Справа № 369/5444/14-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/5444/14-а
Провадження № 2-а/369/351/14
ПОСТАНОВА

іменем України

30.07.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Дубас Т.В.

при секретарі
Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
виконуючого обов'язків начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Чекомасової Наталії
Боліславівни, третя особа: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання незаконною та скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського
районного суду Київської області
перебуває адміністративна справа за
позовом ОСОБА_1 до виконуючого
обов'язків начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
Чекомасової Наталії Боліславівни,
третя особа: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
незаконною та скасування постанови.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 10 вересня 2013 року
між Службою автомобільних доріг у
Київській області (за договором -
Замовник) та Приватним підприємством
«Автомагістраль» (за договором -
Підрядник) було укладено договір № 32Д-13
на виконання робіт з капітального
ремонту автомобільної дороги М-05
Київ-Одеса на ділянці км 36+500 - км 38+500 в
межах Київської області (залишки робіт
та додаткові роботи). Підрядником було
виконано частину робіт, проте на
сьогодні через відсутність
фінансування роботи на об'єкті
призупинені.

08 травня 2014 року в.о. начальника
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Чекомасова Наталія
Боліславівна на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 2 від
23 квітня 2014 року, акту перевірки від 18
квітня 2014 року, припису про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил №
С-2304/4 від 23.04.2014 року винесла постанову
№ А 1205/2 по справі про адміністративне
правопорушення, якою визнала мене
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 961
КУпАП та наклала на мене стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 6 800 (шість
тисяч вісімсот) гривень.

Позивач вважав дані протокол про
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 2 від
23 квітня 2014 року, акт перевірки від 18
квітня 2014 року, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил №
С-2304/4 від 23.04.2014 року та постанову № А
1205/2 по справі про адміністративне
правопорушення, незаконними з
наступних підстав.

З доданої до адміністративного позову
копії постанови про адміністративне
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності вбачається, що на
будівництві - капітальний ремонт
автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса на
ділянці км 36+500 - км 38+500 в межах
Київської області, виконавча
документація під час виконання
будівельних робіт ведеться з
порушенням державних будівельних норм
і правил, а саме в загальному журналі
робіт км 36+500 - км 38+500 у відомостях
результатів випереджувального
контролю якості будівельно-монтажних
робіт відсутні записи посад та підписи
осіб, що оцінюють якість виконаних
робіт, що є порушенням прийнятої до
застосування таблиці 3 (додатка В) п. 9,
п.п. 9.7 ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація
будівельного виробництва».

Відповідальність за вказане
правопорушення передбачена ч. 7 ст. 961
КУпАП.

Оскільки ч. 7 ст. 961 КУпАП є бланкетною
нормою і передбачає загальну
відповідальність за здійснення
технічного нагляду з порушенням вимог
законодавства, то оскаржувана
постанова мала б містити конкретизацію
матеріальних норм і правил, які начебто
було порушено позивачем, а також мала б
містити докази того, що вказані записи
у загальному журналі робіт повинен був
вносити саме позивач з відповідними
посиланнями на конкретні норми чинного
в Україні законодавства.

Зазначення у оскаржуваній постанові
лише п. 9, п. п. 9.7 ДБН А.3.1.-5-2009
«Організація будівельного
виробництва» взагалі не відображає
наявність самого факту порушення та
зовсім не конкретизує його складу.

Адже, п. п. 9.7 п. 9 ДБН А.3.1.-5-2009
«Організація будівельного
виробництва» має виключно
рекомендаційний характер, нічого не
зазначає про випереджувальний
контроль та передбачає, що операційний
контроль виробничих процесів
здійснюється в ході виконання
будівельно-монтажних робіт і
забезпечує своєчасне виявлення
дефектів і вжиття заходів щодо їх
запобігання.

Під час операційного контролю
перевіряється дотримання технології
виконання будівельно-монтажних робіт,
їх відповідність вимогам нормативних
документів національних стандартів
України, державних будівельних норм та
правил, а також технологічних
документів - ПОБ, ПВР, технологічних
карт, схем операційного контролю
якості тощо.

Схеми операційного контролю якості, як
правило, містять у собі ескізи
конструкцій з відображенням проектних
розмірів, що контролюються, проектні
параметри фізико- механічних
властивостей матеріалів, допустимі
відхилення від проектних показників,
переліки операцій або процесів, що
контролюються виконавцем робіт за
участю, за необхідності, будівельної
лабораторії, геодезичної та інших
служб контролю, дані про склад, строки
та способи контролю.

Станом на момент перевірки роботи на
об'єкті виконання робіт з капітального
ремонту автомобільної дороги М-05
Київ-Одеса на ділянці км 36+500 - км 38+500 в
межах Київської області (залишки робіт
та додаткові роботи) не ведуться через
відсутність фінансування з боку
Замовника робіт.

