Справа № 286/395/13-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р. м. Київ
К/800/20740/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2013р. у
справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області

про зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

28.01.2013р. до суду надійшов позов ОСОБА_3
про зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області
(далі УПСЗН) прийняти документи та
поставити його на чергу для виплати
грошової компенсації за будинок
АДРЕСА_1 в сумі 110914,00грн., що знаходиться
в зоні радіоекологічного контролю.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 12.02.2013р. позов
задоволено частково.

Зобов'язано відповідача прийняти
документи та поставити ОСОБА_3 на чергу
для отримання грошової компенсації за
домоволодіння АДРЕСА_1. В іншій частині
позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2013р.
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове про відмову
в задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_3
звернувся із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просив її
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції. При цьому,
скаржник зазначив, що суд дійшов
помилкового висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач отримав у спадок 18.04.2012р., після
смерті матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, домоволодіння АДРЕСА_1,
яке відповідно до Переліку населених
пунктів Житомирської і Київської
областей, віднесених до зони
радіоактивного забруднення внаслідок
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.07.1991р.
№106 та розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 12.01.1993р. №17,
відноситься до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Згідно постанови Овруцького районного
суду Житомирської області від 15.05.2012р.
Черевківська сільська рада прийняла на
баланс дане домоволодіння.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
компенсація громадянам за втрачене у
зв'язку з евакуацією, відселенням або
самостійним переселенням відповідно
до ст.4 цього Закону включає грошову
компенсацію у повному розмірі за
цінами, встановленими на момент
звернення щодо неї, громадянам, які не
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, але
одержали у спадщину майно, яке не може
бути перевезено із зазначених
територій.

Стаття 62 вказаного Закону зазначає, що
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами, іншими
центральними органами державної
виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Для визначення механізму виплати
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
компенсації за майно, втрачене у
зв'язку з їх відселенням або
самостійним переселенням відповідно
до статті 4 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", постановою Кабінету
Міністрів України від 18.11.2009р. №1243, що
набрала чинності 28.11.2009р., затверджено
Порядок виплати компенсації
громадянам за втрачене нерухоме майно
у разі відселення або самостійного
переселення з радіоактивно
забруднених територій.

Даний Порядок діяв на момент
виникнення спірних правовідносин та не
визнавався нечинним.

Зокрема, пунктом 1 Порядку передбачено,
що дія цього Порядку поширюється на
громадян, які не отримали зазначену
компенсацію на дату набрання чинності
постановою, якою затверджено цей
Порядок, в тому числі тих громадян, які
перебувають на черзі на отримання
компенсації.

Згідно пункту 5 Порядку, спадкоємці
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, мають право
на грошову компенсацію за втрачене
спадкодавцем майно, якщо така
компенсація була нарахована, але не
отримана переселенцем, відповідно до
норм Цивільного кодексу України.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов
вірного висновку про правомірність
відмови відповідача у прийнятті
документів та постановці на чергу
ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що спадкодавець
до набуття чинності Порядку не
перебувала на черзі на отримання
компенсації.

Згідно зі статтею 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 КАС
України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 21.03.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф.
Мороз