Справа № 808/4086/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року 10:40Справа №
808/4086/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Запоріжжя

до Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
сталепрокатний завод»

про відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
(список №1),

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

23 червня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі
м.Запоріжжя (далі - позивач або УПФУ)
звернулося до Запорізького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства «Запорізький
сталепрокатний завод» (далі -
відповідач або ПАТ «ЗСЗ»), в якій
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
відповідно до п. «а» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», за період
з 01 листопада 2013 року по 31 березня 2014
року в сумі 86 551 грн. 34 коп.

Ухвалою суду від 25 червня 2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження,
справа призначена до судового розгляду
на 17 липня 2014 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
витрати на виплату і доставку пенсій
відповідно до пунктів «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (1058-ІV) в розмірі
100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону (1058-ІV)
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах. Всупереч
вимогам чинного законодавства ПАТ
«ЗСЗ» не виконує вищевказані
зобов'язання, в результаті чого витрати
за нараховані та фактично виплачені
пенсії працівникам відповідача:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за період з листопада
2013 року по березень 2013 року (включно) в
сумі 86 551,34 грн. залишились
невідшкодованими до Пенсійного фонду
України. Відповідач вказану
заборгованість в установлені законом
строки не сплатив, тому позивач просить
її стягнути в судовому порядку.

Також, до позову додано заяву (від 19.06.2014
вих.№5382/08) щодо поновлення строку для
звернення до суду. Заяву обґрунтовує
тим, що УПФУ вже 20.05.2014 зверталась до
суду з даними позовними вимогами.
Ухвалою суду від 23.05.2014 по справі
№808/3210/14 позовна заява залишена без
руху до 06.06.2014. Позивач у встановлений
строк усунув недоліки позовної заяви,
але помилково надав інші документи,
тому ухвалою суду від 10.06.2014 позовна
заява повернута позивачеві.

Розглянувши вказану заяву суд вважає
її обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню, оскільки первісно позивач
звернувся до суду в строки встановлені
КАС України.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, 17.07.2014 подав через
канцелярію суду заяву (вх. № 27741) про
розгляд справи за відсутності
представника УПФУ в Заводському
районі м. Запоріжжя в порядку
письмового провадження. На задоволенні
позовних вимог наполягає в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився.

17.07.2014 від представника відповідача
надійшла заява (вх.№27740) про розгляд
справи за відсутності представника
відповідача в порядку письмового
провадження. Проти задоволення
позовних вимог заперечує, в зв'язку з
тим, що господарським судом
Запорізької області порушено
провадження у справі про банкрутство
ПАТ «ЗСЗ».

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи клопотання сторін про
розгляд справи без участі їх
представників, положення частини 4
статті 122 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ухвалив
перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

У зв'язку з розглядом справи в порядку
письмового провадження, суд, керуючись
частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не здійснював фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи №029317 та
довідки АА №479239 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (ЄДРПОУ), Публічне акціонерне
товариство «Запорізький
сталепрокатний завод» (), зареєстроване як юридична особа
Виконавчим комітетом Запорізької
міської ради 29.08.1995, за адресою: 69600, м.
Запоріжжя, Заводський район, вул.
Північне шосе, буд. 20 «Г».

Згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
№1788-ХІІ (далі - Закон України № 1788-ХІІ),
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи: працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Підтвердженням наявності у
працівників спеціального трудового
стажу для призначення пенсії на
пільгових умовах за Списком № 1 є
відповідний запис у трудовій книжці
працівника або уточнююча довідка
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників, що видаються
відповідно до Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 № 637.

З матеріалів справи судом з'ясовано, що
працівникам ПАТ «ЗСЗ»: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та
ОСОБА_12, які перебувають на обліку в
різних УПФУ, на підставі розрахунків
пільгового стажу, довідок про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, призначена і
виплачується пенсія відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ за
Списком № 1.

Загальна сума фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах (по Списку № 1)
вищезазначеним пенсіонерам, яка
підлягає відшкодуванню відповідачем
до Пенсійного фонду України за період з
листопада 2013 року по березень 2014 року
(включно) становить 86 551,34 грн.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі -
Закон України № 1058-IV), пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
визначений розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 16.01.2004
за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції № 21-1
встановлено, що платниками страхових
внесків є підприємства, установи й
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Згідно з п. 6.1 Інструкції № 21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 «Прикінцевих положень» Закону
України № 1058-IV в таких розмірах: для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, крім працівників, що
були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, у таких розмірах: 100 відсотків
від фактичних витрат на виплату і
доставку цих пенсій, призначених та/або
виплачених з 2012 року.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону України
№ 1058-IV, які надсилаються підприємствам
до 20-го січня поточного року та
протягом 10 днів з новопризначених
(перерахованих) пенсій.

Наданими позивачем розрахунками
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах (по Списку № 1) за
період з листопада 2013 року по березень
2014 року (включно), підтверджується
наявність у відповідача зобов'язання з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
зазначеним в адміністративному позові
працівникам ПАТ «ЗСЗ» за вказаний
період на загальну суму 86551,34 грн.

Вказані розрахунки складені з
дотриманням позивачем всіх необхідних
вимог Інструкції № 21-1. Розмір сум з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій по кожному
із вказаних в адміністративному позові
пенсіонерів визначено УПФУ відповідно
до приписів Закону № 1058-IV та Інструкції
№ 21-1.

Судом з'ясовано, що УПФУ направлялись
на адресу відповідача розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які отримані
уповноваженою особою ПАТ «ЗСЗ», що
підтверджується відмітками на
повідомленнях про вручення поштового
відправлення. Відповідачем не надано
суду доказів оскарження даних
розрахунків.

Пунктом 6.8 Інструкції № 21-1 передбачено,
що підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Виплата пенсіонерам сум пенсій,
заявлених до відшкодування,
підтверджується наданими позивачем
довідками про розмір призначеної та
фактично отриманої пенсії, які
знаходяться в матеріалах справи.

Наразі, фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
на пільгових умовах вищевказаним
пенсіонерам за період з листопада 2013
року по березень 2014 року (включно),
згідно розрахунків УПФУ, залишаються
не відшкодованими відповідачем до
Пенсійного фонду України.

Зокрема, відповідачем не надано суду
будь-яких платіжних документів, які б
свідчили про повне або часткове
погашення заборгованості.

Вищенаведені, встановлені судом,
обставини справи були підтверджені
доказами, зібраними під час її
розгляду.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в разі, якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оскільки матеріалами справи
підтверджується наявність у
відповідача заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (по
Списку № 1) пенсіонерам: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 за період з листопада 2013 року по
березень 2014 року (включно) в сумі 86551,34
грн., суд вважає позовні вимоги УПФУ
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Представник відповідача не
заперечуючи про наявності
заборгованості та її розміру,
посилається на те, що господарським
судом Запорізької області порушено
провадження у справі про банкрутство
ПАТ «ЗСЗ». З огляду на цю обставину, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
№ 2343-ХІІ від 14.05.1992 (зі змінами та
доповненнями) (далі Закон № 2343-ХІІ),
банкрутство - визнана господарським
судом неспроможність боржника
відновити свою платоспроможність за
допомогою процедур санації та мирової
угоди і погасити встановлені у порядку,
визначеному цим Законом, грошові
вимоги кредиторів не інакше як через
застосування ліквідаційної процедури.

Також, відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закон №
2343-ХІІ, кредитор - юридична або фізична
особа, а також органи доходів і зборів
та інші державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону № 2343-ХІІ,
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до дня введення
мораторію.

Системний аналіз змісту
вищезазначених норм права свідчить про
те, що мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після дня введення мораторію, а
отже, і не припиняє заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

Порядок відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, про що
вже зазначалось вище, регулюється
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
пенсійне забезпечення» та Інструкцією
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1 (зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 16.01.04 за № 64/8663).

Згідно з пунктами 6.4, 6.8 Інструкції № 21-1,
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року на протязі 10 днів
з дня прийняття рішення про
призначення пенсії. Підприємства
щомісяця, до 25 числа, вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Отже, право органів Пенсійного фонду на
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах виникає з 26 числа
місяця, за який не внесені кошти.

В позовній заяві позивач просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
по відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах згідно п. «а» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з листопада 2013 року по
березень 2014 року включно.

Як було встановлено судом, провадження
у справі №908/3468/13 про банкрутство ПАТ
«ЗСЗ» порушено 21 листопада 2013 року, в
той час як право у органа Пенсійного
фонду на стягнення заборгованості за
листопад 2013 року виникла з 26 листопада
2013 року. Тобто, вказані вимоги є
поточними та не підпадають під дію
мораторію на задоволення вимог
кредиторів.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

З урахуванням викладеного, та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 41, 71, 86, 94, 128, 158
- 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Запоріжжя задовольнити
повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Запорізький
сталепрокатний завод» (69600, м.
Запоріжжя, Заводський район, вул.
Північне шосе, буд. 20 «Г»; ) на користь Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі
м.Запоріжжя (69067, м. Запоріжжя,
Заводський район, вул. Союзна, буд. 32)
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
період з листопада 2013 року по березень
2014 року (включно) в сумі 86551,34 грн.
(вісімдесят шість тисяч п'ятсот
п'ятдесят одна гривня тридцять чотири
копійки), які перерахувати на р/р
1077, МФО 313957, код ОКПО 20508427, банк
Запорізьке обласне управління ВАТ
«Державний ощадний банк України».

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П. Бойченко