Справа № 872/16541/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № 180/504/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець
Дніпропетровської області на
постанову Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 30 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 30
жовтня 2013 року позов задоволено., дії
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець щодо
відмови у проведенні перерахунку
щомісячної страхової виплати з
01.06.2011року ОСОБА_1 визнані незаконними
та зобов'язано Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець
провести перерахунок щомісячних
страхових виплат ОСОБА_1 за період з
01.06.2011 року у відповідності до ст. 1197 ЦК
України, з урахуванням виплачених сум
та виплатити їх та в подальшому
нараховувати та виплачувати щомісячні
страхові виплати в розмірі,
встановленому ст.1197 ЦК України до зміни
обставин, що тягнуть перерахунок
страхових виплат.

Постанова обґрунтована тим, що
відповідачем при розрахунку пенсії не
враховані вимоги щодо мінімальної
заробітної плати у розмінні ст. 95
Кодексу законів про працю України, яка
у свою чергу, є державною соціальною
гарантією, обов'язковою на всій
території України для підприємств,
установ, організацій всіх форм
власності і господарювання та фізичних
осіб.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скасувати,
у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
при ухваленні постанови суд першої
інстанції не звернув уваги на факт
того, що предмет позову, з яким
звернувся позивач до суду, складає
матеріально-правову вимогу позивача до
відповідача, а не публічно-правовий
спір у сфері публічно-правових
відносин, пов'язаного з діяльністю
органів влади. Тому, даний спір не має
встановлених нормами КАС України ознак
справ адміністративної юрисдикції і
повинен вирішуватись місцевим судом
загальної юрисдикції у порядку
цивільного судочинства.

В судовому засіданні від 17.04.2014 р.
представник відповідача підтримав
апеляційну скаргу, представник
відповідача заперечував щодо її
задоволення просив залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

У судове засідання 12.06.2014 року сторони,
які були належним чином повідомлені
про час та місце проведення розгляду
справи, не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
ознайомившись з матеріалами справи
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен при вирішенні спору щодо
його цивільних прав та обов'язків має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в суді, до
підсудності якого вона віднесена
процесуальним законом (стаття 8 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів").

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин та інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 17 КАС України визначено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій та, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

З огляду на вищевикладене справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, який виник між
конкретними суб'єктами стосовно їхніх
прав та обов'язків у правовідносинах,
які передбачають владний вплив
уповноваженого законом одного
(суб'єкта владних повноважень) на
поведінку іншого (підпорядкованого)
суб'єкта, який відповідно до
законодавства зобов'язаний виконувати
його вимоги та приписи, а також спір у
відносинах публічної служби.

Критеріями розмежування справи
цивільного судочинства від справи
адміністративного судочинства є
одночасно: суб'єктний склад учасників
процесу та характер спірних
правовідносин.

У пункті 21 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ" роз'яснено, що,
враховуючи положення ст. 1 ЦПК України
та ст. 2 КАС України, не є
публічно-правовим і розглядається у
порядку цивільного судочинства спір
між органом державної влади та/або
органом місцевого самоврядування
(суб'єктом владних повноважень) як
суб'єктом публічного права та суб'єктом
приватного права - фізичною особою, в
якому управлінські дії суб'єкта
владних повноважень спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав фізичної особи. У такому
випадку це спір про право цивільне,
незважаючи на те, що у спорі бере участь
суб'єкт публічного права, а спірні
правовідносини врегульовано нормами
цивільного та адміністративного права.

Звертаючись з указаним позовом до
ВВДФССНВВПЗ України в м.Марганець
Дніпропетровської області за захистом
порушеного права, що виникло у позивача
внаслідок нещасного випадку на
підприємстві, остання посилалась на
вимоги ст. ст. 268, 1167 ЦК України, ст. 9
Закону України "Про охорону праці", ст.
ст. 4, 29, 34, 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", та просив стягнути із
відповідача на його користь
заборгованість по щомісячному
відшкодуванню шкоди.

Аналізуючи наведені норми права та
викладені обставини справи, колегія
суддів апеляційного суду дійшла
висновку, що спір, який виник між
сторонами, не є публічно-правовим, а має
цивільно-правовий характер, оскільки
правовідносини, які виникли між
сторонами із трудових відносин,
регулюються нормами ст. 1197 ЦК України,
ст. 9 Закону України "Про охорону праці"
та ст. ст. 4, 29, 34, 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

За викладених обставин Постанова
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2013
року підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ч.1 ст.203 КАС України із
закриттям провадження по даній справі.

Керуючись ст. ст. 198, 203, 205, 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Постанову Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 30 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Марганець Дніпропетровської області
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії закрити.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко