Справа № 872/4024/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2014 рокусправа № 1111/10365/12
(2а/1111/1031/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання:Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Кіровограді

на постанову Ленінського районного
суду м.Кіровограда від 24.01.2013р. у справі
№ 1111/10365/12 (2а/1111/1031/12)

за позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Кіровограді

до Державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Донченко М.М.

про визнання протиправними дій ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
державного виконавця Ленінського
відділу ДВС Кіровоградського міського
управління юстиції Донченко М.М. про
скасування постанови відповідача від
12.11.2012року про накладення штрафу в сумі
680гривень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що на виконанні в
Ленінському ВДВС знаходиться в/л
виданий 01.10.2012року Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
справі №2а-7952/11/1111 про зобов'язання
відділення Фонду провести перерахунок
щомісячних страхових виплат у зв'язку з
підвищенням розміру мінімальної
заробітної плати ОСОБА_3 з 19.02.2011 року.
24.10.2011 року до відділення Фонду
надійшла постанова про відкриття
виконавчого провадження від 18.10.2012року
відповідно до заяви ОСОБА_3 про
примусове виконання судового рішення.
Даною постановою зобов'язано позивача
провести перерахунок щомісячних
страхових виплат у зв'язку з
підвищенням розміру мінімальної
заробітної плати ОСОБА_3 з 19.02.2011 року та
надано строк для добровільного
виконання до 25.10.2012року. 26.11.2012року до
відділення Фонду надійшла постанова
від 12.11.2012року про накладення штрафу,
якою на відділення накладено штраф в
розмірі 680грн. за невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк судового
рішення. Відділення Фонду зазначає, що
не погоджується з постановою
відповідача, оскільки постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2012року у
вищевказаній справі № 2а-7952/11/1111
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
від 25.10.2012року. Про вищевикладене
відділення позивач сповістив
відповідача заявою від 25.10.2012року та
просило звернутись з заявою до суду про
відстрочку виконання рішення. Позивач
зазначає, що державним виконавцем
вищезазначена заява проігнорована і
відповіді позивачу не надано.
22.10.2012року відділення Фонду звернулось
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду з заявою про
роз'яснення постанови від 20.09.2012року по
вищевказаній справі № 2а-7952/11/1111. З
урахуванням вищевказаних обставин
позивач просив суд скасувати постанову
відповідача як незаконну.

Постановою суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено. Суд в
своїй постанові вказує, що вимоги
позивача не ґрунтуються на нормах
законодавства, а дії відповідача
правомірні.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати судове рішення та прийняти
нове, яким задовольнити позов. В
обґрунтування апеляційних вимог
зазначається, що приймаючи рішення, суд
не встановив та не врахував фактичні
обставини спору, що призвело до
помилкового рішення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи,
18.10.2012року старшим державним
виконавцем Ленінського відділу ДВС
Кіровоградського МУЮ Красюк Є.В.
відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом №2а-7952/11/1111, виданим
01.10.2012року Дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом,
яким зобов'язано відділення Фонду
провести перерахунок щомісячних
страхових виплат у зв'язку з
підвищенням розміру мінімальної
заробітної плати ОСОБА_3 з 19.02.2011року та
виплатити ОСОБА_3 недоотримані суми
щомісячних страхових виплат. Даною
постановою запропоновано боржнику
самостійно виконати судове рішення до
25.10.2012року та протягом трьох робочих
днів письмово повідомити державного
виконавця про повне чи часткове
самостійне виконання рішення. У зв'язку
з невиконанням позивачем вищевказаної
постанови державного виконавця від
18.10.2012року, останнім винесено постанову
12.11.2012року про накладення штрафу на
відділення виконавчої дирекції Фонду в
сумі 680гривень.

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

За приписами ч.І ст.2 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон) примусове виконання рішень в
Україні покладається на Державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. За ч.2 зазначеної статті Закону
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом.

Відповідно до ст.3 Закону примусове
виконання рішень виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до Закону державною
виконавчою службою підлягають
виконанню, зокрема, постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.5 Закону державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення (далі -
виконавчий документ), у спосіб і
порядок визначені виконавчим
документом.

У відповідності до ст.18 Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення,
зазначеного у ст.3 цього Закону.

За приписами частини 2 ст.25 Закону
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. При цьому у постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 цієї статті Закону у
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

З аналізу обставин даної справи
вбачається, що невиконання судового
рішення №2а-7952/11/1111 від 01.10.2012року було
зумовлено подіями, з урахуванням яких
неможливо стверджувати про
відсутність поважної причини
невиконання позивачем вимог
державного виконавця. Так,
відповідачем не враховано той факт, що
позивачем як боржником у виконавчому
провадженні було подано до суду заяву
щодо роз'яснення судового рішення у
справі №2а-7952/11/1111, про що 26.10.2012р.
повідомлено державного виконавця.
Проте, не зважаючи на вказану
обставину, державним виконавцем
12.11.2012р. прийнято оспорювану постанову
без врахування поважної причини
невиконання судового рішення у
добровільному порядку.

Таким чином, суд невірно визначився
щодо правомірності дій відповідача.
Судом не враховано фактичні обставини
даного виконавчого процесу, що
призвело до помилкового рішення суду.
Постанову суду слід скасувати,
прийнявши іншу про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Кіровограді на
постанову Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 24.01.2013р. у справі №
1111/10365/12 (2а/1111/1031/12) задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 24.01.2013р. у справі №
1111/10365/12 (2а/1111/1031/12) скасувати.

Позов задовольнити. Визнати
протиправною та скасувати постанову
державного виконавця Донченко М.М. від
12.11.2012р.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржені згідно зі ст.212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна