Справа № 9101/106251/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2014 рокусправа № 2а-3351/2011
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Туркіної Л.П.

суддів: Семененка
Я.В. Проценко О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Енергодар
Запорізької області

на постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 27.09.2011 р.

у справі № 2а-3351/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в м. Енергодар Запорізької області

про визнання дій незаконними та
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2011 року позивач звернувся до
Енергодарського міського суду
Запорізької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Енергодар Запорізької області, в
якому просив зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату у
відповідності до ст. 40 42 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з застосуванням
показника середньої заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в Україні за 2010 рік, який є календарним
роком, що передує року перерахунку
пенсії і становить 1982, 63 грн,
зобов'язати відповідача нарахувати та
сплатити щомісячну додаткову пенсію,
за шкоду заподіяну здоров'ю, у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Енергодарського
міського суду Запорізької області від
27.09.2011 р. позовні вимоги задоволено,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок по стажу і заробітній
платі та виплатити ОСОБА_1 державну
пенсію із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії - 2010
рік, що становить 1982, 63 грн. з 01.04.2011 року,
зобов'язано відповідача провести
ОСОБА_1 відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року із
врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального права та ухвалити
нове рішення по справі, яким відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Апеляційним судом дана
адміністративна справа розглянута в
порядку письмового провадження
відповідно до ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду
скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
перерахунок пенсії за віком згідно
ст.ст. 40, 42 Закону України від 9 липня 2003
року №1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"(надалі
-Закон №1058) із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Під час розгляду даної
адміністративної справи, як судом
першої інстанції так і апеляційним
судом встановлено, що позивач у справі
перебуває на пенсійному обліку у
відповідача та отримує пенсію згідно
Закону України №1058 та продовжує
працювати, що дає право на перерахунок
пенсії по стажу та заробітній платі. У
зв'язку з цим позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
призначеної пенсії працюючому
пенсіонеру з урахуванням додаткового
страхового стажу та заробітної плати.
Відповідач провів перерахунок пенсії
та своїм листом повідомив позивача про
те, що перерахунок його пенсії
здійснювався у відповідності до Закону
України №1058 із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівника в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
враховується для обчислення пенсії у
розмірі 1197,91грн. за 2007 рік.

Правовідносини, які виникли між
сторонами у даній адміністративній
справі, з приводу здійснення
перерахунку пенсії позивача, який
отримує пенсію за віком згідно Закону
України №1058 та продовжує працювати
після призначення пенсії, врегульовано
нормами зазначеного Закону.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону України
№1058, частина 4 якої передбачає, що у
разі, якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Наведена редакція існує після визнання
Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б"підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України"від 28 грудня 2007 року №
107-VI.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої на даний
час), та також як на день звернення
позивача з позовом , так і на час
перегляду судового рішення, норми
абзацу 3 ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058
доводить що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40
при перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до ч. 2
ст. 40 Закону України № 1058, і є величиною
постійною, не змінною при перерахунку
пенсії, на відміну від інших
показників, які використовуються при
визначенні заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
правове розуміння понять "середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України"та
"показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії" є різними
правовими категоріями в основі цієї
різності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності,
внаслідок чого ототожнювати або
змішувати ці понятті не вбачається
можливим.

Внаслідок викладеного, на думку
колегії суддів, проведене судом першої
інстанції ототожнення є помилковим,
неправомірним та безпідставним.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються, зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення"від 5 листопада 1991 року №
1788-12 та Закон України №1058. З огляду на
зазначене та керуючись положеннями
принципу законності, закріпленого в ст.
9 КАС України, приписи Постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від 28
травня 2008 року "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян"не можливо застосовувати до
спірних відносин.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції при розгляді даної справи
допущено порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи по суті, а тому
постанова суду підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
часткову відмову в задоволенні
позовних вимог.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач віднесений
до другої категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Статтею 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

На момент здійснення відповідачем
відповідних виплат позивачу розміри
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
встановлені вказаним Законом в
редакції, відновленій згідно Рішення
Конституційного Суду України №10рп/2008
від 22.05.2008р.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Суд першої інстанції, виходячи із
загальних засад пріоритетності
законів над іншими підзаконними
нормативними актами, дійшов
правильного висновку, що при
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
Законами України "Про Державний бюджет
України" на відповідні роки, виходячи з
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не приписи постанов
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.08р. та № 654 від 16.07.08р.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно зі статтею 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи, що держава взяла на
себе обов'язок щодо виплати позивачу
державної пенсії та додаткової пенсії
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та поклала
виконання цього обов'язку на
центральний орган виконавчої влади -
Пенсійний фонд України, який діє через
свої місцеві органи, що входять в
систему його органів, але вони не
вчинили жодної дії для нарахування цих
коштів та їх виплати, колегія суддів
вважає, що вони не виконали своїх
повноважень без поважних причини.

З 01.01.2011 року по 23.07.2011 року включно
будь-яких обмежень дії ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
встановлювалося. З 19.06.2011 року набрав
чинності Закон України "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2011 рік", яким
визначення порядку та розміру виплат
зазначеної категорії громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.
23.07.2011 року набрала чинності постанова
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р.
№ 745, згідно якої визначено розмір
виплат, право на отримання яких
передбачено ст. 51 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає висновок суду першої інстанції
обґрунтованим, дії відповідача щодо
виплати позивачу додаткової пенсії у
розмірі меншому, ніж встановлено
статтею 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.03.2011 року по
22.07.2011 року є неправомірними.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Енергодар
Запорізької області - задовольнити.

Постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 27.09.2011 р. -
скасувати.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Енергодар
Запорізької області провести ОСОБА_1
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року із
врахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції відповідно до ч.
2 ст. 212 КАС України.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Я.В. Семененко