Справа № 2а-4957/12/2070
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 липня 2014 року
м. Київ В/800/3177/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Юрченко В.П. - головуючого,

Веденяпіна О.А., Моторного О.А., Сіроша
М.В., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»

про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 10 квітня 2014 року у
справі № № 2а-4957/12/2070

за позовом Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Харкові Державної податкової
служби

до Приватної фірми „Кібела",
Публічного акціонерного товариства
„Всеукраїнський Акціонерний банк"

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 10 квітня 2014 року у
справі № 2а-4957/12/2070 касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби
задоволено. Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
13.09.2012 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.12.2012 у справі № 2а-4957/12/2070
скасовано. Прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги Спеціалізована
державна податкова інспекція по роботі
з великими платниками податків у м.
Харкові Державної податкової служби
(правонаступник - Спеціалізована
державна податкова інспекція по роботі
з великими платниками податків у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів) до Приватної
фірми „Кібела", Публічного
акціонерного товариства
„Всеукраїнський Акціонерний банк" про
стягнення суми заборгованості по 47
податковим векселям, що були видані при
імпорті товарів на митну територію
України за період серпень 2007 року, на
загальну суму 1087459, 99 грн. задоволено
частково. Стягнуто до Державного
бюджету України з Публічного
акціонерного товариства
„Всеукраїнський Акціонерний Банк"
суму заборгованості по 47 податковим
векселям на загальну суму 1087459 (один
мільйон вісімдесят сім тисяч чотириста
п'ятдесят дев'ять) грн. 99 коп., виданих
Приватною фірмою „Кібела" при імпорті
товарів на митну територію України в
серпні 2007 року. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Публічне акціонерне товариство
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 10 квітня 2014 року.

Також, заявником подано клопотання про
зупинення виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
квітня 2014 року, розглянувши яке суд
дійшов висновку про необґрунтованість
заявленого клопотання та відмову в
його задоволенні.

Розглянувши заяву про перегляд ухвали
суду касаційної інстанції та додані до
неї матеріали, Вищий адміністративний
суд України вбачає підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, враховуючи
таке.

Згідно з положеннями статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Встановлений статтею 237 КАС України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

При цьому, у пункті 1 вказаної статті
чітко визначено, що судові рішення в
адміністративних справах можуть бути
переглянуті виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції лише
одних і тих самих норм матеріального
права.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У заяві, що надійшла до Вищого
адміністративного суду України,
заявник посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: п.1.16 ст.1, пп 7.7.5 п.7.7 ст.7, п.11.5. ст.11
Закону України «Про податок на додану
вартість», Порядку випуску, обігу та
погашення векселів, які видаються на
суму податку на додану вартість при
імпорті товарів на митну територію
України, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України № 1104 від
01.10.1997 року, що діяли на момент
виникнення спірних правовідносин.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права
заявник вказує на рішення Вищого
адміністративного суду України від
12.07.2011р. №К-34650/10, від 28.04.2011р. №К-1752/09, від
20.10.2011р. №К-38071/10-С, від 16.09.2008р. №К-11338/06,
які не скасовані у порядку перегляду та
набрали законної сили.

Оскільки, зі змісту доданих до заяви
судових рішень вбачається неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
одних і тих самих норм матеріального
права, суд дійшов висновку допустити до
провадження Верховного Суду України
дану справу для перегляду постанови
Вищого адміністративного суду України
від 10 квітня 2014 року.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у задоволенні клопотання про
зупинення виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
квітня 2014 року у справі № 2а-4957/12/2070.

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу № 2а-4957/12/2070 за
заявою Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 10 квітня 2014 року за позовом
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби до
Приватної фірми „Кібела", Публічного
акціонерного товариства
„Всеукраїнський Акціонерний банк" про
стягнення заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) Юрченко В.П.
Судді: (підпис) Веденяпін О.А. (підпис)
Сірош М.В. (підпис) Моторний О.А.
(підпис) Цвіркун Ю.І.