної
декларації країни відправлення.
Консультація проведена. Декларант від
подання документів, зазначених у ДМВ до
ВМД необхідних для підтвердження
заявленої митної вартості відмовився.
У митного органу відсутня інформація
щодо вартості ідентичних товарів,
митне оформлення яких вже здійснено за
методом визначення митної вартості 2а).
Враховуючи положення ст. 61 Митного
кодексу України, при визначенні митної
вартості товарів неможливо було
застосувати методи 2 а) згідно ст. 59
Кодексу. Митна вартість визначена
відповідно до статті 60 Митного кодексу
України на підставі наявної інформації
щодо митного оформлення подібних
(аналогічних)товарів за наступними
ознаками (схожі характеристики; якість
та репутація на ринку: країна
виробництва, ВМЛ 110010000/2012/009404 (ІМ 40) від
09.11.2012 року, ВМД 110010000/2012/009352 (ІМ 40) від
08.11.2012 року - 0,197 EUR/кг. Згідно пункту 6
статті 54 у митного органа наявні
обґрунтовані підстави вважати, що
заявлено неповні відомості про митну
вартість товару та винесено рішення
про коригування митної вартості від
03.12.12 року № 110010000/2012/601299/1. Роз'яснення
вимог, виконання яких забезпечує
можливість прийняття митної
декларації, митного оформлення,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення: подання нової ВМД,
заповненої в установленому порядку, з
урахуванням рішення про коригування
митної вартості від 03.12.12 року №
110010000/2012/601299/1.

Отримавши вищевказані рішення
декларант подавав нові ВМД, якими
визначив митну вартість згідно рішення
митного органу і визначив сплачені
донараховані платежі у графі спосіб
платежу - під гарантійні зобов'язання.

Не погодившись з вказаними діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з відповідним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи адміністративний позов
у повному обсязі, суд першої інстанції
виходив з того, що під час розгляду
справи по суті відповідачем не було
доведено правомірність відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України та законність прийняття
оскаржуваних рішень про визначення
митної вартості товарів за методом №3.
Разом з тим, суд погодився з доводами
позивача про помилкове визначення
митницею 3 методу визначення митної
вартості товару, оскільки такий номер
методу взагалі відсутній.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з даними висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

У відповідності до ст. 262 Митного
кодексу України митна вартість товарів
і метод її визначення заявляються
(декларуються) митному органу
декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Статтею 265 Митного кодексу України
визначено, що митний орган здійснює
контроль правильності визначення
митної вартості згідно з положеннями
цього Кодексу. Такий контроль може
здійснюватися в установленому порядку
із застосуванням різних форм.

Порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а порядок заповнення
декларацій митної вартості -
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Згідно з Порядком декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України №1766 від 20.12.2006 року,
визначення митної вартості -
сукупність дій, які вчиняються
декларантом та/або митним органом з
метою визначення вартості товарів
відповідно до положень Митного кодексу
України та інших нормативно-правових
актів.

Пунктом 5 вказаного Порядку №1766
встановлено, що для заявлення митної
вартості товарів, визначеної за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
відповідно до статті 267 Митного кодексу
України подається декларація митної
вартості за формою згідно з додатком 1.

Згідно з п. 7 Порядку №1766 для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1766
відомості, на підставі яких
декларантом визначено та заявлено
(задекларовано) митну вартість товарів,
повинні базуватися на об'єктивних
даних, що підлягають обчисленню та
перевірці відповідно до вимог Митного
кодексу України.

Згідно до пункту 11 Порядку №1766 для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи.

Посадова особа митного органу у графі
"Для відміток митниці" декларації
митної вартості робить запис про
необхідність подання додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість товарів, із складенням
переліку, зазначає дату і прізвище та
ставить свій підпис. Декларант
ознайомлюється з таким записом,
зазначає під ним дату, прізвище та
ставить свій підпис.

Відповідно до п. 13 Порядку №1766
декларант зобов'язаний подати
додаткові документи, визначені у
пункті 11 цього Порядку, протягом 10
календарних днів після ознайомлення із
записом митного органу про їх подання.
За вмотивованою заявою декларанта
такий строк продовжується. У разі
відмови подати додаткові документи
декларант робить відповідний запис із
зазначенням дати, прізвища та
проставлення свого підпису на
зворотному боці основного аркуша
декларації митної вартості. Відповідно
до п.14 Порядку №1766, якщо декларантом не
подано в установлений строк додаткові
документи або якщо він відмовився від
їх подання, митну вартість товарів
визначає митний орган на підставі
наявних відомостей згідно із
законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем на вимогу відповідача
витребувані документи не надано, а
наявний на момент митного оформлення
висновок "Державного
інформаційно-аналітичного центру
моніторингу зовнішніх товарних ринків"
носить суто інформаційний характер.

