Справа № 804/1837/14
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2014 рокусправа № 804/1837/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

за участю:

представника позивача: Сиромятникова
Е.О.

представника відповідача: Карпової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Ліон
Ресайклінг Юкрейн»

на ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
березня 2014 року у справі №804/1837/14 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Ліон Ресайклінг
Юкрейн» до Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року провадження у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Ліон
Ресайклінг Юкрейн» закрито.

Не погодившись з ухвалою суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Ліон Ресайклінг
Юкрейн» звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що рішення
відповідача про залишення скарги без
розгляду є рішенням суб'єкта владних
повноважень, а тому підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, суд прийшов до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ДПІ у Ленінському
районі м.Дніпропетровська було
винесено податкові
повідомлення-рішення від 23.05.2013 року
№ та №. Не погодившись з
зазначеними повідомленнями-рішеннями
позивач направив скаргу до Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Дніпропетровській області.
23.12.2013 року відповідачем було прийнято
рішення про продовження розгляду
скарги, у зв'язку з додатковим
вивченням питань, порушених у скарзі.
31.12.2013 року відповідачем було прийнято
рішення про призначення позапланової
перевірки позивача, враховуючи те, що
платником податків у скарзі викладені
питання, які не досліджені в ході
оскаржуваної перевірки. 23.01.2014 року
відповідачем було прийнято рішення про
залишення скарги на податкові
повідомлення-рішення без розгляду та
повернуто її платнику податків.

Не погодившись з рішенням відповідача
про залишення скарги на податкові
повідомлення-рішення без розгляду,
позивач звернувся до суд з даним
позовом.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення про залишення без розгляду
скарги на податкові
повідомлення-рішення не породжує для

суб'єкта господарювання певні правові
наслідки, а тому не є рішенням в
розумінні п.1 ст.17 КАС України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
судом першої інстанції не прийнято до
уваги наступне.

Частиною 2 статті 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на:
1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

При цьому обов'язковою умовою для
визнання протиправними дій суб'єкта
владних повноважень є наявність
порушення прав свобод та законних
інтересів фізичної або юридичної особи
вказаним рішенням, а саме створення
владним органом, шляхом виконання
власних або делегованих владних
повноважень, юридичного факту, який
породжує, припиняє або істотно змінює
права та обов'язки особи, щодо якої
прийнято рішення.

Відповідно до п. 56.2 ст.56 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.

Пунктом 56.3 наведеної статті визначено,
що скарга подається до контролюючого
органу вищого рівня у письмовій формі
(за потреби - з належним чином
засвідченими копіями документів,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати з
урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44
цього Кодексу) протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

У разі порушення платником податків
вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги
не розглядаються та повертаються йому
із зазначенням причин повернення (п.56.7
ст.56 ПК).

Залишаючи скаргу без розгляду,
відповідач послався саме на порушення
платником податків порядку і строків
її подання.

Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України,
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку. Процедура адміністративного
оскарження вважається досудовим
порядком вирішення спору (п.56.18)

Відповідно до п.15 Положення про порядок
подання та розгляду скарг платників
податків органами державної
податкової служби, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
19.11.2012 № 1203, яке було чинним на час
виникнення спірних правовідносин, за
результатами проведення процедури
адміністративного оскарження
приймається рішення, яке оформляється
відповідно до вимог законодавства про
мови. Зміст рішення складається зі
вступної, описової, мотивувальної та
резолютивної частин. У рішенні також
зазначається, що в разі незгоди особи,
яка подала скаргу, з прийнятим
рішенням, таке рішення може бути
оскаржене до органу державної
податкової служби вищого рівня у
строки, визначені в цьому Положенні,
або в судовому порядку.

Тобто, наведеними нормами права
визначено право платника податків в
порядку адміністративного оскарження,
тобто досудового вирішення спору,
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
податкового повідомлення-рішення в
десятиденний строк з дня отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач вважає, що відповідачем
недодержано вимоги Податкового
кодексу України, якими визначено
підстави та порядок розгляду скарги на
податкові повідомлення-рішення, чим
порушено його права, а відтак,
закриваючи провадження у справі з
підстав того, що рішення не породжує
правових наслідків для позивача, суд
першої інстанції позбавив позивача
права на захист його права, яке він
вважає порушеним.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Наявність чи відсутність порушення
прав особи, яка звернулася до суду з
позовом, підлягає встановленню під час
судового розгляду. При цьому, висновки
суду про ненастання негативних
наслідків для позивача та не порушення
його прав, можуть бути підставою для
відмови у задоволенні позову, а не
підставою для закриття провадження у
справі.

З огляду на викладені обставини справи,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про те, що оскаржену ухвалу
суду першої інстанції неможливо
визнати законною та обґрунтованою, як
того вимагає ст.159 КАС України, а відтак,
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
з направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.199, ст.204, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Ліон
Ресайклінг Юкрейн» задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року у справі №804/1837/14 - скасувати, а
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

(Ухвалу у повному обсязі складено
01.08.2014р.)

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов