Справа № 826/5056/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5056/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Консорціуму «ЄДАПС» до Державної
податкової інспекціїя у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Консорціум «ЄДАПС» (далі - Позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної податкової
інспекціїя у Дарницькому районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - Відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
20.03.2014 року №, №, №.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 травня 2014 року адміністративний
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове, яким в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників Позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку Позивача
() з питання законності
декларування в податковій декларації з
ПДВ суми бюджетного відшкодування
податку на додану вартість у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних звітних
(податкових) періодів (рядок 23.2
декларації) за серпень 2013 року, за
вересень 2013 року, за жовтень 2013 року, за
листопад 2013 року та залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24
декларації) за листопад 2013 року, за
результатами якої складено акт від
25.02.2014 року №1741/26-51-15-01-11/32912741.

В ході перевірки
контролюючим органом виявлено
порушення Позивачем вимог:

п.85.2 ст.85, п.44.6 ст.44, п.44.3 ст.44, п.44.1 ст.44
Податкового кодексу України (далі -
Кодекс), в результаті чого завищено
податкові зобов'язання (р.9 декларації)
на суму ПДВ 10 837 813,00 грн та податковий
кредит (р.17 декларації) на загальну суму
ПДВ 10 215 214,00 грн, що призвело до
завищення позитивного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту (р.18 декларації) на суму 622 599,00
грн в податковій звітності з податку на
додану вартість за вересень 2013 року;

абз.«а» п.200.4 ст.200, п.85.2 ст.85, п.44.6 ст.44,
п.44.3 ст.44, п.44.1 ст.44 Кодексу, в результаті
чого завищено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за серпень 2013 року на суму 4 300
970,00 грн;

абз.«а» п.200.4 ст.200, п.85.2 ст.85, п.44.6 ст.44,
п.44.3 ст.44, п.44.1 ст.44 Кодексу, в результаті
чого завищено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за вересень 2013 року на суму 5 586
730,00 грн.;

абз.«а» п.200.4, абз.«а» п.200.14 ст.200 розд.V
Кодексу, пп.4.6.5, п.4.6.6 розд.5 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 року №1492, в
результаті чого завищено значення
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
жовтень 2013 року на суму 282 257,00 грн (р. 24),
чим занижено значення бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за жовтень 2013 року на суму 282
257,00 грн (р. 23.2);

абз.«а» п.200.4, абз.«а» п.200.14 ст.200 розд.V
Кодексу, пп.4.6.5, пп.4.6.6 розд.5 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 року №1492, в
результаті чого завищено значення
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
листопад 2013 року на суму 1 121 946,00 грн (р.
24), чим занижено значення бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за листопад 2013 року на суму 1 121
946,00 грн (р. 23.2).

25.02.2014 року Відповідачем відносно
Позивача прийнято податкові
повідомлення-рішення: №, яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на суму 9 887 700, 00 грн та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
на суму 2 471 925, 69 грн; №, яким
збільшено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на суму 1 121 946, 00 грн.; №,
яким зменшено розмір від'ємного
значення податку на додану вартість на
суму 1 404 203, 00 грн.

07.03.2014 року Позивач подав
Відповідачу заперечення №107/5 на
вищевказаний акт перевірки, за
результатами розгляду яких висновки
акту перевірки залишено без змін.

Згідно визначення пп.14.1.181
п.14.1 ст.14 Кодексу податковий кредит - це
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно положень п.198.1 ст.198
Кодексу право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

За правилами п.198.2 ст.198 Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Приписами п.198.3 ст.198 Кодексу визначено,
що податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно п.200.1 ст.200 Кодексу
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно п.п.200.3-200.4 ст.200
Кодексу при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

За правилами п.102.1 ст.102
Кодексу контролюючий орган, крім
випадків, визначених пунктом 102.2 цієї
статті, має право самостійно визначити
суму грошових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та/або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше, - за днем її фактичного
подання.

Згідно пп.4.6.5 Розд.V (Порядок заповнення
податкової декларації) затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 року №1492 Порядку заповнення
і подання податкової звітності з
податку на додану вартість, платники,
які заповнили рядок 22 декларації 0110 та
відповідно до статті 200 розділу V
Податкового кодексу України мають
право на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість, здійснюють
розрахунок бюджетного відшкодування
та подають до декларації 0110 (Д3).

Значення рядка 3 (Д3)
переноситься до рядка 23 декларації 0110
за поточний звітний (податковий)
період. Залежно від обраного платником
напряму повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних податкових
періодів) така сума вказується або в
рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково
розподіляється у рядках 23.1 та 23.2
податкової декларації 0110.

При цьому платники податку,
які мають право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняли
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування на рахунок у банку
(заповнено рядок 23.1 декларації 0110),
подають до декларації 0110 (Д4).

У податкових деклараціях
0121-0123/0130/0140 рядки 23, 23.1, 23.2 не
заповнюються.

Відповідно пп.4.6.6 Розд.V
(Порядок заповнення податкової
декларації) вказаного Порядку залишок
від'ємного значення (для декларації 0110 -
після бюджетного відшкодування)
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 24
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Так, 18.09.2013 року, 19.10.2013 року, 18.11.2013 року,
20.12.2013 року Позивачем до податкового
органу подавалися податкові
декларації з податку на додану
вартість за серпень, вересень, жовтень
та листопад 2013 року відповідно, якими
самостійно визначено суми, що
підлягають бюджетному відшкодуванню у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
звітних (податкових) періодів (р.23.2) в
розмірі 4 300 970, 00 грн, 5 779 040, 00 грн, 1 987 479, 00
грн та 1 952 910, 00 грн відповідно.

Контролюючим органом встановлено, що
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту (із зазначенням
частки загальної суми податкового
кредиту звітного (податкового) періоду,
у якому виникло від'ємне значення ПДВ)
за травень 2013 року, червень 2013 року,
серпень 2013 року, жовтень 2013 року,
листопад 2013 року виникло у зв»язку з
реалізацією виробленої продукції
організаціям (установам), які
утримуються за рахунок бюджетних
коштів, здійсненням експортних
операцій по реалізації друкованої
продукції у вигляді бланків паспортів
на ювелірні вироби, системи «М-302» для
лазерної та електронної
персоналізації карток, системи для
гравіювання паспортів, при допомозі
лазерного променя, що оподатковується
за нульовою ставкою відповідно п.195.1
ст.195 Кодексу.

В ході перевірки виявлено завищення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту за вищевказані періоди, що
спричинило завищення суми бюджетного
відшкодування за вересень 2013 року,
серпень 2013 року та жовтень 2013 року та
заниження суми бюджетного
відшкодування.

На підтвердження правомірності
декларування Позивачем сум бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за серпень-листопад 2013 року в
матеріалах справи містяться:

договір від 08.04.2013 року №68, укладений
між Позивачем (Замовник) та ТОВ
«Спеціалізоване підприємство
«Голографія» (Виконавець), за умовами
якого Виконавець зобов'язується
виготовляти та поставляти рефлективне
ахроматичне покриття під умовною
назвою «UA», а Замовник - приймати та
оплачувати продукцію на умовах цього
Договору; платіжні доручення від 18.05.2013
року №3171, від 22.05.2013 року №3211, від 18.05.2013
року №3172, від 22.05.2013 року №3220, від 23.05.2013
року №3225, від 27.05.2013 року №3258, від 03.06.2013
року №3290, від 05.07.2013 року №3426, від 08.07.2013
року №3441, від 03.06.2013 року №3290, від 05.07.2013
року №3426, від 15.07.2013 року №3488, від 17.07.2013
року №3507, від 18.07.2013 року №3514, від 01.08.2013
року №3656, від 01.08.2013 року №3618, від 01.08.2013
року №3610, від 01.08.2013 року №3624, від 01.08.2013
року №3637, від 01.08.2013 року №3599, від 01.08.2013
року №3597, від 01.08.2013 року №3650, від 02.08.2013
року №3683, від 05.08.2013 року №3688, від 05.08.2013
року №3689, від 06.08.2013 року №3694, від 12.08.2013
року №3720, від 12.08.2013 року №3721, від 12.08.2013
року №3719, від 13.08.2013 року №3722, від 19.08.2013
року №3729, від 23.08.2013 року №3772, від 27.08.2013
року №3780, від 10.09.2013 року №3819, від 13.09.2013
року №3832, від 16.09.2013 року №3845, від 20.09.2013
року №3849, від 23.09.2013 року №3881, від 24.09.2013
року №3893, від 02.10.2013 року №3971, від 02.10.2013
року №3963, від 02.10.2013 року №3967, від 02.10.2013
року №3965, від 04.10.2013 року №3982, від 04.10.2013
року №3984, від 08.10.2013 року №4005, від 08.10.2013
року №3994, від 10.10.2013 року №4008, від 10.10.2013
року №4011, від 10.10.2013 року №4016, від 10.10.2013
року №4009, від 11.10.2013 року №4026, від 11.10.2013
року №4028, від 11.10.2013 року №4027, від 14.10.2013
року №4041, від 14.10.2013 року, від 18.10.2013 року
№4060, від 23.10.2013 року №4072, від 23.10.2013 року
№4071, від 30.10.2013 року №4087, від 30.10.2013 року
№4090, від 31.10.2013 року №4095, від 14.11.2013 року
№4248, від 01.11.2013 року №4109, від 01.11.2013 року
№4108, від 20.11.2013 року №4294, від 27.11.2013 року
№4337, від 28.11.2013 року №4340, від 29.11.2013 року
№4360, від 01.11.2013 року №4122, від 06.11.2013 року
№4157, від 07.11.2013 року №4173, від 08.11.2013 року
№4185, від 11.11.2013 року №4196, від 12.11.2013 року
№4211, від 13.11.2013 року №4230, від 15.11.2013 року
№4251, від 18.11.2013 року №4259, від 19.11.2013 року
№4278, від 21.11.2013 року №4300, від 22.11.2013 року
№4307, від 25.11.2013 року №4318, від 28.11.2013 року
№4343; податкові накладні від 14.05.2013 року
№17, від 17.05.2013 року №36, від 18.05.2013 року
№45, від 24.05.2013 року №85, від 29.05.2013 року
№129, від 07.06.2013 року №51, від 17.06.2013 року
№91, від 20.06.2013 року №125, від 01.08.2013 року
№2, від 06.08.2013 року №16, від 08.08.2013 року
№33, від 16.08.2013 року №210, від 22.08.2013 року
№277, від 23.08.2013 року №297, від 28.08.2013 року
№311, від 29.08.2013 року №360, від 22.08.2013 року
№391, від 01.10.2013 року №8, від 03.10.2013 року
№16, від 10.10.2013 року №60, від 17.10.2013 року
№91, від 22.10.2013 року №105; розрахунок
коригування від 22.08.2013 року №371 на суму
733 200,00 грн, в т.ч. ПДВ в сумі 122 200,00 грн.

Згідно п.200.11 ст.200 Кодексу за наявності
достатніх підстав, які свідчать, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, контролюючий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.

За правилами пп.78.1.8 п.78.1 ст.78
Кодексу документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин, зокрема,
платником подано декларацію, в якій
заявлено до відшкодування з бюджету
податок на додану вартість, за
наявності підстав для перевірки,
визначених у розділі V цього Кодексу,
та/або з від'ємним значенням з податку
на додану вартість, яке становить
більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з
підстав, визначених у цьому підпункті,
проводиться виключно щодо законності
декларування заявленого до
відшкодування з бюджету податку на
додану вартість та/або з від'ємного
значення з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно наказу від 30.01.2014 року №133-4 «Про
проведення позапланової виїзної
перевірки» вбачається, що перевірку
проведено на підставі пп.78.1.8 п.78.1 ст.78
Кодексу.

Таким чином, перевірка мала
проводитися в строк, передбачений
положеннями п.200.11 ст.200 Кодексу.

Проте, з поданих Позивачем
контролюючим органом декларацій з
податку на додану вартість вбачається,
що декларація з ПДВ за серпень 2013 року
(вх. №) подана 18.09.2013 року (строк
проведення камеральної перевірки
сплив 20.10.2013 року, а строк проведення
позапланової виїзної перевірки сплив
19.11.2013 року), декларація з ПДВ за
вересень 2013 року (вх. №) подана
19.10.2013 року (строк проведення
камеральної перевірки сплив 19.11.2013
року, а строк проведення позапланової
виїзної перевірки сплив 19.12.2013 року),
декларація з ПДВ за жовтень 2013 року
(вх.№ ) подана 18.11.2013 року (строк
проведення камеральної перевірки
сплив 19.12.2013 року, а строк проведення
позапланової виїзної перевірки сплив
20.01.2014 року).

Згідно абз.2 пп.4.4.1 розд.4
Регламенту опрацювання податкових
декларацій з податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової служби України
від 19.06.2012 року №522 висновок про
необхідність проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки затверджується керівником
органу державної податкової служби
(або посадовою особою, що виконує його
обов'язки) шляхом накладання
відповідної резолюції з обов'язковим
зазначенням дати прийняття такого
рішення не пізніше граничного терміну
проведення камеральної перевірки.

Вказаний згаданий Регламентом
висновок керівника органу державної
податкової служби в матеріалах справи
відсутній.

Відповідно п.85.1 ст.85 Кодексу
забороняється витребування документів
від платника податків будь-якими
посадовими (службовими) особами
контролюючих органів у випадках, не
передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав у наданні
Позивачем первинних документів під час
проведення позапланової виїзної
перевірки з питання бюджетного
відшкодування сум, заявлених у
податкових деклараціях з ПДВ за
серпень - жовтень 2013 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції
враховує, ту обставину що належні
письмові докази щодо господарської
діяльності Консорціуму «ЄДАПС» за
період травень, червень, вересень 2013
року надані Позивачем при розгляді
справи суду першої інстанції.

Приписами п.123.1 ст.123 Кодексу визначено,
що у разі якщо контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, -

це тягне за собою накладення на
платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095
днів визначенні контролюючим органом
суми податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Таким чином, застосування
штрафних санкцій можливе лише в разі
порушення платником податків норм
чинного законодавства та самостійним
визначенням у зв'язку з цим податкового
зобов'язання контролюючим органом.

Контролюючим органом на
підтвердження правомірності своїх
висновків не надано достатніх та
належних доказів, чим не виконано
вимоги ч.2 ст.71 КАС України.

З огляду на вказане,
колегія суддів дійшла висновку про
обгрунтованість та законність рішення
суду першої інстанції про задоволення
заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 31
липня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.