Якщо декларантом не надані в
установлений законодавством термін
вищезазначені додаткові документи або
якщо він відмовився від їх надання, то
митний орган відповідно до статті 265
Митного кодексу України, п.14 Порядку
№1766, визначає митну вартість товарів
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством.

Згідно до ст. 266 Митного кодексу України
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Частинами 2 - 3 зазначеної статті
визначено, що основним методом
визначення митної вартості товарів є
метод за ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються. Якщо основний метод не
може бути використаний, застосовується
послідовно кожний із перелічених у
частині 1 цієї статті методів. При цьому
кожний наступний метод застосовується,
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом застосування
попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
установлених статтею 273 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 265 Митного
кодексу України митний орган має право
упевнитися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
декларації, поданої для цілей
визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що
визначена декларантом митна вартість
нижча, ніж прямі витрати на виробництво
цього товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару, митний орган
має право зобов'язати декларанта
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

Відповідно до ст. 88 Митного Кодексу
України декларант зобов'язаний надати
митному органу передбачені
законодавством документи і відомості,
необхідні для виконання митних
процедур.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
норми, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідач наділений
повноваженням витребувати додаткові
документи для перевірки правильності
зазначеної митної вартості товару, за
наявності підстав сумніву митної
оцінки товару, що переміщується через
митний кордон України.

В даних спірних правовідносинах у
відповідача виник обґрунтований
сумнів щодо правильності заявлення
митної вартості товару, яка була нижчою
від наявної бази даних світових цін на
вказаний товар та з урахуванням
документів наданих самим декларантом.

При витребуванні додаткових
документів відповідач діяв у
відповідності з приписами вказаного
вище Порядку №1766 та інших норм митного
законодавства. При цьому відповідач
відповідно до наведених законодавчих
норм надавав позивачу можливість
підтвердження заявленої митної
вартості чи коригування митної
вартості шляхом надання додаткових
документів, однак, позивач додаткових
документів щодо підтвердження
заявленої митної вартості в повному
обсязі не надав. Інших способів, ніж
витребування додаткових документів,
надання часу для підтвердження
заявленої митної вартості товару, у
митного органу щодо узгодження митної
вартості товару із декларантом
законодавчими нормами не передбачено.

У зв'язку з ненаданням позивачем
запитуваних додаткових документів без
обґрунтувань причини такого неподання,
у відповідача не було можливості
застосувати митну вартість, визначену
позивачем, а тому при здійсненні митної
оцінки був застосований метод оцінки
№3 згідно ст.269 Митного кодексу України.

Судом першої інстанції ґрунтовно
досліджено дії відповідача щодо
застосування третього методу при
визначенні митної вартості товару та
об'єктивні причини неможливості
застосування ним попереднього методу.

За наведених обставин, зважаючи що
позивачем заявлена митна вартість
товару значно нижча відносно даних
інформаційної бази даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
державної митної служби України, та
зважаючи не те, що позивачем не надано
необхідних документів щодо
підтвердження правильності заявленої
митної вартості, колегія суддів робить
висновок про те, що відповідач
правомірно, в межах наданих
повноважень та наведених законодавчих
норм, самостійно визначив митну
вартість вказаного товару, застосував
метод №3.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне відзначити, що вимоги
позивача про повернення з Державного
бюджету України надмірно сплаченої
суми податку на додану вартість не
підлягають задоволенню, зважаючи на
встановлення правомірності дій
відповідача щодо визначення митної
вартості товарів за третім методом (за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів).

Отже, задовольняючи позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень належить перевіряти, чи
прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
із якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на зазначену норму під час
розгляду спорів щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні перевіряти їх відповідність
усім зазначеним вимогам.

Виходячи з вищевикладеного, з
урахуванням доказів наявних у
матеріалах справи та висновків суду
апеляційної інстанції викладених вище,
колегія суддів вважає, що правові
підстави для визнання протиправними
прийнятих митницею рішень та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
пропуску або оформленні товарів та
транспортних засобів через митний
кордон України відсутні, отже колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача є
необґрунтованими та незаконними, а
тому в їх задоволенні слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене з порушенням норм
матеріального права, отже тому
підлягає скасуванню.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207,
ст.212 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2013 року - скасувати та прийняти
нову постанову.

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЄВРАЗ
УКРАЇНА"- відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст.254 КАС України та
може бути оскаржена в порядку і строки,
передбачені ст. 212 КАС України до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко