Справа № 2а-3073/10/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 липня 2014 року м. Київ
В/800/3359/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

судді-доповідача Ланченко Л.В.

суддів Голубєвої Г.К., Карася О.В.,
Моторного О.А., Пилипчук Н.Г.

розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельник»

про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від
10.04.2014

у справі № 2а-3073/10/2070 (К/9991/1272/11)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельник»

до Державної податкової інспекції у
Московському районі м.Харкова

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Будівельник» подано заяву №б/н
від б/д про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
15.05.2014, посилаючись на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», в ухвалі
щодо якої подана заява про перегляд, та
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13.09.2012 у справі №К/9991/45100/11.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У відповідності до п. 4 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 № 2 «Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України» подібність правовідносин
означає, зокрема, тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (зокрема, часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин).
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних рішеннях суду
(судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Питання про допуск справи до
провадження у Верховному Суді України
вирішується Вищим адміністративним
судом України лише в межах аналізу тих
судових рішень, на які посилається
заявник.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, з огляду на
таке.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
10.04.2014 про перегляд якої ставиться
питання, вбачається, що суд касаційної
інстанції, відмовляючи в задоволенні
позову, обґрунтовував свої висновки
тим, що належним чином оформлена
(підписана не уповноваженою особою)
податкова накладна не може бути
підставою для нарахування податкового
кредиту, за наявності фактів, що
сталять під сумнів реальність
операцій. Позивач зазначаючи, що мав з
Підприємством «А плюс В», ТОВ
«СТК-Груп» та ПП «Буддизайн» постійні
господарські зв?язки, мав можливість
бути обізнаним стосовно того, що ці
суб?єкти підприємницької діяльності
мають ознаки, притаманні фіктивному
підприємництву.

При прийнятті ухвали Вищого
адміністративного суду України від
13.09.2012, яка додана заявником до заяви як
приклад неоднакового застосування
судами норм матеріального права, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про не підтвердження доводів
податкового органу про проведення
безтоварних операцій, не встановлено і
факту виписки податкових накладних не
уповноваженими особами.

Таким чином, аналіз наведених судових
рішень суду касаційної інстанції не
дає підстав вважати, що ним було
неоднаково застосовано норми
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки
правовідносини між сторонами у
справах, за якими ухвалені вказані вище
судові рішення, виникли з різних,
відмінних між собою обставин, яким
надавалась правова оцінка, тобто такі
правовідносини не є подібними, в яких
ухвалено різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України відсутні.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Будівельник» у
допуску справи до провадження для
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10.04.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Л.В. Ланченко

Г.К.Голубєва

О.В.Карась

О.А.Моторний

Н.Г.Пилипчук