Справа № 700/1410/13-а
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2014 р. м. Київ
К/800/17060/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області про
зобов'язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 18 грудня 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 березня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом і просив визнати відмову
відповідача в призначенні йому пенсії
на пільгових умовах незаконною та
зобов'язати його здійснити таке
призначення з моменту звернення.

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 18 грудня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 березня 2014
року, позов задоволено. Визнано відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
в призначенні пенсії на пільгових
умовах ОСОБА_1 незаконною. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
призначити пенсію на пільгових умовах
ОСОБА_1 відповідно до пп «в» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
моменту звернення.

Відповідач, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати судові рішення судів
попередніх інстанцій і постановити
нове - про відмову в позові. Зазначає, що
у зв'язку з відсутністю у позивача
необхідного спеціального стажу роботи
тракториста-машиніста, який дає право
пенсії на пільгових умовах, право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах у нього відсутнє.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи касаційної скарги
та правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах, визначених ч.
2 ст. 220 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що у серпні 2013 року
позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області із заявою
про призначення йому пенсії на
пільгових умовах. На підтвердження
пільгового стажу ним було надано
трудову книжку.

На час звернення до Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області ОСОБА_1 досяг
55 віку та мав загальний стаж роботи
понад 30 років.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
було відмовлено йому в призначенні
пільгової пенсії з мотивів не
підтвердження назви посади в книгах
нарахування заробітної плати та факту
виконання ним роботи на посаді
тракториста.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з судовим рішенням
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що
відповідач неправомірно не зарахував
стаж роботи ОСОБА_1 до страхового стажу,
який дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах, оскільки факт роботи
позивача трактористом-машиністом в
відповідні періоди часу
підтверджується поясненнями допитаних
в судовому засіданні свідків.

Висновок судів є передчасним з таких
підстав.

Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» необхідними
умовами призначення пенсії за віком на
пільгових умовах є досягнення особою
певного віку і наявність необхідного
стажу роботи на певних роботах або у
певних умовах.

Право на призначення пільгової пенсії
за віком, передбаченої пунктом «в» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» мають
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах цій категорії
працівників роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року № 7. За
змістом вказаного листа до
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в міжпольовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії «тракторист-машиніст»,
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 5 листопада
1991року № 1788-XII основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Судами встановлено, що причиною
відмови у призначенні позивачу пенсії
на пільгових умовах стало неналежне
оформлення трудової книжки та не в
повній мірі підтверджені періоди
роботи, що зараховуються до трудового
стажу для призначення пенсії за віком
на пільгових умовах. У трудовій книжці
позивача наявні лише записи про
перейменування підприємства, на якому
працював ОСОБА_1, будь-які записи щодо
зайняття позивачем посади у вказаному
господарстві відсутні. Водночас, у
трудовій книжці також відсутні записи
і про будь-яку виконувану ним іншу
роботу.

Пунктом 20 «Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок),
передбачено, що уточнюючі довідки
підприємств або організацій для
підтвердження спеціального трудового
стажу, приймаються у тих випадках, коли
в трудовій книжці відсутні відомості,
що визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників.

Так, згідно рішення комісії при
Головному управлінні Пенсійного фонду
України з Черкаській області від 29
серпня 2013 року № 16, яке було прийняте на
підставі довідки з Єдиного державного
реєстру про ліквідацію ТОВ «Дружба»,
трудової книжки та архівної довідки
про роботу на посаді механізатора за
період з 4 травня 1980 року по 23 січня 2003
року, архівної довідки про
реорганізацію, архівної довідки про
заробітну плату, індивідуальних
відомостей про застраховану особу,
акту перевірки факту пільгової роботи
було підтверджено стаж роботи ОСОБА_1
на посаді тракториста лише за період з 4
травня 1980 року по 31 грудня 1993 року.
Відомості щодо перебування позивача на
зазначеній посаді з 1 січня 1994 року по 23
січня 2003 року підтверджені не були.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій на
зазначене рішення уваги не звернули та
не дослідили первинні документи, які
стали підставою для його прийняття.

Висновки судів обґрунтовані лише
показаннями свідків.

Пунктом 18 Порядку передбачено, що за
відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Отже, трудовий стаж може бути
установлений на підставі показань
свідків лише у випадку відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних.

Оскаржувані судові рішення не
відповідають вимогам ст.159 КАС України,
висновки судів є передчасними, а тому
їх правильність не може бути
перевірена судом касаційної інстанції
і оскільки суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, а допущені порушення
призвели до неправильного вирішення
справи і не можуть бути усунені судом
касаційної інстанції, вони підлягають
скасуванню, а справа направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 220, 227, 230 КАС України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області
задовольнити частково.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 18 грудня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 березня 2014
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ :
Кобилянський М.Г.

СУДДІ :
Амєлін С.Є.

Юрченко В.В