Справа № 802/1266/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 липня 2014 р.
Справа № 802/1266/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Дончика Віталія Володимировича,

секретаря судового засідання:
Медвідь І.О.,

представника позивача:
ОСОБА_1,

представника відповідача:
Щура В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління Державної
служби охорони при Управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування актів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до
управління Державної служби охорони
при управлінні Міністерства
внутрішніх справ України у Вінницькій
області (далі - УДСО УМВС України у
Вінницькій області) про визнання
протиправним та скасування актів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ України в період з
10.03.1993 року по 30.11.2009 року. 20.11.1994 року під
час чергування (при виконанні
службових обов'язків) отримав травму,
за фактом чого було проведено службове
розслідування. Посилаючись не те, що
відповідач не повно та не об'єктивно
провів розслідування, в тому числі не
враховані його пояснення, ОСОБА_3
звернувся до суду про визнання
протиправними та скасування актів від
20.03.2014 року б/н про нещасний випадок
форми Н-1 та форми Н-5 розслідування
нещасного випадку, що стався 20.11.1994 року
о 15 год. 00 хв., складенні УДСО УМВС
України у Вінницькій області в частині
включення до них наступної інформації:

- в п.4 Акту форми Н-5 «Причини
нещасного випадку (у тому числі
поранення)» - посилання на те, що
основних причин нещасного випадку не
встановлено; організаційною причиною
нещасного випадку є невиконання вимог
інструкцій з охорони праці;

- в п. 7 Акту форми Н - 1 «Причини
нещасного випадку» - посилання на те, що
основних причин нещасного випадку не
встановлено; організаційною причиною
нещасного випадку є невиконання вимог
інструкцій з охорони праці;

- в п. 11 Акту форми Н-1 «Особи, які
допустили порушення законодавства про
охорону праці» посилання на те, що
ОСОБА_3, відповідно до ст. 14 Закону
України №2694-12 від 14.10.1992 року є особою,
що допустив порушення законодавства
про охорону праці;

- вп.6 Акту форми Н-1 «Обставини, за
яких стався нещасний випадок» та в п.3
Акту форми Н-5 «Обставини, за яких
стався нещасний випадок (у тому числі
поранення)» не включення у повному
обсязі даних ОСОБА_3 письмових пояснень
під час проведення розслідування
нещасного випадку.

Крім того, позивач просив зобов'язати
УДСО УМВС України у Вінницькій області
внести відповідні зміни до вказаних
актів - виключити скасовані пункти та
включити в п. 6 Акту форми Н-1 «Обставини,
за яких стався нещасний випадок» та в
п.3 Акту форми Н-5 «Обставини, за яких
стався нещасний випадок (у тому числі
поранення)» його письмові пояснення.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги та надав пояснення згідно з
наведеними у позовній заяві
обґрунтуваннями. Просить суд
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні з вимогами ОСОБА_3 не
погодився та з підстав, наведених у
письмових запереченнях. Зокрема
вказував, що позивач проходив службу не
в структурі УДСО УМВС України у
Вінницькій області, в зв'язку з чим
документи, які б підтверджували
отримання ОСОБА_3 травми під час служби
у відповідача відсутні. Також
наголошував на тому, що функціональні
обов'язки ОСОБА_3 під час несення
служби, не передбачали обов'язку
обслуговування автомобіля, а тому
зв'язок між отриманою травмою та
виконанням службових обов'язків
відсутній.

Дослідивши повно та всебічно матеріали
справи у їх сукупності, заслухавши
пояснення сторін та оцінивши докази,
які є у справі, суд доходить висновку,
що заявлений адміністративний позов
належить задовольнити частково з
огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконання
постанови Вінницького окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року, якою зобов'язано УДСО УМВС
України у Вінницькій області повторно
розслідувати нещасний випадок, який
стався із ОСОБА_3 20 листопада 1994 року о 15
годині, за наслідками якого скласти акт
про нещасний випадок за формою Н-1* та
акт розслідування нещасного випадку за
формою Н-5*.

Комісією УДСО УМВС України у
Вінницькій області, складено акт б/н
про нещасний випадок (у тому числі
поранення) сержанта міліції ОСОБА_3 від
20 березня 2014 року - форма Н-1* (а.с. 6-7) та
акт розслідування нещасного випадку (у
тому числі поранення), що стався 20.11.1994
р. о 15-00 годин від 20 березня 2014 року -
форма Н-5* (а.с. 8).

Комісія прийшла до висновку (акт
розслідування нещасного випадку (у
тому числі поранення), що стався 20.11.1994
р. о 15-00 годин від 20 березня 2014 року -
форма Н-5*), що нещасний випадок (у тому
числі поранення) зі слів потерпілого
мав місце в період проходження служби
при виконанні службових обов'язків. Так
як документи, які б могли підтвердити
виконання службових обов'язків не
збереглися, із-за давності часу,
складається акт за формою Н-1*. У
відповідності до акту б/н про нещасний
випадок (у тому числі поранення)
сержанта міліції ОСОБА_3 від 20 березня
2014 року - форма Н-1* комісією відповідача
зроблено висновок, що документи, які б
підтверджували, що ОСОБА_3 був на службі
відсутні, а нещасний випадок, який мав
місце 20.11.94р., при виконанні службових
обов'язків, стався з позивачем лише з
його слів.

З метою врегулювання питань, пов'язаних
із розслідуванням, та веденням обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань та аварій, що сталися в
органах і підрозділах внутрішніх справ
України, наказом Міністерства
внутрішніх справ України №1346 від 27.12.2002
року, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 31 січня 2003 року за
№83/7404, затверджено "Порядок
розслідування та обліку нещасних
випадків, професійних захворювань та
аварій, що стались в органах і
підрозділах системи МВС України" (далі -
Порядок).

Так, пунктом 2.1. Порядку передбачено, що
розслідуванню підлягають раптові
погіршення стану здоров'я, поранення,
травми, у тому числі отримані внаслідок
тілесних ушкоджень, заподіяних іншою
особою, гострі професійні захворювання
і гострі професійні та інші отруєння,
теплові удари, опіки, обмороження,
утоплення, ураження електричним
струмом, блискавкою та іонізуючим
випромінюванням, інші ушкодження,
отримані внаслідок аварій, пожеж,
стихійного лиха (землетруси, зсуви,
повені, урагани та інші надзвичайні
події), контакту з тваринами, комахами
та іншими представниками фауни і флори,
що призвели до втрати працівником
працездатності на один робочий день чи
більше або до необхідності переведення
потерпілого на іншу (легшу) роботу
терміном не менш як на один робочий
день, а також випадки смерті в
підрозділі.

За результатами розслідування
складаються акти за формою Н-1* (додаток
1) і беруться на облік нещасні випадки (у
тому числі поранення), які сталися з
працівниками в період проходження
служби при виконанні службових
обов'язків (пункт 2.2. Порядку).

Якщо за висновками роботи комісії з
розслідування прийнято рішення, що про
нещасний випадок не повинен складатися
акт за формою Н-1*, тобто нещасний
випадок не пов'язаний з виконанням
службових обов'язків, про такий
нещасний випадок складається акт за
формою НТ* (додаток 2)(пункт 2.4 Порядку).

Керівник підрозділу, одержавши
повідомлення про нещасний випадок (у
тому числі поранення), крім випадків зі
смертельним наслідком та групових
випадків травматизму, наказом або
розпорядженням організовує його
розслідування комісією не менше ніж
три особи, до складу якої включаються:
керівник (спеціаліст) служби охорони
праці підрозділу (голова комісії),
керівник (безпосередній або прямий
начальник) структурного підрозділу, де
працює потерпілий, інші посадові особи,
а в разі гострих професійних
захворювань (отруєнь) - також
спеціаліст СЕС (пункт 3.5 Порядку).

Згідно пункту 3.8. Порядку, комісія з
розслідування нещасного випадку (у
тому числі поранення) зобов'язана
протягом трьох діб після утворення
комісії:

- обстежити місце події, опитати
свідків і осіб, причетних до неї, і
одержати пояснення потерпілого, якщо
це можливо;

- визначити відповідність умов служби
(праці, навчання) вимогам
нормативно-правових актів про охорону
праці;

- з'ясувати обставини і причини, що
призвели до нещасного випадку (у тому
числі поранення), визначити осіб, які
припустилися порушення
нормативно-правових актів, а також
розробити заходи щодо запобігання
подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний
випадок (у тому числі поранення) у
період проходження служби при
виконанні службових обов'язків (не
пов'язаний з виконанням службових
обов'язків) або в період проходження
служби при виконанні службових
обов'язків, пов'язаних з безпосередньою
участю потерпілого в охороні
громадського порядку, громадської
безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного
випадку (у тому числі поранення) за
формою Н-5* (додаток 4) у трьох
примірниках, а також акт за формою Н-1*
(НТ*) у п'яти примірниках і передати їх
на затвердження керівнику підрозділу,
який призначив комісію.

В ході розгляду справи, судом
встановлено, що в пункті 4 акту Н-5* від 20
березня 2014 року зазначено основні
причини нещасного випадку - не
встановлено; організаційна:
невиконання вимог інструкцій з охорони
праці, однак не вказано які саме вимоги
позивач не виконав.

В пункті 11 оскаржуваного акту б/н від 20
березня 2014 року, зазначено - "особи, які
допустили порушення законодавства про
охорону праці: ОСОБА_3 відповідно до
ст.14 Закону України №2694-ХІІ від 14.10.1992
р." (Закону України "Про охорону праці"),
разом з тим, документи, які б
підтверджували виконання службових
обов'язків ОСОБА_3 відсутні, як на тому і
наголошував в своїх поясненнях
представник відповідача.

Вказане свідчить про не повне
з'ясування обставин отримання травми
позивачем, а тому не можна вважати
оскаржувані акти такими, що
відповідають вимогам "Порядоку
розслідування та обліку нещасних
випадків, професійних захворювань та
аварій, що стались в органах і
підрозділах системи МВС України".

Також спростовуються заперечення
відповідача про те, що розслідування
нещасного випадку УДСО УМВС України у
Вінницькій області не має обов'язку
проводити, у зв'язку із тим, що останній
не є правонаступником ВДСО при
Замостянському РВ УМВС України у
Вінницькій області де позивач проходив
службу та отримав травму.

Частиною першою 1 статті 72 КАС України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року в адміністративній справі
№802/692/13-а (яке набрало законної сили)
встановлено, що згідно наказу ГУДСО при
МВС області № 274 від 22.11.2001 року,
правонаступником ВДСО Замостянського
РВ УМВС України у Вінницькій області
являється УДСО при УМВС України у
Вінницькій області.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що акти б/н від 20.03.2014 року про нещасний
випадок форми Н-1 та форми Н-5
розслідування нещасного випадку, що
стався 20.11.1994 року о 15 год. 00 хв.
складенні УДСО УМВСУ у Вінницькій
області є протиправними і підлягають
скасуванню.

Що стосується позовної вимоги
зобов'язати УДСО УМВС України у
Вінницькій області внести відповідні
зміни до вказаних актів - виключити
скасовані пункти та включити в п.6 акту
форми Н-1 «Обставини, за яких стався
нещасний випадок» та в п.3 акту форми Н-5
«Обставини, за яких стався нещасний
випадок (у тому числі поранення)» суд
зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначений принцип полягає у захисті
порушеного права від порушення, що вже
відбулося, тобто в наявності
матеріально-правового інтересу
позивача відносно дій (бездіяльності)
суб'єкта владних повноважень. Тому суд
не може зобов'язати відповідача внести
відповідні зміни до оскаржуваних
актів.

Крім того, судовий орган не може
підміняти державний орган, рішення чи
дії якого оскаржуються, приймаючи
замість рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати вказівки,
які б свідчили про вирішення питань,
які належать до компетенції такого
суб'єкта владних повноважень.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача відповідач суду не надав.

Сдно із частиною 2 статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вправі постановою визнати
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремі його положення,
дії чи бездіяльність і скасувати або
визнати нечинним рішення чи окремі
його положення. Суд також може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод чи
інтересів суб'єкта у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

За наведених обставин, доводи позивача
і встановлені судом у справі обставини,
підтверджують що відповідач при
складанні оскаржуваних актів, до
проведення дій по розслідуванню
нещасного випадку підійшов поверхнево
і недобросовісно, що є порушенням
конституційних прав, свобод і
інтересів позивача, а тому, позов
ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню.

Окрім того, у відповідності до п.п.3 п.9
розділу 5 Прикінцевих та перехідних
положень Бюджетного кодексу України у
разі безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання. Водночас п.19.
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або бюджетних установ встановлено, що
безспірне списання коштів державного
та місцевих бюджетів і їх
перерахування на рахунок, зазначений у
виконавчому документі про стягнення
надходжень бюджету та /або заяві про
виконання рішення про стягнення
надходжень бюджету, здійснюється
органами Казначейства з відповідного
рахунку, на який такі кошти зараховані,
шляхом оформлення розрахункових
документів.

На підставі вище зазначених норм
та з урахуванням положень частини 1
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, на користь
позивача, пропорційно до задоволених
позовних вимог, підлягають стягненню
36,54грн. судового збору, сплаченого за
подання адміністративного позову до
суду згідно із квитанцією №102352.616.1 від
23.04.14року.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинним та скасувати акт № б/н
про нещасний випадок (у тому числі
поранення) сержанта міліції ОСОБА_3 від
20 березня 2014 року, форма Н-1*.

Визнати нечинним та скасувати акт
розслідування нещасного випадку (у
тому числі поранення), що стався 20.11.1994
р. о 15-00 годин від 20 березня 2014 року,
форма Н-5*.

Зобов'язати управління Державної
служби охорони при управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області повторно скласти
акт про нещасний випадок за формою Н-1*
та акт розслідування нещасного випадку
за формою Н-5*.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судовий збір в
розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54
(п'ятдесят чотири) копійки шляхом його
безспірного списання органом Держаної
казначейської служби України із
рахунку управління Державної служби
охорони при управлінні Міністерства
внутрішніх справ України у Вінницькій
області.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Дончик Віталій
Володимирович