Справа № 810/3910/14
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року №810/3910/14

Приміщення суду за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 26, зал судових
засідань № 1018

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Леонтовича А.М.

при секретарі -
Бончевій О.С.

за участю представників сторін:

від позивача:
ОСОБА_1

ОСОБА_2
(за довіреністю)

від відповідача:
Шаранданов О.П. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом до проОСОБА_1 Київської
митниці Міндоходів скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Київської митниці Міндоходів (далі -
відповідач) про зобов'язання
Київської митниці Міндоходів
скасувати рішення по коду товару від 24
квітня 2013 року №КТ-169-2013;
зобов'язання Київської митниці
Міндоходів здійснити митне оформлення
автомобіля «VW Transporter Kasten», кузов НОМЕР_2,
як вантажного автомобіля; не стягувати
будь-яких коштів за зберігання митним
органом вилученого за протоколом про
порушення митних правил №0248/125000001/13 від
29 травня 2013 року автомобіля «VW Transporter
Kasten», кузов НОМЕР_2.

У судовому засідання 28 липня 2014 року
позивачем подано заяву про зменшення
позовних вимог, з урахуванням якої
позивач просив суд скасувати рішення
Київської обласної митниці про
визначення коду товару від 24 квітня 2013
року №КТ-169-2013.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вказав, що на підставі договору
купівлі-продажу придбав вантажний
автомобіль VW Transporter Kasten, який у
подальшому був задекларований з метою
пропуску на митну територію України.
При митному оформленні автомобіля,
позивачем у графі 33 вантажно-митної
декларації вказано код відповідно до
УКТЗЕД , що відповідає опису
легкового автомобіля. Однак, митний
орган не погодився з визначеним кодом
товару та прийняв рішення, яким
імпортований транспортний засіб
відніс до товарної позиції 8704 -
вантажні автомобілі.

Позивач стверджує, що супровідні
документи та конструкційні
особливості транспортного засобу не
дають підстав вважати, що
задекларований автомобіль VW Transporter Kasten
є вантажним, а оскаржуване рішення
відповідачем прийнято протиправно, на
підставі похідних ознак, що не є
визначальними для класифікації
транспортного засобу як легкового.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги з
урахуванням уточнень підтримали у
повному обсязі, просили суд позов
задовольнити.

Відповідач позов не визнав, надав суду
письмові заперечення, у яких
стверджував, що характеристики та
призначення задекларованого позивачем
транспортного засобу відповідає
товарній позиції 8703 УКТЗЕД «легковий
автомобіль». На обґрунтування
заперечень зазначив, що при митному
огляді транспортного засобу,
працівниками Київської митниці
Міндоходів виявлено ознаки комфорту,
місця для кріплення сидінь та пасків
безпеки, що прямо вказують на
призначення автомобіля для
перевезення пасажирів. За даних
обставин вважає що рішення прийнято
правомірно і підстав для їх скасування
немає.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав заперечення, у
задоволені позову просив відмовити.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
врахувавши норми закону, які діяли на
момент виникнення правовідносин між
сторонами, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

4 квітня 2013 року ОСОБА_1 (Покупець) уклав
з UAB NECHNOLOGIJU (Продавець) договір
купівлі-продажу, у силу якого Продавець
зобов'язувався продати транспортний
засіб VW Transporter Kasten», 2461cm3 кузов НОМЕР_2
технічний паспорт TR078641 (а.с. 95-96).

12 квітня 2013 року ОСОБА_1 за митною
декларацією (МД-2) № 125110000/2014/327912,
поданий до митного оформлення
автомобіль марки марки Volkswagen, модель
7НК, білого кольору, номер кузова
НОМЕР_2, загальна кількість місць,
включаючи місце для водія - 2, тип
двигуна - дизель, робочий об'єм
циліндрів 2461 куб.см, рік виготовлення -
2006, як вантажний, призначений для
перевезення вантажів, з кодом товару у
відповідності до УКТ ЗЕД 8704 21 99 00, який
відноситься до товарної позиції
"Моторні транспортні засоби для
перевезення вантажів".

Під час вирішення питання класифікації
товарів, що переміщується через митний
кордон України сектором по контролю за
класифікацією та кодуванням товарів
відділу митних платежів, на запит від 22
квітня 2013 року №327912 щодо вирішення
питання правильності класифікації та
кодування зазначеного товару,
здійснені необхідні дії за наявними
документами та відомостями, з
використанням довідкової інформації,
та прийняте рішення про визначення
коду товару від 24 квітня 2013 року
№КТ-169-2013, яким задекларований
транспортний засіб віднесено до
товарної позиції 8703 «Автомобiлi легковi
та iншi моторні транспортнi засоби,
призначенi головним чином для
перевезення людей» з кодом УКТЗЕД
(а.с. 32).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
митниці, позивач звернувся до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи питання щодо
правомірності класифікації
відповідачем імпортованого товару за
кодом УКТЗЕД «Автомобiлi легковi
та iншi моторні транспортнi засоби,
призначенi головним чином для
перевезення людей», суд виходив із
наступного.

Відносини, з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів, регулюються
положеннями Митного кодексу України
від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з
01.06.2012, а також положеннями
Податкового кодексу України та інших
законів України з питань
оподаткування.

Відповідно до статті 246 Митного
кодексу України метою митного
оформлення є забезпечення дотримання
встановленого законодавством України
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, а також забезпечення
статистичного обліку ввезення на митну
територію України, вивезення за її межі
і транзиту через її територію товарів.

Відповідно статті 318 Митного кодексу
України, митному контролю підлягають
усі товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України. Митний контроль здійснюється
виключно митними органами відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України. Митний контроль передбачає
виконання митними органами мінімуму
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Відповідно до статті 248 Митного
кодексу України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Статтею 257 Митного кодексу України
передбачено, що декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення, зокрема: код товару згідно
з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів;
митна вартість товарів та метод її
визначення; суми митних платежів;
спосіб забезпечення сплати митних
платежів (у разі застосування заходів
гарантування їх сплати).

Згідно із статтею 69 Митного кодексу
України, товари при їх декларуванні
підлягають класифікації, тобто у
відношенні товарів визначаються коди
відповідно до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють
контроль правильності класифікації
товарів, поданих до митного оформлення,
згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного
оформлення товарів або після нього
порушення правил класифікації товарів
орган доходів і зборів має право
самостійно класифікувати такі товари.

Законом України «Про Митний тариф
України» встановлено, що митний тариф
України - це перелік ставок
загальнодержавного податку - ввізного
мита на товари, що ввозяться на митну
територію України і систематизовані
згідно з Українською класифікацією
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (УКТЗЕД), складеною на
основі Гармонізованої системи опису та
кодування товарів.

Відповідно до статті 1 Міжнародної
конвенції про Гармонізовану систему
опису та кодування товарів від 14 червня
1983 року, до якої Україна приєдналася
згідно з Указом Президента України
від 17 травня 2002 року № 466/2002,
гармонізована система опису та
кодування товарів - це номенклатура,
яка включає товарні позиції,
субпозиції та відносні до них цифрові
коди, примітки до розділів, груп та
субпозицій, а також Основні правила
класифікації для тлумачення
Гармонізованої системи.

Класифікація товарів для цілей митного
оформлення здійснюється з урахуванням
Основних правил інтерпретації
класифікації товарів УКТЗЕД, які
встановлені додатком до Закону
України «Про митний тариф України».
Відповідно до основних правил
інтерпретації УКТЗЕД класифікація
товарів в УКТЗЕД здійснюється за
такими правилами: назви розділів, груп
і підгруп наводяться лише для
зручності користування УКТЗЕД; для
юридичних цілей класифікація товарів в
УКТЗЕД здійснюється, виходячи з назв
товарних позицій і відповідних
приміток до розділів чи груп.

Згідно пункту 2 (b) Основних правила
інтерпретації УКТЗЕД, будь-яке
посилання в назві товарної позиції на
будь-який матеріал чи речовину
стосується також сумішей або сполук
цього матеріалу чи речовини з іншими
матеріалами чи речовинами. Будь-яке
посилання на товар з певного матеріалу
чи речовини розглядається як посилання
на товар, що повністю або частково
складається з цього матеріалу чи
речовини. Класифікація товару, що
складається більше ніж з одного
матеріалу чи речовини, здійснюється
відповідно до вимог правила 3.

Відповідно до пункту 3 Основних
правила інтерпретації УКТЗЕД у разі
коли згідно з правилом 2 (b) або з
будь-яких інших причин товар на перший
погляд (prima facie) можна віднести до двох
чи більше товарних позицій, його
класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній
позиції, в якій товар описується
конкретніше порівняно з товарними
позиціями, де дається більш загальний
його опис. Проте в разі коли кожна з
двох або більше товарних позицій
стосується лише частини матеріалів чи
речовин, що входять до складу суміші чи
багатокомпонентного товару, або лише
частини товарів, що надходять у продаж
у наборі для роздрібної торгівлі, такі
товарні позиції вважаються
рівнозначними щодо цього товару,
навіть якщо в одній з них подається
повніший або точніший опис цього
товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари,
які складаються з різних матеріалів
або вироблені з різних компонентів,
товари, що надходять у продаж у наборах
для роздрібної торгівлі, класифікація
яких не може здійснюватися згідно з
правилом 3 (a), повинні класифікуватися
за тим матеріалом чи компонентом, який
визначає основні властивості цих
товарів, за умови, що цей критерій можна
застосувати;

Пунктом 6 Основних правила
інтерпретації УКТЗЕД встановлено, що
для юридичних цілей класифікація
товарів у товарних підпозиціях,
товарних категоріях і товарних
підкатегоріях здійснюється відповідно
до назви останніх, а також приміток, які
їх стосуються, з урахуванням певних
застережень (mutatis mutandis), положень
вищезазначених правил за умови, що
порівнювати можна лише назви одного
рівня деталізації. Для цілей цього
правила також можуть застосовуватися
відповідні примітки до розділів і груп,
якщо в контексті не зазначено інше.

Згідно Митного тарифу України, до
товарної позиції 8703 групи 87 розділу XVI
віднесені автомобілі легкові та інші
моторні транспортні засоби, призначені
головним чином для перевезення людей
(крім моторних транспортних засобів
товарної позиції 8702), включаючи
вантажопасажирські автомобілі-фургони
та гоночні автомобілі. До товарної
позиції 8704 групи 87 розділу XVI віднесені
моторні транспортні засоби для
перевезення вантажів.

Листом Державної митної служби України
від 5 березня 2013 року № 11.1/2-16.2/2165-ЕП "Про
впровадження методичних рекомендацій
щодо класифікації окремих товарів
згідно з вимогами УКТЗЕД" встановлено,
що багатоцільові транспортні засоби
можуть класифікуватись згідно з
вимогами УКТЗЕД у товарній позиції
8703 або 8704 в залежності від
конструктивних особливостей
транспортного засобу, відповідно до
Методичних рекомендацій щодо
класифікації згідно з вимогами
УКТЗЕД моторних транспортних засобів

Цим же листом встановлено, що Моторні
транспортні засоби (далі - МТЗ) за
призначенням поділяються на такі
основні групи: пасажирські, вантажні,
спеціальні. Деякі пасажирські МТЗ
характеризуються певними ознаками, які
свідчать про те, що вони сконструйовані
для перевезення пасажирів, а не для
перевезення вантажів. Такі ознаки
враховуються лише у випадку, коли МТЗ
має повну масу не більш як 5 т. і має
єдиний замкнутий внутрішній простір,
який включає одну зону для водія і
пасажирів і другу зону, яка може бути
використана для перевезення як
пасажирів так і вантажів.

Багатоцільові транспортні засоби
можуть класифікуватись згідно з
вимогами УКТЗЕД у товарній позиції
8703 або 8704 в залежності від
конструктивних особливостей
транспортного засобу.

Багатоцільовий транспортний засіб
типу фургон ("вантажопасажирський
автомобіль-фургон"), означає
транспортний засіб, що має максимально
9 місць для сидіння (включаючи водія),
внутрішній простір якого може без
конструктивних змін використовуватись
для перевезення як людей, так і
вантажів (багажу).

"Конструктивними змінами", вважаються
такі зміни конструкції салону
автомобіля, які здійснені шляхом
виконання спеціальних операцій,
наприклад, розрізання, зварювання,
свердлення, та які не передбачені
конструкцією автомобіля, розробленою
заводом-виробником.

Кузов, випущений заводом виробником
для конкретної моделі моторного
транспортного засобу (кузови типу
легкових автомобілів, кузови типу
фургон, призначені для перевезення
пасажирів), конструктивно виробляються
в одному варіанті та обов'язково мають
місця для кріплення сидінь (наприклад
отвори, направляючі або спеціальні
пристосування для встановлення
сидінь). Такі місця, отвори і
пристосування які можуть бути
використані для кріплення або
встановлення сидінь, вважаються
"доступними".

"Недоступними" вважаються місця,
отвори, пристосування для встановлення
сидінь, які саме завод-виробник
обладнує таким чином, щоб запобігти їх
використанню, наприклад, шляхом
заварювання, наварювання на них
стикових накладок або встановлення
подібних нерухомих деталей (елементів,
які не можуть бути зняті за допомогою
звичайних інструментів, наприклад,
викрутки чи ключів).

У разі наявності в МТЗ доступних місць,
отворів, пристосувань для встановлення
сидінь, такі МТЗ не вважаються
вантажними.

В залежності від конструктивних
особливостей внутрішнього простору
МТЗ типу фургон можуть бути
виготовлені заводом-виробником у
наступних модифікаціях, а саме:
призначені для перевезення пасажирів
(пасажирські); призначені для
перевезення вантажів (вантажні);
призначені для перевезення пасажирів і
вантажів (багатоцільові транспортні
засоби).

Вантажні МТЗ типу фургон
класифікуються у товарній позиції 8704.

Конструктивні ознаки багатоцільових
транспортних засобів з кузовом типу
фургон, які враховуються при
класифікації в товарній позиції 8703 або
8704, наводяться у поясненнях до
відповідних товарних позицій.

Моторні транспортні засоби типу
фургон, з одним переднім рядом сидінь
(кількість місць біля водія не більше
2-х) з суцільнометалевим кузовом і
єдиним внутрішнім простором, які
зазвичай мають повну масу
транспортного засобу не більш як 5 тонн
класифікуються в товарній позиції 8704
згідно з УКТЗЕД за умови
одночасного виконання вимог:

a) внутрішній простір моторного
транспортного засобу не має
стаціонарно встановлених місць для
сидіння пасажирів та пристосувань для
їх кріплення чи встановлення, не має
пристроїв безпеки та місць для їх
встановлення (наприклад, ременів
безпеки або місць для їх кріплення і
пристосувань для встановлення ременів
безпеки), за винятком сидінь типу лавок
уздовж бортів автомобіля, які
складаються, також без пристроїв
безпеки та місць для їх встановлення, в
задній зоні позаду водія і передніх
пасажирів. Під місцями для
встановлення сидінь або ременів
безпеки вважаються місця, в які можуть
бути закріплені пристосування для
встановлення пристроїв безпеки або
встановлені сидіння;

b) відсутність вікон в двох бокових
панелях задньої частини кузова
(відстань від спинки сидіння водія до
задньої стінки автомобіля). Вікнами у
МТЗ вважаються отвори із склом або
отвори, закриті вставками з інших
матеріалів за допомогою болтів, шляхом
заварювання тощо;

с) відсутність в зоні задньої частини
кузова ознак комфорту і внутрішнього
оздоблення (килимове покриття,
вентиляція, внутрішнє освітлення,
попільнички та інше).

Однак, автомобілі типу фургон товарної
позиції 8704 з одним рядом сидінь (водій
та поряд не більше двох пасажирів),
можуть мати наступні конструктивні
ознаки:

a) простір салону позаду водія може бути
без перегородки;

b) в задній частині кузова можуть бути в
наявності двері з вікнами;

c) в бокових панелях кузова можуть бути
двері з вікнами (двері можуть бути з
різних сторін кузова);

d) вантажна частина кузова може мати
освітлення;

е) в разі відсутності дверей, в задній
панелі (задньою панеллю кузова
вважається задня стінка кузова) кузову
може бути вікно.

Згідно з вимогами УКТЗЕД, місця для
сидінь вважаються присутніми, якщо МТЗ
обладнаний доступними місцями для
кріплення сидінь (отвори,
пристосування для встановлення сидінь
на анкерному кріпленні тощо).

Визначення типу, моделі транспортного
засобу, року його виготовлення,
комплектності, укомплектованості,
повної маси, робочого об'єму двигуна,
інших характеристик, визначальних для
класифікації МТЗ згідно УКТЗЕД,
проводиться на підставі поданих
документів та результатів митного
огляду МТЗ, включаючи огляд
ідентифікаційних табличок, номерних
площадок кузовів (шасі), номерних
панелей та табличок (наклейок),
додаткових носіїв інформації, наявних
на МТЗ, з обов'язковим фотографуванням
МТЗ з відображенням тих конструктивних
особливостей, які є визначальними для
класифікації МТЗ згідно з УКТЗЕД.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач у графі 31 до вантажно-митної
декларації № 125110000/2014/327912 від 12 квітня
2013 року зазначив, що позаду салону
водія відсутні місця для сидіння, місця
для їх кріплення, отвори, пристосування
для їх кріплення, пристрої безпеки та
місця для їх кріплення. Салон водія
відокремлений від вантажного відсіку
стаціонарною перегородкою, відсутні
будь-які ознаки комфортності
вантажного відсіку, як то декоративна
оббивка, вентиляція, попільнички,
поручні, килимове покриття (а.с. 13)

Натомість, згідно з рішенням відділу
митних платежів Київської обласної
митниці від 24 квітня 2013 року
№КТ-169-2013 (а.с. 87), митний орган
прийшов до висновку, що опис товару,
наведений позивачем у графі 31 ВМД від 12
квітня 2013 року не відповідає дійсності
та визначено, що автомобіль легковий
марки Volkswagen, модель 7Н, торгова назва
Transporter Kasten у боковій панелі задньої
частини кузову має вікно. В зоні
залньої частини кузова наявні ознаки
комфорту і внутрішнього оздоблення
(стеля оздоблена велюром, вентиляція,
внутрішнє освітлення). Внутрішній
простір моторного транспортного
засобу має доступні отвори для
кріплення. (а.с. 87).

На підставі зазначеного опису,
відповідач прийшов до висновку, що
задекларований автомобіль слід
віднести до товарної позиції 8703 групи 87
розділу XVI «автомобілі легкові та інші
моторні транспортні засоби, призначені
головним чином для перевезення людей»,
код УКТЗЕД .

Під час прийняття зазначеного рішення,
митний орган, крім документів, що
надані позивачем до митного
оформлення, керувався положеннями
УКТЗЕД, поясненнями до УКТ ЗЕД,
затверджені наказом ДМС України від 30
грудня 2010 року №1561, листом ДМС України
від 5 березня 2013 року №11.1/2-16.2/2165-ЕП «Про
впровадження методичних рекомендацій
щодо класифікації окремих товарів
згідно з вимогами УКТЗЕД», а також
фотознімками та висновками, отриманими
при проведенні огляду (переогляду)
транспортного засобу.

Так, судом встановлено, що у ході
визначення коду МТЗ відповідно до
УКТЗЕД, митним органом проведено огляд
переогляд автомобіля Volkswagen, модель 7Н
(Transporter Kasten) кузов № НОМЕР_2 та виявлені,
що в задекларованому транспортному
засобі відсутній бар'єр між зоною для
водія та задньою зоною, позаду місця
воідя, в задній частині транспортного
засобу наявні сліди та місця кріплення
сидінь, елементи вентиляції та
освітлення, стеля оббита велюром (а.с.
11).

У ході розгляду справи, представник
позивача наголошував, що митний орган
помилково прийняв наявні у вантажному
просторі позаду водія отвори, як місця
для кріплення сидінь.

Так, позивач та його представник
стверджують, що дані отвори не
призначені для кріплення сидінь, з
огляду на їх конструктивну
особливість, місце розташування та
особливостями кріплення пасажирських
сидінь в автомобілях.

На підтвердження викладеного
звертався до висновку експертного
дослідження авто товарознавчого
дослідження, що проведено Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз на підставі заяви позивача
від 15 травня 2013 року.

На дослідження експерту поставленні
питання до якого типу КТЗ відноситься
автомобіль VW Transporter Kasten кузов № НОМЕР_2 ,
2006 року випуску та якими
характеристиками згіно із вимогами
УКТЗЕД відповідає автомобіль VW Transporter
Kasten кузов № НОМЕР_2.

Відповідно до проведеного дослідження
встановлено, що слідів втручання в
заводську конструкцію автомобіля не
виявлено. На панелі полу багажного
відсіку маються скоби кріплення та
фіксації вантажу. Місць кріплення
встановлення одного чи декількох
сидінь не виявлено та не передбачено.

В передній частині багажного відсіку
маються місця в вигляді різьбового
з'єднання для кріплення обладнання.
Будь-яких ознак комфорту та безпеки для
перевезення пасажирів в багажному
просторі не виявлено.

З урахуванням викладеного, експертизою
встановлено, що автомобіль VW Transporter Kasten
кузов № НОМЕР_2 явлюється вантажним КТЗ
і призначений для перевезення вантажу
і відноситься до товарної позиції
«Моторні транспортні засоби для
перевезення вантажів».

Судом також досліджені матнали фото
фіксації, зроблені експертом у ході
дослідження (а.с. 33-38).

Аналізом фото таблиць судом
встановлено, що задекларований
автомобіль має вантажний простір
позаду крісла водія та пасажира, що
розділений перегородкою на дві
частини. Із фотокарток та змісту
експертного висновку вбачається
відсутність у жодному з вантажних
відділень автомобіля стаціонарно
встановлених місць для перевезення
пасажирів і декоративної оббивки
панелей, підлоги і стелі.

Суд погоджується із твердженням
митного органу щодо наявності у
передній частині вантажного
відділення, яке суміжне з простором для
водія різьбових кріплень. Разом з тим,
суд не вбачає можливості монтажу до
таких кріплень сидінь, призначених для
транспортування пасажирів.

Зокрема з фотокарток на аркушах справи
99, 101, 111, 113 вбачається наявність двох
отворів у боковій стінці кузову та ще
чотирьох, згрупованих по два отвори, у
панелі (перегородці), що розділя
вантажний простір.

На переконання суду, діаметр, а також
конструктивні особливості щодо
розташування кріплень не можуть
забезпечити належне закріплення
пасажирських крісел та забезпечити
відповідний рівень безпеки для
пасажирів. Суд також бере до уваги, що
представник відповідача не зміг надати
змістовного пояснення, яким чином до
вказаних отворів можуть бути
змонтовані крісла для перевезення
пасажирів. Окрім того, отвори на
перегородці знаходяться не на одному
рівні, що додатково вказує на їх інше
призначення.

Щодо твердження про наявність
кріплення для паску безпеки, то суд
також звертає увагу, що отвір, на який
посилається представник відповідача
знаходиться лише з одного боку, тоді як
при встановлені ряду сидінь інша
сторона засобами безпеки була б не
забезпечена.

Судом взято до уваги, що відповідні
висновки експерта узгоджуються із
відомостями про автомобіль, що
містяться у його супровідній
документації. Договором купівлі
продажу від 3 квітня 2014 року
передбачено, що предметом купівлі є
автомобіль для перевезення вантажів
(а.с. 95). Наявним у справі сертифікатом
відповідності №UA1/049/0075880-13 (а.с. 98),
виданого на підставі протоколу
перевірки (відповідності) конструкції
та виробів ДТЗ №21-2013 від 10 квітня 2014
року, складеного Випробувальною
лабораторією діагностики дорожніх
транспортних засобів товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автомобільний центр Голосіївський» м.
Київ, яке має відповідну акредитацію.

Враховуючи викладене, можливість
використання задекларованого
транспортного засобу для перевезення
пасажирів спростовується доказами
наявними у матеріалах справи.

З приводу посилань представника
відповідача на наявність у вантажному
відділені вентиляції, освітлення та
вікон у бокових частинах кузову, то суд
вважає за необхідне вказати, що зміст
роз'яснень до УКТ ЗЕД та листа ДМС
України "Про впровадження методичних
рекомендацій щодо класифікації
окремих товарів згідно з вимогами
УКТЗЕД", свідчить про те, що вантажні
автомобілі типу фургон можуть
зберігати певні конструктивні ознаки,
притаманні легковим автомобілям, як то
вікна, освітлення, вентиляція.

Втім, суд звертає увагу, що вирішальним
для віднесення транспортного засобу до
товарної позиції 8703 (легкові
автомобілі) є можливість використання
його відповідно до призначення. Тобто у
разі класифікації МТЗ як «Автомобiлi
легковi та iншi моторні транспортнi
засоби, призначенi головним чином для
перевезення людей», останній повинен
мати стаціонарні місця для перевезення
пасажирів та засоби забезпечення
безпеки пасажирів під час руху, або
мати відповідні конструкційні
можливості для їх встановлення або
монтажу, передбачені
заводом-виробником.

Такі характеристики МТЗ як вентиляція,
освітлення, вікна є похідними для цілей
класифікації транспортного засобу за
випадку відсутності передбаченої
можливості встановлення крісел для
пасажирів.

Віднесеня вантажного фургону до
товарної позиції «Автомобiлi легковi та
iншi моторні транспортнi засоби,
призначенi головним чином для
перевезення людей» 8703 УКТ ЗЕД на
підставі лише похідних ознак та у
зв'язку наявністю отворів, не
призначених для кріплення
пасажирських місць є необґрунтованим
та суперечить правилам інтерпретації
УКТЗЕД.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що зазначений автомобіль має
ознаки, що характерні та відповідають
товарній позиції УКТ ЗЕД 8704 "Моторні
транспортні засоби для перевезення
вантажів».

Тому, оскаржуване рішення Київської
обласної митниці від 24 квітня 2014 року
№КТ-169-2013 підлягає скасуванню.

З приводу завленого відповідачем
клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду, у зв'язку із
порушенням позивачем строків
звернення до суду із даним позовом, то
суд не вбачає підстав для його
задоволення.

Із матеріалів справи і пояснень
позивача судом з'ясовано, що за
наслідками прийнятого рішення про
визначення коду товару від 24 квітня 2014
року №КТ-169-2013, Київською
обласною митницею також складений
протокол про порушення митних правил
від 29 травня 2013 року №0248/12500001/13 (а.с. 5-10).

Суд зазначає, що питання про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності з
мотивів внесення до вантажно-митної
декларації недостовірних відомостей
розглядалось Бориспільським
міськрайонним судом у межах
адміністративної справи №359/6807/13-п.

Постановою від 26 липня 2013 року
№359/6807/13-п, залишеною без змін
постановою Апеляційного суду
Київської області від 3 вересня 2013 року,
провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності закрито за
відсутності складу правопорушення (а.с.
14-21).

Оскільки вказане рішення
безпосередньо стосувалось
оскаржуваного рішення по коду товару,
позивач неодноразово звертався до
митного органу з вимогою завершити
митне оформлення транспортного засобу.

Листом від 1 квітня 2014 року №1899-99-24-02-02-15
(а.с. 81-83) митний орган повідомив про
відмову у завершені митного оформлення
транспортного засобу за кодом 8704.

Таким чином, саме з моменту отримання
позивачем зазначеного листа суд
пов'язує момент, коли позивач дізнався
про порушення своїх прав.

Беручи до уваги, що з позовом ОСОБА_1
звернувся до суду 27 червня 2014 року, суд
не знаходить підстав для залишення
позову без розгляду.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, коли судом здійснюється
розгляд справ про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, у яких обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
надано суду переконливих доказів, які б
спростовували доводи позивача, отже не
доведено правомірності свого рішення.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, що були чинними
на момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами, зважаючи
на взаємний та достатній зв'язок
доказів у їх сукупності, враховуючи, що
встановлено передчасність вимог щодо
стягнення надміру сплачених митних
платежів, адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного
судочинства,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення Київської обласної
митниці про визначення коду товару від
24 квітня 2013 року №КТ-169-2013.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі проголошення
лише вступної та резолютивної частини
постанови або прийняття постанови у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя
Леонтович А.М.

Повний текст постанови виготовлено 1
серпня 2014 року.