Справа № 2а-1706/11(6а/404/85/14)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2014 рокусправа № 2а-1706/11(6а/404/85/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області на ухвалу
Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 09 квітня 2014 року по
справі за поданням заступника
начальника відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області про зміну способу і порядку
виконання рішення суду за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2011 року Кіровським районного судом
м. Кіровограда ухвалено постанову про
задоволення позовних вимог. Визнано
відмову відповідачів щодо нарахування
та виплати позивачу основної та
додаткової пенсії та щорічної допомоги
на оздоровлення у розмірах,
передбачених ст. 50,54 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
неправомірною. Зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області здійснити
перерахунок та виплату позивачу
основної та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням фактично отриманої пенсії
та додаткової пенсії за період з 01.09.2009
року по 31.10.2010 року.

Не погодившись з рішення суду першої
інстанції Головного управління
Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області подало
апеляційну скаргу.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.04.2013 року апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Кіровоградській області
задоволено частково. Позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області здійснити
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
ст. 50,54 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.09.2009 року по
25.04.2010 року - залишено без розгляду у
зв'язку із пропуском строку звернення
до суду. Визнано неправомірними дії
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Кіровоградській області щодо
відмови у перерахунку пенсії по
інвалідності відповідно до ст. ст. 50, 54
Закону „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком. Зобов'язано Головне
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області провести
перерахунок пенсії по інвалідності у
відповідності зі ст. ст. 50, 54 Закону
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з 26.04.2010
року по 31.10.2010 року, з урахуванням
раніше проведених виплат.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області відкрито виконавче
провадження та надано строк для
добровільного виконання рішення суду.

25.12.2013 року за вих. №5248/09-15 Головне
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області повідомило
Відділ примусового виконання рішень
управління держаної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області, що на
виконання виконавчого листа № 2а-1706/11
від 12.12.2013 року, виданого Кіровським
районним судом м. Кіровограда та
постанови старшого державного
виконавця від 16.12.2013 року Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області проведено
нарахування сум, які підлягають
виплаті. Щодо виконання рішення в
частині виплати, управління
повідомило, що виплата донарахованої
суми, яка перевищує бюджетні
призначення, буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України (а.с. 51-52).

05.03.2014 року заступник начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області звернувся до
суду з поданням про зміну способу і
порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 09.04.2014 року подання
задоволено: змінено спосіб і порядок
виконання рішення суду, на підставі
якого видано виконавчий лист № 2а-1706/11
від 12.12.2013 року Кіровського районного
суду м. Кіровограда про зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України в Кіровоградській області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії по інвалідності у розмірах
відповідно до ч.3 ст.50 та ч.4 ст.54 ЗУ „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 26.04.2010 року по 31.10.2010 року, з
урахуванням положень ст.28 ЗУ „Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та з урахуванням раніше
проведених виплат, шляхом стягнення з
Головного управління Пенсійного фонду
України в Кіровоградській області на
користь ОСОБА_1 коштів в сумі 29241,03
гривень.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, Головне управління
Пенсійного фонду України в
Кіровоградської області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин
справи, просить скасувати ухвалу та
прийняти нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2013 року
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин заступник начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду неможливе
через відсутність коштів, виплата яких
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Більш того, вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанцій встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне судове рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Керуючись ст.195, ст.196, п.6 ч.1 ст.199, ст.202,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградської області -
задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 09.04.2014 року скасувати
та прийняти нову.

У задоволенні подання заступника
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області про зміну способу і порядку
виконання рішення - відмовити.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров