Справа № 645/2403/13-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р. Справа № 645/2403/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 11.06.2014р. по справі №
645/2403/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Виконавчого комітету
Харківської міської ради треті
особи Служба у справах дітей
Фрунзенського району Управління у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики , Служба у
справах дітей Чугуївської міської ради
Харківської області , ОСОБА_1

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до Фрунзенського
районного суду м. Харкова з позовом, в
якому з урахуванням уточнень, просила
скасувати рішення Виконавчого
комітету Харківської міської ради № 445
від 01.08.2012 р. про встановлення порядку
участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої
дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, із
визначенням часу: щотижня у вівторок ,
четвер та суботу з 09.00 години до 20.00
години; першої та третьої неділі місяця
з 09.00 години до 20.00 години.

Постановою Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 11.06.2014 р. позов
задоволено частково.

Скасовано рішення Виконавчого
комітету Харківської міської ради № 445
від 01.08.2012 р. в частині встановлення
порядку участі ОСОБА_1 у вихованні
малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
із визначенням часу: щотижня у вівторок
, четвер та суботу з 09.00 години до 20.00
години; першої та третьої неділі місяця
з 09.00 години до 20.00 години.

ОСОБА_1 (далі-третя особа), не
погодившись з судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 11.06.2014 р.
та винести нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що рішення
виконкому прийнято в межах повноважень
та у спосіб встановлений законом.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
поважних причин неявки до суду, не
встановлено, в зв'язку з чим справа
розглядається в письмовому
провадженні відповідно до ст.197 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували у шлюбі, є батьками
малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
(т.1, а.с.10-12).

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 21.03.2012 р. шлюб між
позивачем та ОСОБА_1 розірвано, місцем
проживання малолітньої доньки ОСОБА_3
визначено за місцем проживання матері
за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету
Харківської міської ради № 445 від 01.08.2012
р. встановлено порядок участі ОСОБА_1 у
вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, із визначенням часу:
щотижня у вівторок , четвер та суботу з
09.00 години до 20.00 години; першої та
третьої неділі місяця з 09.00 години до
20.00 години.

Судом встановлено, що вказане рішення
прийнято відповідачем на підставі
заяви ОСОБА_1 , документів доданих до
неї та висновку Комісії з питань
захисту прав дитини Виконкому
Харківської міської ради.

Звертаючись до суду ОСОБА_2 зазначила,
що рішення виконкому прийнято з
порушенням принципу територіальності,
за її відсутності та без повідомлення,
без врахування інтересів дитини, та
без з'ясування обставин розірвання
шлюбу.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення відповідача
прийнято з порушення закону.

Колегія суддів вважає помилковими
висновки суду першої інстанції
виходячи з такого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 4 ч. «б» ст. 34 Закону
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить вирішення у встановленому
законодавством порядку питань опіки і
піклування

Статтею ст.158 Сімейного кодексу України
передбачено вирішення органом опіки та
піклування спору щодо участі у
вихованні дитини того з батьків, хто
проживає окремо від неї, а саме:

За заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення.

Згідно ст. 56 Цивільного кодексу України
органами опіки та піклування є районні,
районні в містах Києві та Севастополі
державні адміністрації, виконавчі
органи міських, районних у містах,
сільських, селищних рад.

Права та обов'язки органів, на які
покладено здійснення опіки та
піклування, щодо забезпечення прав та
інтересів фізичних осіб, які
потребують опіки та піклування,
встановлюються законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно із п. 73 постанови Кабінету
Міністрів України від 24.09.2008 №866
«Питання діяльності органів опіки та
піклування, пов'язаної із захистом прав
дитини» у разі виникнення спору між
батьками щодо участі у вихованні
дитини один з батьків, що проживає
окремо від дитини, подає службі у
справах дітей за місцем проживання
дитини заяву, копію паспорта, довідку з
місця реєстрації (проживання), копію
свідоцтва про укладення або розірвання
шлюбу (у разі наявності), копію
свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей
проводить бесіду з батьками, а у разі
потреби, також з родичами дитини. До
уваги береться ставлення батьків до
виконання батьківських обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, стан здоров'я дитини та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Після з'ясування обставин, що призвели
до виникнення спору між батьками щодо
участі у вихованні дитини, служба у
справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі
потреби порядок побачення з дитиною
того з батьків, який проживає окремо
від неї, встановлюються рішенням
районної, районної у мм. Києві та
Севастополі держадміністрації,
виконавчого органу міської, районної у
місті ради з урахуванням висновку
служби у справах дітей.

Згідно ч. 6 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався
до Служби у справах дітей
Фрунзенського району Управління у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики із заявою про
визначення порядку участі його у
вихованні доньки, до якої надав пакет
документів за переліком п. 73 постанови
Кабінету Міністрів України від 24.09.2008
№866.

Також судом встановлено, що Службою у
справах дітей Фрунзенського району
неодноразово направлялися позивачу
листи-запрошення до участі в засіданні
Комісії з питань захисту прав дитини,
зокрема, листи від 30.05.2012 р. 07.06.2012 р.,
17.07.2012 р., які позивачем отримано, що
підтверджується копіями повідомлень
про вручення поштових відправлень
(а.с.7, 34-41).

Повідомлення направлялися за місцем
реєстрації позивача, а саме АДРЕСА_1.
Зазначена адреса також визначена
місцем проживання дитини згідно
рішення Орджонікідзевського районного
суду від 21.03.2012р.

Доводи позивача, щодо порушення
відповідачем принципу
територіальності, оскільки місцем її
тимчасового проживання є АДРЕСА_3,
колегія суддів вважає
необґрунтованими.

Відповідно до п.72 постанови КМУ № 866 від
24.09.2008р. " Питання діяльності органів
опіки та піклування, пов'язаної із
захистом прав дитини" для розв'язання
спору, що виник між батьками, щодо
визначення місця проживання дитини,
один з батьків подає службі у справах
дітей за місцем проживання дитини
заяву, копію паспорта, довідку з місця
реєстрації (проживання), копію
свідоцтва про укладення або розірвання
шлюбу (у разі наявності), копію
свідоцтва про народження дитини,
довідку з місця навчання, виховання
дитини, довідку про сплату аліментів (у
разі наявності).

Під час розв'язання спорів між батьками
щодо визначення місця проживання
дитини служба у справах дітей має
захищати інтереси дитини з урахуванням
рівних прав та обов'язків матері та
батька щодо дитини.

Колегія суддів зазначає, що місцем
проживання дитини, згідно рішення
Ордонікідзевського районного суду м.
Харкова, є АДРЕСА_1, яке також є місцем
реєстрації позивача.

Судом встановлено, що питання про
встановлення порядку участі ОСОБА_1 у
вихованні дитини розглянуто за місцем
проживання дитини Службою у справах
дітей Фрунзенського району, Комісією з
питань захисту прав дитини Виконкому
Харківської міської ради, Виконкомом
Харківської міської ради, тобто,
повноважними органами .

24.07.2012 р. Комісією з питань захисту прав
дитини Виконкому Харківської міської
ради задоволено звернення ОСОБА_1 та
вирішено просити виконком міської ради
встановити ОСОБА_1 порядок побачень з
дочкою ОСОБА_3, що підтверджується
витягом з протоколу засідання
Комісії.(а.с.32)

Колегія суддів відхиляє доводи
позивача та суду, що вирішення питання
про участь батька у вихованні
малолітньої доньки здійснено без
урахуванням істотних обставин,
оскільки ОСОБА_2 жодного разу на
засідання Комісії для проведення
співбесіди та врегулювання спору не
з'явилася, пояснень та документів не
надавала.

Спірне рішення виконкому прийнято на
підставі наданих ОСОБА_1 документів, з
урахуванням житлових умов батька та
матері дитини, віку дитини, відсутності
пояснень матері щодо причин
перешкоджання батьку побаченням з
донькою, того, що батько дитини не
позбавлений батьківських прав .

Крім того, відсутність пояснень матері
дитини щодо причин перешкоджання
батьку побаченням із дитиною, не
свідчить про незаконність рішення
відповідача та не є підставою для
відмови в прийнятті рішення.

Як встановлено судом, позивач
неодноразово повідомлялася про
надходження заяви батька дитини щодо
встановлення порядку побачень та
розгляд його питання службою у справах
дітей, тому мала змогу надати свої
пояснення , проте таким правом не
скористалася.

Надані до суду постанови слідчих
органів про відмову в порушенні
кримінальної справи за заявами ОСОБА_2
свідчать про наявність неприязнених
стосунків між колишнім подружжям, та не
свідчать про негативне ставлення
батька ОСОБА_1 до своєї дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів
зазначає, що рішення Виконавчого
комітету Харківської міської ради № 445
від 01.08.2012 р. про встановлення порядку
участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої
дочки ОСОБА_3 прийнято повноваженим
органом, в межах повноважень та у
спосіб встановлений законом,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації, а тому підстави для його
скасування відсутні.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції надана невірна оцінка
обставинам справи, що привело до її
неправильного вирішення, а тому
постанова суду підлягає скасуванню із
винесенням нової постанови про
відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального права; неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 1,4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 11.06.2014р. по справі
№ 645/2403/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволені позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Русанова
В.Б.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Присяжнюк О.В.