Справа № 2а-1670/136/12
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/58145/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М,

суддів
Кобилянського М.Г.,

Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м.Полтаві про стягнення
грошової допомоги,

встановила:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у м.Полтаві про стягнення
грошової допомоги.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27 серпня 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2012 року скасувати, та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
рішення судів першої та апеляційної
інстанції щодо правильності
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 22.07.2011 ОСОБА_2 звільнено
з посади головного державного
податкового ревізора - інспектора
відділу перевірок ризикованих
операцій управління податкового
контролю юридичних осіб за угодою
сторін відповідно до пункту 1 статті 36
КЗпП України. На час звільнення позивач
мав стаж державної служби 18 років 3
місяці 10 днів. ОСОБА_2 перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Октябрському районі
м.Полтави та отримує пенсію по
інвалідності.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України від 16 грудня 1993 року
№3723-XII «Про державну службу» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин; далі - Закон № 3723-XII)
державна служба в Україні - це
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів. Цим Законом визначено правовий
статус державних службовців,
особливості проходження державної
служби, порядок її припинення,
матеріальне та соціально-побутове
забезпечення державних службовців.

Згідно частини 1 статті 23 Закону № 3723-XII
граничний вік перебування на державній
службі становить 62 роки для чоловіків і
60 років для жінок.

Відповідно до частини першої статті 37
Закону № 3723-XII на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно з частиною тринадцятою статті 37
Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) державним
службовцям у разі виходу на пенсію за
наявності стажу державної служби не
менше 10 років виплачується грошова
допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Відповідно до статті 38 КЗпП України
працівник має право розірвати трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні. У разі, коли заява працівника
про звільнення з роботи за власним
бажанням зумовлена неможливістю
продовжувати роботу (переїзд на нове
місце проживання; переведення чоловіка
або дружини на роботу в іншу
місцевість; вступ до навчального
закладу; неможливість проживання у
даній місцевості, підтверджена
медичним висновком; вагітність; догляд
за дитиною до досягнення нею
чотирнадцятирічного віку або
дитиною-інвалідом; догляд за хворим
членом сім'ї відповідно до медичного
висновку або інвалідом I групи; вихід на
пенсію; прийняття на роботу за
конкурсом, а також з інших поважних
причин), власник або уповноважений ним
орган повинен розірвати трудовий
договір у строк, про який просить
працівник.

Оскільки ОСОБА_2 звільнився зі служби
за угодою сторін, на час звільнення зі
служби не досяг встановленого
пенсійного віку, отримує пенсію по
інвалідності то суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку щодо
відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає. Із урахуванням наведених
обставин постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 30
січня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2012 року необхідно залишити
без змін, оскільки вони є законними і
обґрунтованими та постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 30
січня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м.Полтаві про стягнення
грошової допомоги - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
М.Г. Кобилянський

І.В. Штульман