Справа № 872/13042/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2014 рокусправа № 804/5124/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2013 року у справі № 804/5124/13-а за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства "Агра" до
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Агра" (далі - позивач) звернулось до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(правонаступником є Державна податкова
інспекція в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області) (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № 000008152 від
11.03.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що
відповідачем невірно визначено строк,
протягом якого платник податків мав
право уточнити свої податкові
зобов'язання, що призвело до
безпідставного винесення податкового
повідомлення-рішення № 000008152 від 11.03.2013
року

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2013 року позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Агра" задоволено, визнано протиправним
та скасовано оскаржене позивачем
податкове повідомлення-рішення.

Не погодившись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2013
року та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Вказував на порушення позивачем
абз. 3 п. 198.6 ст. 198 розділу V Податкового
Кодексу України, що призвело до
заниження суми податку на додану
вартість .

Представник позивача у судовому
засіданні надав письмові заперечення
на апеляційну скаргу відповідача,
прохав залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи та вимоги
апеляційної скарги, наполягав на її
задоволенні.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Приватне
акціонерне товариство "Агра"
зареєстроване виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 07.12.2001
року та з вказаної дати перебуває на
податковому обліку в Державній
податковій інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

23.11.2012 року працівниками
відповідача проведено камеральну
перевірку уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за травень 2011 року поданого у
грудні 2011 року позивачем, за
результатами якої складено акт №
4788/15-2/31659485.

За результатами вказаної
перевірки відповідачем зроблено
висновок, в якому зазначено: в
порушення абзацу третього пункту 198.6
статті 198, пункту 200.1 статті 200 розділу V
Податкового кодексу підприємством ПАТ
"Агра" занижена сума податку на додану
вартість, що за результатами звітного
періоду підлягає сплаті платником
податку до бюджету в сумі 527 757 грн. За
вказане порушення до позивача
застосовано штрафну санкцію згідно
пункту 123.1 статті 123 ПК у розмірі 50 % суми
визначеного податковим органом
зобов'язання або завищеної суми
бюджетного відшкодування.

17.12.2012 року відповідачем винесено
податкове повідомлення - рішення
№ , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 791 635,50 грн.,
яке в подальшому було оскаржене
позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової
служби у Дніпропетровській області від
25.02.2013 року повідомлення - рішення №
від 17.12.2012 року було скасоване,
проте зменшено на 701602 грн.
задеклароване позивачем в декларації з
ПДВ за грудень 2011 року від'ємне
значення з вказаного податку.

11.03.2013 року відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення
№ 000008152, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість в розмірі
701602 грн..

Висновки податкового органу
ґрунтуються на тому, що позивачем до
складу податкового кредиту у грудні 2011
року за травень 2011 року віднесено
податкову накладну виписану в серпні
2010 року, що перевищує 365 календарних
днів з дати виписки податкової
накладної, передбачені абз.3 п.198.6 ст.198
Податкового кодексу.

Задовольняючи позовні вимоги,суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до законодавства, що діяло у
2010 році, платник податку має право
сформувати податковий кредит протягом
1095 днів з дати виписаних у 2010 році
податкових накладних, колегія суддів
погоджується з таким висновком,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачем
були виявлені помилки при обчислені
податкового кредиту за травень 2011 року,
а саме був невідображений податковий
кредит згідно податкових накладних від
компаній ТОВ "ВКП
"Проммонтаж-Реконструкції"
в сумі 521 574, 93 грн. за серпень 2010
року, ТОВ "ЮТС" в сумі 36666,67 грн. за
серпень 2010 року, ТОВ
"Інженерно-технічний Центр "Рапід
Інжиніринг" в сумі 217903,55 грн. за серпень
2010 року, оскільки податкові накладні
були отримані підприємством лише у
травні 2011 року, що також
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями поштових конвертів про
направлення податкових накладних.
Виявивши вказані помилки позивачем
19.01.2012 року було направлено до
державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за травень 2011 року.

Податковий кодекс України набрав
чинності з 01.01.2011 року, у зв'язку з чим
втратили чинність Закон України "Про
податок на додану вартість" та Закон
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами".

Так як, на момент виникнення у
позивача права на податковий кредит,
порядок та строки включення податку на
додану вартість у податковий кредит
регулювались даними законами, суд
вважає, що на вказані правовідносини
поширюється дія зазначених законів.

Відповідно до п.п. 7.2.3. п. 7.2. ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках і є звітним податковим
документом і одночасно розрахунковим
документом.

Згідно п.п. 7.2.6. п. 7.2. ст. 7 цього
Закону податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Згідно п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 вказаного
Закону сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації.

Зазначене податкове зобов'язання
не може бути оскаржене платником
податків в адміністративному або
судовому порядку. Якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 15
цього Закону) платник податків
самостійно виявляє помилки у
показниках раніше поданої податкової
декларації, такий платник податків має
право надати уточнюючий розрахунок.

При цьому статтею 15 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" визначено строк давності 1095
днів.

Таким чином, сукупний аналіз норм
Закону України "Про податок на додану
вартість" та Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" свідчить
про те, що право на податковий кредит
виникає у платника податків лише після
одержання податкової накладної,
оскільки це єдиний документ первинного
бухгалтерського та податкового обліку,
який містить в собі суму ПДВ, яку
можливо відобразити в податкових
деклараціях з ПДВ, а стороки, протягом
якого платник податку мав право
сформувати податковий кредит,
становлять 1095 днів з дати виписаних
податкових накладних.

Отже, позивачем правомірно
включено до складу податкового кредиту
суму сплаченого податку на додану
вартість по податковим накладним за
серпень 2010 року, відображеним в
уточнюючих розрахунках за травень 2011
року.

Крім того, відповідно до п. 198.6 ст.
198 ПК України у разі, якщо платник
податків не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної. Податковий
кодекс України, який набрав чинності з
01.01.2011р., суттєво скорочує право
платника податку на включення
податкових накладних минулих періодів
до податкового кредиту звітного
періоду з 1095 до 365 днів. Прикінцеві та
перехідні положення ПКУ не містять
норм щодо поширення дії норми п. 198.6 ст.
198 на правовідносини, що виникли до
набрання ним чинності. З огляду на це,
визначені статтею 198 ПКУ нові строки
для формування податкового кредиту,
застосовується лише до сум ПДВ на
підставі податкових накладних,
виписаних після 01.01.2011р.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позовні вимоги позивача щодо
скасування оскарженого податкового
повідомлення-рішення № 000008152
від 11.03.2013 року підлягають задоволенню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають колегії
суддів підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції, а тому
апеляційну скаргу відповідача слід
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2013 року у справі № 804/5124/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
08.07.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак