Справа № 9101/103004/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2014 рокусправа № 2а-0870/2901/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко
О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 16.11.2011р. у
справі № 2а-0870/2901/11

за позовом Прокурора
Новомиколаївського району Запорізької
області

до Новомиколаївської селищної ради
Новомиколаївського району Запорізької
області

за участю третіх осіб: 1.ОСОБА_6 2.ОСОБА_7
3.ОСОБА_1

про визнання незаконним та скасування
п. 1 рішення Новомиколаївської селищної
ради №10 від 25.12.2003 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Новомиколаївського району
Запорізької області (далі по тексту -
Прокурор) звернувся до
адміністративного суду з позовом про
визнання незаконним і скасування
рішення Новомиколаївської селищної
ради Новомиколаївського району
Запорізької області (далі по тексту -
відповідач) №10 від 25.12.2003р. в частині
передачі у приватну власність
земельної ділянки розміром 0,15га, яка
знаходиться у користуванні
громадянина ОСОБА_1 (третя особа-3 у
даній справі) по АДРЕСА_1 0,15га для
обслуговування житлового будинку.

Позивач обґрунтував свої позовні
вимоги посилаючись на те, що 25.12.03
рішенням Новомиколаївської селищної
ради, в порушення п. "в" ч.2 ст-89, ч.2 ст.118
та ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України
(в ред. станом на 25.12.03 без наявності
технічних матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки; без урахування факту обтяжень
що існують на земельній ділянці у
вигляді розміщених ній будівель і
споруд, що належать на праві спільної
сумісної власності кільком іншим
особам; без наявних документів, що
підтверджують право на будівлі чи
споруди на земельній ділянці, а також
без будь-яких інших свідчень щодо
використання земельної ділянки саме
ОСОБА_1, передано у власність
останньому вказану земельну ділянку
площею 0, 15 га в АДРЕСА_1.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено. При цьому суд зазначив, що
відповідачем, під час прийняття
рішення від 25.12.2003р. №10 в частині
передачі у приватну власність
земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0.15 га
по АДРЕСА_1 для обслуговування жилого
будинку, не у повному обсязі досліджено
документи, що повинні були стати
підставою для прийняття оскаржуваного
рішення.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, ОСОБА_1 (третя особа-3)
оскаржує постанову суду в апеляційному
порядку. Апелянт вважає судове рішення
незаконним, просить скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог. В
обґрунтування апеляційних вимог
зазначається, що приймаючи постанову,
суд першої інстанції не встановив та не
дослідив належним чином фактичні
обставини, невірно застосував норми
матеріального права. Апелянт вважає
позов необґрунтованими та таким, що не
підлягає задоволенню. ОСОБА_1
стверджує, що приватизував спірну
земельну ділянку на підставі належної
технічної документації, погодженої у
встановленому порядку з відповідними
установами. При тому, що ОСОБА_6 вже
давно не користується належним йому
майном та земельною ділянкою під ним.
Крім того, зазначає апелянт, на дану
земельну ділянку ніхто не претендує, а
тому не зрозуміло, у чиїх інтересах
виступає прокурор, який, як вважає
апелянт, порушив порядок звернення до
суду з позовом.

Представник третьої особи - ОСОБА_6
заперечує проти задоволення
апеляційної скарги, вважає судове
рішення законним та обґрунтованим.

Прокурор також заперечує проти
задоволення апеляційної скарги,
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 25 грудня
2003 року Новомиколаївською селищною
радою Новомиколаївського району
Запорізької області прийнято рішення
№10 про передачу у приватну власність
земельних ділянок, зокрема розглянувши
заяву ОСОБА_1, керуючись ст. 12, 116, 118
Земельного кодексу України та ст.. 26, 33
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні"
Новомиколаївська селищна рада
вирішила передати у приватну власність
земельну ділянку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 0,15
га для обслуговування жилого будинку
(а.с.7-9).

Прокурором Новомиколаївського району
Запорізької області на рішення №10 від
25.12.2003р. 08.04.2011р. за вих. №97.47.10р.
принесено протест, відповідно до якого
прокурор вимагає скасувати п.1 рішення
Новомиколаївської селищної ради №10
від 25.12.2003р. в частині передачі у
приватну власність земельної ділянки,
яка знаходиться в користуванні
громадянина ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 0,15 га для
обслуговування жилого будинку.

Зазначений протест вмотивований тим,
що під час прокурорської перевірки
додержання вимог земельного
законодавства в діяльності
Новомиколаївської селищної ради
встановлено, що на земельній ділянці
площею 0,15 га, яка розташована в смт.
Новомиколаївка, АДРЕСА_1 розміщений
житловий будинок, що належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_6 по
АДРЕСА_1 (59/100) згідно свідоцтва про
право власності від 05.07.1995 та ОСОБА_7,
(41/100), згідно свідоцтва про право на
спадщину від 22.12.1998. 25.12.2003р рішенням
Новомиколаївської селищної ради, в
порушення п. "в" ч.2 ст.89, ч.2 ст.118 та ч.4
ст.120 Земельного кодексу України на
підставі лише заяви громадянина
ОСОБА_1, без наявності технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки, без урахування факту
розміщення на земельній ділянці
будівель і споруд, що належать на праві
спільної сумісної власності кільком
іншим особам, без наявних документів,
що підтверджують право на будівлі чи
споруди на земельній ділянці, а також
без будь-яких інших свідчень щодо
використання земельної ділянки саме
ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, передано останньому
у власність земельну ділянку площею 0,15
га в АДРЕСА_1 (а.с.16).

У відповіді Новомиколаївської
селищної ради від 11.04.2011р. за вих. №430 на
зазначений протест прокурора,
вказується про його відхилення з
посиланням на те, що на момент
прийняття рішення про передачу в
приватну власність земельної ділянки
гр. ОСОБА_1 дана земельна ділянка вже
знаходилась в користуванні гр. ОСОБА_1,
про що свідчать записи
земельно-кадастрової книги № 4 ст.35 та
рішення №171 від 21.08.2001р. Про те що
"технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку"
виготовлялась свідчить точність площі
вказаної в Державному акті на право
власності на землю - 0,1501 га, яка може
бути визначена лише в результаті
геодезичних робіт.

У відповіді на протест відповідач
також зазначає, що Рішення №10 від 25
грудня 2003 року в частині передачі в
приватну власність земельної ділянки
гр.ОСОБА_1 виконано, на підставі даного
рішення був виготовлений Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серіїї ЗП №08487, тобто виникло право
приватної власності на земельну
ділянку (а.с.17).

З матеріалів справи також вбачається,
що 23 березня 2001 року згідно Договору
дарування, що зареєстрований в реєстрі
за №252, ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 41/100
частину житлового будинку АДРЕСА_1
(а.с.47). Крім того, підставою для
прийняття спірного рішення №10 стало
рішенням Новомиколаївської селищної
ради від 21 серпня 2001 року №171.

21.11.2003р. ОСОБА_1 звернувся до
Новомиколаївської селищної ради із
заявою про надання земельної ділянки
по АДРЕСА_1 в розмірі 0,15 га у приватну
власність для обслуговування жилого
будинку. На підставі даної заяви та
рішення від 21 серпня 2001 року №171
Новомиколаївською селищною радою
передано у приватну власність земельну
ділянку по АДРЕСА_1 в розмірі 0,15 га
ОСОБА_1 для обслуговування жилого
будинку.

07 травня 2004 року на підставі рішення
Новомиколаївської селищної ради від 25
грудня 2003 року Ґ№10 ОСОБА_1 видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЗП №084871,
відповідно до якого ОСОБА_1 є власником
земельної ділянки площею 0,1501 га по
АДРЕСА_1. Цільове призначення земельної
ділянки - для будівництва та
обслуговування житлового будинку
(а.с.44).

З Технічного паспорта на житловий
будинок по АДРЕСА_1 вбачається, що на
зазначеній земельній ділянці
знаходяться два житлових будинки: літ
"А" та літ. "Б", що належать ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 відповідно (а.с.83-89).

ОСОБА_1 до комісії надано Акт від
27.07.2010р., що складений сусідами та Акт
від 16.05.2011р. обстеження
матеріально-побутових умов гр.ОСОБА_1,
складений депутатом Новомиколаївської
селищної ради по виборчому округу №6 та
сусідами (а.с.46). Відповідно до даних
актів комісіями встановлено, що за
адресою АДРЕСА_1 проживає лише ОСОБА_1,
будинок, що належить ОСОБА_6
знаходиться в руйнівному стані (а.с.48-49).

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

За приписами ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст зокрема належить:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України визначено підстави набуття
права на землю. Відповідно до зазначено
статті громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Надання у користування земельної
ділянки, що перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 118 Земельного кодексу
України, якою встановлено порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами, громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Відповідно до п. 5 ст. 118 Земельного
кодексу України передача земельних
ділянок у власність громадянам -
працівникам державних та комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій, а також
пенсіонерам з їх числа провадиться
після затвердження проекту
приватизації земель у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, а при
передачі земельної ділянки
фермерському господарству - також
висновки конкурсної комісії, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом архітектури та подається на
розгляд відповідної місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Відповідно до ч.4 ст.120 Земельного
кодексу України при переході права
власності на будівлю та споруду до
кількох осіб право на земельну ділянку
визначається пропорційно часткам осіб
у вартості будівлі та споруди, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження будівлі і споруди.

Проаналізувавши надані до суду
документи та фактичні обставини, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Так, оскільки права власності на
житловий будинок літ "Б" по АДРЕСА_1
ОСОБА_6 не втрачав та рішення щодо
зносу будівлі не виносилося,
відповідач при прийнятті рішення
зобов'язаний був надавати земельну
ділянку у користування пропорційно
часткам осіб у вартості будівлі та
споруди, чого зроблено не було.

За встановлених обстави, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.
Суд об'єктивно, повно і всебічно
дослідив обставини, які мають значення
для вирішення справи, зроблені судом
першої інстанції висновки
відповідають фактичним обставинам
справи та підтверджуються зібраними по
справі доказами. Апеляційна скарга
задоволенню не підлягає. Судове
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 16.11.2011р. у
справі № 2а-0870/2901/11 залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 16.11.2011р. у
справі № 2а-0870/2901/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у
відповідності до ст.254 КАС України та
може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС
України.

Дата виготовлення повного тексту
ухвали - 28.07.2014р.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна