Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/78890/11

К/9991/84445/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач),
Загороднього А.Ф., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Державної податкової
адміністрації в Донецькій області,
Державної податкової адміністрації
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У червні 2011 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати протиправними дії
відповідачів щодо перевищення строків
прийняття рішення про призначення
виплати одноразової грошової допомоги;
перевищення строків подання
документів та утримання податку з
доходів фізичних осіб з нарахованої
одноразової грошової допомоги, а також
зобов'язати виплатити неправомірно
утриманий податок з доходів фізичних
осіб у розмірі 9071,52 грн. і виплатити
сплачену комісію банку у сумі 226,99 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 6 вересня 2011
року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2011
року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної
податкової адміністрації України щодо
перевищення передбачених постановою
Кабінету Міністрів України №707 від
12.05.2007 року строків прийняття рішення
про призначення виплати одноразової
грошової допомоги стосовно позивача. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів і
прийняти нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Відповідач також звернувся з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати зазначені рішення в частині
визнання протиправними дій Державної
податкової адміністрації України і
прийняти в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційні
скарги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач
проходив службу в органах податкової
міліції Державної податкової
адміністрації у Донецькій області з
30.11.1996 року по 28.09.2010 року.

За час проходження служби позивач
отримав захворювання, у зв'язку із чим
за результатами медичного огляду
військово-лікарською комісією йому
видано свідоцтво про хворобу №10 від
5.10.2010 року, в якому позивача визнано
непридатним до військової служби зі
зняттям з військового обліку та
зазначено, що дане захворювання
пов'язано з проходженням служби в
органах внутрішніх справ, а також
позивача визнано інвалідом 2 групи з
втратою 70% працездатності і з 29.09.2010
року йому призначено пенсію по
інвалідності.

Позивачем на ім'я голови Державної
податкової адміністрації у Донецькій
області 18.10.2010 року подано заяву
(рапорт) про виплату одноразової
грошової допомоги.

Державна податкова адміністрація у
Донецькій області направила пакет
документів стосовно виплат соціальної
допомоги до Державної податкової
адміністрації України супровідним
листом №18459/8/04-3-13 від 20.10.2010 року.

Державною податковою адміністрацією
України 28.02.2011 року прийнято рішення
№5623/7/04-0817 про виплату позивачу
одноразової грошової допомоги у
зв'язку із встановленням інвалідності
та втратою працездатності, яка після
утримання з неї податку з доходів
фізичних осіб та комісії банку склала
45170,45 грн.

Предметом даного спору є питання щодо:
перевищення строків прийняття рішення
про призначення виплати одноразової
грошової допомоги; перевищення строків
подання документів для прийняття
рішення про призначення виплати
одноразової грошової допомоги;
утримання податку з доходів фізичних
осіб з одноразової грошової допомоги
та комісії банку.

Стосовно перевищення Державною
податковою адміністрацією України
(далі - ДПА України) строків прийняття
рішення про призначення виплати
одноразової грошової допомоги колегія
суддів зазначає наступне.

Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 12 травня 2007 року № 707 «Про
затвердження Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або інвалідності
працівника, міліції» (далі - Порядок
№707).

Згідно абзацу 2 пункту 7 Порядку №707 МВС
та ДПА України у десятиденний строк
приймає рішення про призначення
виплати і надсилає його разом із
документами, зазначеними у пунктах 4 і 5,
органу внутрішніх справ, органу
державної податкової служби, у якому
проходив службу працівник міліції,
податкової міліції, для проведення
виплати.

Тобто, оскільки строки прийняття
рішення стосовно виплати одноразової
грошової допомоги Державною
податковою адміністрацією України
були порушені, то висновки судів
першої і апеляційної інстанцій щодо
задоволення позову в цій частині є
правильними.

Стосовно визнання протиправними дій
Державної податкової адміністрації у
Донецькій області щодо перевищення
строків подання документів до
Державної податкової адміністрації
України для прийняття рішення про
виплату одноразової грошової
допомоги, то колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 1 пункту 7 Порядку
№707 орган внутрішніх справ, орган
державної податкової служби, у якому
проходив службу працівник міліції,
податкової міліції, подає МВС та ДПА у
семиденний строк з дня реєстрації
документів висновок щодо можливості
проведення грошової допомоги разом з
документами, зазначеними у пунктах 4 і 5
цього Порядку, копією висновку
службового розслідування за фактом
поранення (контузії, травми або
каліцтва) такого працівника,
установлення групи інвалідності чи
загибелі (смерті).

Таким чином, оскільки заяву (рапорт) про
виплату одноразової грошової допомоги
позивачем підписано 18.10.2010 року, а
листом Державної податкової
адміністрації у Донецькій області від
20.10.2010 року документи позивача щодо
такої виплати були направлені до
вищестоящого органу, то суди
попередніх інстанцій дійшли
обгрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову в цій частині.

Щодо вимог позивача зобов'язати
повернути сплачену комісію банку
колегія суддів зазначає наступне.

За заявою позивача в територіальному
відокремленому безбалансовому
відділенні №5404/0166 філії
Пролетарського відділення №5404 м.
Донецька відкрито рахунок П20 №48920, на
який позивач і просив перерахувати
одноразову грошову допомогу.

Згідно п.1.8 Інструкції про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземній
валютах, затвердженої постановою
правління Національного Банку України
№492 від 12.11.2003 року і зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за №1172/8493
від 17.12.2003 року, банки відкривають своїм
клієнтам за договором банківського
рахунку поточні рахунки, за договором
банківського вкладу - вкладні
(депозитні) рахунки.

Поточний рахунок - рахунок, що
відкривається банком клієнту на
договірній основі для зберігання
грошей і здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства У країни.

У відповідності до ч.З ст.1068
Цивільного кодексу України банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунку
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунку або законом.

Частиною 4 вказаної статті передбачено,
що клієнт зобов'язаний сплатити плату
за виконання банком операцій за
рахунком клієнта, якщо це встановлено
договором.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновками судів
попередніх інстанцій, що спірні
правовідносини з приводу
відшкодування позивачу комісії банку
виникли між обслуговуючим банком
(отримувачем комісії), відповідачем
(платник за платіжним дорученням) та
позивачем (отримувач платежу) в межах
цивільних правовідносин, а не з приводу
реалізації відповідачем владних
управлінських функцій.

Стосовно правомірності утримання
податку з доходів фізичних осіб з
виплаченої позивачу одноразової
грошової допомоги, то колегія суддів
зазначає наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову в цій
частині, суди першої та апеляційної
інстанцій помилково виходили з того, що
рішення про виплату позивачу
одноразової грошової допомоги
відповідачем прийнято після набрання
чинності норм Податкового кодексу
України щодо оподаткування доходів
фізичних осіб, а тому, утримуючи
податок з виплаченої позивачу
одноразової грошової допомоги,
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Так, позивач після отримання у вересні
2010 року інвалідності 18.10.2010 року
звернувся до органу податкової служби
за місцем проходження служби із заявою
(рапортом) про виплату одноразової
грошової допомоги та надав інші
документи, передбачені п. 5 Порядку №707.

При цьому, як було встановлено судами
першої і апеляційної інстанцій,
Державною податковою адміністрацією
України було порушено строки розгляду
і прийняття рішення, а, відповідно, і
строки виплати позивачу одноразової
грошової допомоги.

Таким чином, бездіяльність
відповідача, що проявилась у
зволіканні у часі з прийняттям рішення
про виплату позивачу одноразової
грошової допомоги, призвела до того, що
з 1.01.2011 року вступив в силу Податковий
кодекс України, який істотно звузив
права позивача, оскільки в Законі
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» не було передбачено
утримання податку з даного виду
допомоги.

Відповідно до ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного рішення судів
першої та апеляційної інстанцій в
частині правомірності утримання
податку з виплаченої позивачу
одноразової грошової допомоги,
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід враховувати
наведене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223,227, 230, 231
КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги ОСОБА_4 і Державної
податкової адміністрації України
задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 6 вересня 2011
року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25 жовтня 2011 року в частині
правомірності утримання податку з
виплаченої позивачу одноразової
грошової допомоги скасувати і справу в
цій частині направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

В решті рішення судів першої та
апеляційної інстанцій залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

А.Ф.Загородній

С.С.Пасічник