При винесенні постанови по справі про
адміністративне правопорушення
відповідачем не було вручено позивачу
копії оскаржуваної постанови № А-1205/2
від 08 травня 2014 року, що позбавило мене
можливості своєчасно оскаржити її до
суду.

Відсутність підпису позивача у копії
оскаржуваної постанови свідчить про
те, що своєчасно він її не отримував.
Копія постанови була отримана
позивачем по пошті лише 21 травня 2014
року. Сама постанова не містить
зазначення навіть дати вчинення так
званого адміністративного
правопорушення, що не дає можливості
визначити правомірність її винесення у
розрізі приписів ст. 38 КУпАП.

Ці обставини вважав поважними і
достатніми для поновлення строку на
оскарження постанови, якщо суд дійде
переконання, що позивач його пропустив.

На підставі викладеного позивач просив
визнати незаконною та скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення № А-1205/2 від 08 травня 2014
року винесену в. о. начальника
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Чекомасової
Олександри Боліславівною про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6 800
грн.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
та просили позов задоволити.

Представник відповідача та третьої
особи просили у позові відмовити

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши надані письмові докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
18.04.2014 року, головним державним
інспектором сектору контролю за
будівництвом автомобільних доріг,
якістю будівельних матеріалів та
державного ринкового нагляду
Коваленком Ігорем Олександровичем
встановлено що під ч/с перевірки
виконання будівельних робіт з
капітального ремонту автомобільної
дороги М-05 Київ-Одеса на ділянці км 36+500 -
км 38+500 в межах Київської області,
підрядником ПП «Автомагістраль» під
час виконання будівельних робіт з
капітального ремонту вказаної
автомобільної дороги виконавча
документація ведеться з порушенням
будівельних норм державних стандартів
і правил, а саме в загальному журналі
робіт КМ 36+500-КМ 38+500 у відомостях
результатів випереджувального
контролю якості будівельно-монтажних
робіт відсутні записи посад та підписи
осіб, що оцінюють якість виконаних
робіт чим порушено ДБН А.3.1-5-2009
«Організація будівельного
виробництва».

08 травня 2014 року в.о. начальника
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Чекомасова Наталія
Боліславівна на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 2 від
23 квітня 2014 року, акту перевірки від 18
квітня 2014 року, припису про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
.містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил №
С-2304/4 від 23.04.2014 року винесла постанову
№ А 1205/2 по справі про адміністративне
правопорушення, якою визнано інженера
технічного нагляду II категорії ОСОБА_1
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 961
КУпАП та накладено на нього стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 6 800 (шість
тисяч вісімсот) гривень.

Для вирішення даного спору суд вважає
за необхідне проаналізувати наступні
норми законодавства.

Згідно ч. 7 ст. 961 КУпАП здійснення
технічного нагляду з порушенням вимог
законодавства - тягне за собою
накладення штрафу на особу, яка
здійснює технічний нагляд, від
чотирьохсот до п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в :його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Статтею 254 КпАП України визначено, що
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності. Протокол про
адміністративне правопорушення, у разі
його оформлення, складається у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках,
передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У ст. 256 КпАП України вказано, що у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушення
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка

притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КпАП
України постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку що в даному
випадку до відповідальності за
порушення містобудівних правил,
позивача було притягнуто з порушенням
вимог законодавства, оскільки з
журналу операційного контролю якості
при виконанні Капітального ремонту
Київ-Одеса, на ділянці дороги км 36+500 - км
38+500 в межах Київської області існують
підписи відповідальної особи а саме
ОСОБА_1, а доказів щодо покладення на
позивача обов'язку по внесенню інших
підписів та записів, що оцінюють якість
виконаних робіт відповідачем не
надано, при тому що обов'язок
доказування покладений саме на
відповідача.

Крім того, суд приходить до
висновку що позивачем не пропущено
строку позовної давності оскільки
оскаржувана постанова про
адміністративне правопорушення була
направлена позивачу 12.05.2014 року, а
отримана ним 19.05.2014 року.

Керуючись ст.ст. 961, 251, 252, 254, 256, 283,
287-289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
керуючись ст.ст. 9-12, 69, 71, 86, 158-163, 167, 171-2
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною та
скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення №
А-1205/2 від 08 травня 2014 року винесену в. о.
начальника Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Чекомасовою
Олександрою Боліславівною про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 961
КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6 800
грн., а провадження у справі закрити.

Постанова суду оскарженню не
підлягає відповідно до положень ч. 2 ст.
171-2 КАС України.

Суддя:
Дубас
Т.В.