Справа № 802/2823/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/2823/14-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 липня 2014 р. Справа № 802/2823/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Вергелеса Андрія Валерійовича, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за поданням Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області про стягнення податкового боргу з приватного підприємства "Орлєн"

ВСТАНОВИВ:

23.07.2014р. Вінницька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Вінницькій області, в порядку статті 183-3 КАС України, звернулася до суду з поданням про стягнення з приватного підприємства «Орлєн» коштів за податковим боргом в сумі 7597 грн. 19 коп.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином (а.с. 40-42).

Згідно із ч. 7 ст. 183-3 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 КАС України судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до ст. 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Положеннями частини 7 статті 183-3 КАС України передбачено, що неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів, суд вважає за можливе провести розгляд і вирішення справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що подання належить задовольнити у повному обсязі, з огляду на таке.

Приватне підприємство «Орлєн» зареєстровано виконавчим комітетом Вінницької міської ради 29 липня 2009 року.

25 квітня 2014 року відповідачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок на суму 1036 грн. 00 коп. та самостійно нараховано суму штрафу в розмірі 31 грн. 00 коп. у зв’язку з виправленням помилки (а.с. 12-13).

25 квітня 2014 року ПП «Орлєн» частково погасило борг, а саме в розмірі 12 грн. 34 коп., що підтверджується витягом з облікової картки платника податку (а.с. 7-11).

19 травня 2014 року відповідачем подано декларацію з податку на додану вартість на суму 6112 грн. 00 коп (а.с. 14).

Таким чином, заборгованість по сплаті податку на додану вартість підприємством складає 7597 грн. 19 коп., в тому числі основний платіж – 7166 грн. 66 коп., штрафна санкція– 430 грн. 53 коп.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходить із наступного.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (далі –ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 цього ж Кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Суд встановив, що платником податку подано декларацію з податку на додану вартість проте, у встановлений строк суму податкового зобов`язання у повному обсязі не сплачено.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, пунктом 59.5 цієї ж статті передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Так, на виконання даної норми, Вінницькою ОДПІ 23 травня 2014 року надсилалась ПП «Орлєн» податкова вимога №2185-25 від 07 травня 2014р. на суму 1052 грн. 54 коп.

Однак, вказана вимога залишилась не виконаною.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив також з того, що особливості провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби визначені статтею 183-3 КАС України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, в тому числі й щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Згідно частини 3 статті 183-3 КАС України, подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Також, порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

При цьому відповідно до пункту 59.1 Податкового кодексу України порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, подання може бути внесено протягом двадцяти чотирьох годин з моменту спливу 60 днів, наступних за днем надіслання платникові податків податкової вимоги. Вказаний час, у випадку направлення податкової вимоги листом з повідомленням про вручення, відраховується саме з моменту надіслання податкової вимоги, а не отримання її платником податків.

Аналогічна правова позиція викладена в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 571/11/13-11 від 22 квітня 2011 року.

У відповідності до положень статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що податковим органом дотримано вимог закону щодо порядку звернення до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом, вимоги податкового органу обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 158, 167, 183-3, 255, 257 Кодексу адміністративного cудочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити повністю.

Постанова підлягає до негайного виконання

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович