Справа № 2018/2701/12 (2а/2018/219/12/03)
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2014 р. м. Київ
К/800/10116/13

К/800/6168/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Пилипчук Н.Г.,

Юрченко В.П.,

секретар: Бовкун
В.В.,

за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги
Харківської міської ради Харківської
області (далі - Міська рада) та
Релігійної громади
Свято-Миколаївської Харківської
єпархії УПЦ (далі - Релігійна громада)
на постанову Київського районного суду
м. Харкова від 4 вересня 2012 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 9 січня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Міської ради,
треті особи: Департамент
містобудування, архітектури і
земельних відносин, управління
містобудування і архітектури
виконавчого комітету Харківської
міської ради (далі - Департамент),
Релігійна громада,

про визнання протиправним і скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И Л
А :

У січні 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2
звернулися до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправним та
скасування рішення Міської ради № 130/07
від 4.07.2007 року (далі - Рішення №130/07) щодо
видачі дозволу на розробку проектів
відводу земельних ділянок юридичним
особам та фізичним особам для
будівництва (реконструкції) і
експлуатації об'єктів в частині п. 13
додатку до рішення про видачу дозволу
Релігійній громаді на розробку
проекту відводу земельної ділянки,
площею 0,3362 га, яка розташована на
АДРЕСА_1 для будівництва Воскресної
школи та паркової зони.

Зазначили, що Міська рада оскаржуване
рішення прийняла у порушення вимог
ухвали Київського районного суду м.
Харкова від 6 грудня 2006 року, якою
Міській раді було заборонено вчиняти
будь-які дії з підготовки документів,
рішень щодо земельної ділянки,
розташованої на АДРЕСА_2.

4 вересня 2012 року постановою Київського
районного суду м. Харкова, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 9 січня 2013 року, позов задоволений.

Рішення №130/07 в частині п. 13 додатку до
нього визнане протиправним та
скасоване.

Задовольняючи позовні вимоги суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що при прийнятті
оскаржуваного рішення ухвала
Київського районного суду м. Харкова
від 6.12.2006 року про забезпечення позову
була чинною і Міська рада не мала
повноважень на прийняття рішень щодо
спірної земельної ділянки.

Міська рада, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, звернулася із
касаційною скаргою про скасування
постанови Київського районного суду м.
Харкова та ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду і
закриття провадження у
адміністративній справі, оскільки
адміністративна справа не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Релігійна громада, також посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, у поданій
касаційній скарзі вимагає скасувати
постанову Київського районного суду м.
Харкова та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду і
залишити позов без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, у 2006 році ОСОБА_3
та ОСОБА_2 звернулися до суду з
адміністративним позовом до Міської
ради, Головного управління
містобудування і архітектури та
земельних відносин Харківської
міськради щодо її бездіяльності у
розгляді поданої заяви про виділення
земельної ділянки на АДРЕСА_2.

6 грудня 2006 року ухвалою Київського
районного суду м. Харкова Міській раді,
Головному управлінню містобудування,
архітектури та земельних відносин
Харківської міської ради було
заборонено вчиняти дії та призупиняти
дії з підготовки документів, рішень та
погоджень щодо видачі дозволу на
розробку проекту відводу або відвід
іншим особам земельної ділянки,
розташованої на АДРЕСА_2 до вирішення
спору.

4 липня 2007 року Міська рада прийняла
Рішення №130/07 щодо видачі дозволу на
розробку проектів відводу земельних
ділянок юридичним та фізичним особам
для будівництва (реконструкції) і
експлуатації об'єктів, яким відповідно
до п. 13 додатку до зазначеного рішення
Релігійній громаді був наданий дозвіл
на розробку проекту відводу земельної
ділянки, площею 0,3362 га, яка розташована
на АДРЕСА_1 для будівництва та
подальшої експлуатації Воскресної
школи та паркової зони.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій зазначили, що
відповідно до схеми розташування
спірної земельної ділянки, наданої
заступником директора Департаменту
містобудування, архітектури та
земельних відносин, головним
архітектором міста, а також схеми
місцевості за архітектурним завдання
на розробку містобудівного
обґрунтування розташування об'єкту на
АДРЕСА_1 спірна земельна ділянка
розташована між земельною ділянкою,
розташованою на АДРЕСА_2 та територією
храму Свято-Миколаївської релігійної
громади.

Суди виходили з того, що земельна
ділянка, яка розташована на АДРЕСА_1 є
тією земельною ділянкою щодо якої і
постановлена ухвала Київського
районного суду м. Харкова від 6.12.2006 року
про заборону на вчинення будь-яких дій.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком судів першої та
апеляційної інстанцій з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Відповідно до ч., ч. 1, 3, 4 ст. 117 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Подання адміністративного позову, а
також відкриття провадження в
адміністративній справі не зупиняють
дію оскаржуваного рішення суб'єкта
владних повноважень, але суд у порядку
забезпечення адміністративного позову
може відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються. Ухвала негайно
надсилається до суб'єкта владних
повноважень, що прийняв рішення, та є
обов'язковою для виконання.

Адміністративний позов, крім способу,
встановленого частиною третьою цієї
статті, може бути забезпечено
забороною вчиняти певні дії.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 6 грудня 2006 року Міській
раді, Головному управлінню
містобудування, архітектури та
земельних відносин Харківської
міської ради було заборонено вчиняти
дії щодо земельної ділянки,
розташованої на АДРЕСА_2 до вирішення
спору.

Суди попередніх інстанцій не звернули
увагу на те, що ухвалою суду від 6.12.2006
року була здійснена заборона щодо дій
Міської ради не за конкретною
земельною ділянкою із визначенням її
розташування, розміру.

Відповідно до оскаржуваного рішення
Релігійній громаді був наданий дозвіл
на розробку проекту відводу конкретної
земельної ділянки, з визначеною площею
- 0,3362 га , а також із визначенням її
розташування - АДРЕСА_1.

При цьому, в ухвалі Київського
районного суду м. Харкова від 6 грудня
2006 року не зазначено, що Міській раді
було заборонено вчиняти дії щодо саме
цієї земельної ділянки.

У разі накладення розмірів земельних
ділянок або їх тотожності суди
попередніх інстанцій повинні були це
належним чином дослідити у судових
засіданнях та надати відповідну
належну оцінку встановленим
обставинам справи.

Крім цього, суди повинні були надати
належну оцінку і обставинам,
зазначеним в ухвалі Київського
районного суду м.Харкова від 6.12.2006 року
щодо виданої заборони на дії Міської
ради.

У наданих запереченнях на касаційні
скарги Міська рада зазначила, що
Релігійній громаді був наданий дозвіл
на розробку проекту відводу на іншу
земельну ділянку, площею 0,3362 га і за
іншим її розташуванням - на АДРЕСА_1.

Враховуючи те, що судами попередніх
інстанцій зазначені обставини не були
встановленні, постанова першої
інстанції та ухвала апеляційної
інстанції підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень з направленням справи на новий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справ.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
постанова першої інстанції та ухвала
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню, адміністративна справа
направленню до суду першої інстанції
для нового розгляду.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги Харківської міської
ради Харківської області та Релігійної
громади Свято-Миколаївської
Харківської єпархії УПЦ задовольнити
частково.

Постанову Київського районного суду м.
Харкова від 4 вересня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 9 січня 2013
року скасувати, адміністративну справу
направити до Київського районного суду
м. Харкова на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
Сірош М.В.

Пилипчук Н.Г.

Юрченко В.П.