Справа № 820/13983/13-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 р.Справа № 820/13983/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивача Стаценко Н.В.

представника відповідача Тарасової
С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Укргазвидобування" в особі
Управління будівельно-монтажних робіт
"Укргазспецбудмонтаж" на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014р. по
справі № 820/13983/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укргазвидобування" в особі
Управління будівельно-монтажних робіт
"Укргазспецбудмонтаж"

до Державної реєстраційної служби
України

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Укргазвидобування" в особі
Управління будівельно-монтажних робіт
"Укргазспецбудмонтаж", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
реєстраційної служби України в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив суд:

- визнати протиправним рішення
Державної реєстраційної служби
України про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень (рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк Т.В.
№ 2582628 від 25.05.2013 р.) та скасувати це
рішення;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу України здійснити державну
реєстрацію та видати свідоцтво про
право приватної власності Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" на єдиний майновий
комплекс, що розташований за адресою:
вул. Промислова, буд. 2, с. П'ятигірське,
Балаклійського району Харківської
області, і надати витяг з державного
реєстру прав.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Укргазвидобування" в особі
Управління будівельно-монтажних робіт
"Укргазспецбудмонтаж" - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, а також на
порушення судом першої інстанції
приписів ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства, що
призвело до неправильного вирішення
справи. Зазначає, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано належність
позивачу на праві приватної власності
спірного майнового комплексу. Вказує,
що позивачем було надано Харківському
окружному адміністративному суду
довідку щодо надходження майнового
комплексу до ПАТ "Укргазвидобування" та
довідку щодо реорганізації об'єктів
Мінгазпрому та створення УБМР
"Укргазспецбудмонтаж", однак вказані
докази судом неповно з'ясовані, що
стало причиною прийняття незаконного
та необґрунтованого рішення по даній
справі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши, в
межах апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, що 27.04.2013р.
(вх. № 1031855/1010) Публічним акціонерним
товариством "Укргазвидобування" до
Реєстраційної служби Балаклійського
районного управління юстиції
Харківської області було подано заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо права власності на
єдиний майновий комплекс, що
розташований за адресою: вул.
Промислова, буд. 2, с. П'ятигірське,
Балаклійського району Харківської
області, з відповідними позначками: вид
реєстрації - перехід, форма власності -
приватна (Т. 2 а.с. 3).

Відповідно до картки прийому заяви №
2036033 (т. 2 а.с. 145-148) до заяви подавались
наступні документи: довіреність особи
яка подала документи, технічні
паспорти видані Балаклійським БТІ на
об'єкти даного майнового комплексу.
Інших документів згідно вказаної
картки до реєстрації надано не було.

Крім того, в матеріалах облікової
справи № 1031855 (Т. 2 а.с. 1-153) Реєстраційної
служби Балаклійського районного
управління юстиції Харківської
області щодо єдиного майнового
комплексу, що розташований за адресою:
вул. Промислова, буд. 2, с. П'ятигірське,
Балаклійського району Харківської
області, містяться також копія
передавального акту підписаного
головою комісії з припинення
діяльності ДК "Укргазвидобування" НАК
"Нафтогаз України", директором та
членами вказаної комісії (Т. 2 а.с. 65),
наказ про затвердження вказаного
передавального акту ДК
"Укргазвидобування" та створення ПАТ
"Укргазвидобування" від 21.12.2012р. № 1053 (Т.
2 а.с. 84) та інші докази
правонаступництва Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" відносно ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України" (Т. 2 а.с. 16, 66).

16.05.2013р. державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Балаклійського районного управління
юстиції Харківської області було
прийнято рішення № 2292822 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень згідно з п. 13
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 р. №
703 у зв'язку з відсутністю документів що
підтверджують право власності на майно
за попереднім правонабувачем - на
об'єкти, згідно наданих технічних
паспортів (Т. 2 а.с. 150). Вказане рішення
позивачем отримано 20.05.2013р. (Т. 2 а.с. 152).

25.05.2013р. державним реєстратором прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України прийнято
рішення № 2582628 про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень (Т. 1 а.с.
157, Т 2 а.с. 153) згідно зі ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", п.п. 16,
23 Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 р. №
703 у зв'язку з неподанням документів
зазначених у рішенні № 2292822 про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Не погодившись з рішенням відповідача,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що документи,
подані позивачем для проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, не дають можливості
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх підтверджують.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку, що відповідач
правомірно та за наявності підстав
відмовив ПАТ "Укргазвидобування" в
особі Управління будівельно-монтажних
робіт "Укргазспецбудмонтаж" у
задоволенні заяви про реєстрацію
речових прав.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, з огляду на
наступне.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності регулюються
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та прийнятим на
виконання цього закону Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
22.06.2011 №703 (далі - Порядок).

На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" ( в редакції Закону, чинного
на момент виникнення спірних
правовідносин), державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно, що супроводжується
внесенням даних до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень.

В силу ч.1 ст.4 вищезазначеного Закону,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно; право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; інші речові права
відповідно до закону; податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до ч.1, ч.3, ч.7 ст.16
зазначеного Закону, заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом.

Разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

У відповідності до вимог статті 15
зазначеного Закону України державна
реєстрація прав на нерухоме майно та їх
обтяжень проводиться згідно
встановленого порядку.

Згідно п.2 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), державну реєстрацію
прав шляхом внесення записів до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) проводять орган державної
реєстрації прав та нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Згідно п.4 Порядку №703 у Державному
реєстрі прав реєструються речові права
та їх обтяження на земельні ділянки, а
також на об'єкти нерухомого майна, які
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду або їх окремі частини,
квартиру, житлове та нежитлове
приміщення.

У разі коли законодавством встановлено
вимогу щодо прийняття в експлуатацію
об'єкта нерухомого майна, державна
реєстрація права власності на нього
проводиться після прийняття такого
об'єкта в експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

Пунктом 7 Порядку №703 передбачено, що
для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до п.10 Порядку №703, заявник
разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові необхідні
для такої реєстрації документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита.

Згідно п.12 Порядку №703, під час розгляду
заяви про державну реєстрацію і
документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо:
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках); повноважень заявника;
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; наявності обтяжень
прав на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Пунктом 16 Порядку №703 передбачено, що
за результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Відповідно до п.18 Порядку №703,
державний реєстратор на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень вносить
записи до Державного реєстру прав.

Згідно п.23 Порядку №703, державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 4 ч.1, ч.4 ст.24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", у державній реєстрації прав
та їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Відмова
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених цим
Законом, заборонена.

Відповідно до п.26 Порядку №703, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 27 Порядку визначено перелік
документів, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, а саме: 1) укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат; 2)
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 3) свідоцтво
про право на спадщину, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 4) свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 7) свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; 8) рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; 10) рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно; 11)
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; 12) заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; 13) закон, яким встановлено
сервітут на нерухоме майно; 14) рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; 15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; 16)
інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Тобто, за вимогами Закону № 1952 та
вищезазначеного Порядку, підставою для
проведення державної реєстрації перш
за все є документ, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно.

Отже, позивачу необхідно було надати
документ, що підтверджує виникнення
права власності на єдиний майновий
комплекс, що розташований за адресою:
вул. Промислова, буд. 2, с. П'ятигірське,
Балаклійського району Харківської
області, тобто, документ, що
підтверджує факт виникнення права на
таке нерухоме майно.

Судом встановлено, що до заяви про
державну реєстрацію позивачем на
реєстрацію права власності відповідно
до картки прийому заяви № 2036033
позивачем було надано (Т. 2 а.с. 145-148)
технічні паспорти видані
Балаклійським БТІ на об'єкти даного
майнового комплексу та документів які
містяться в обліковій справи № 1031855 (Т. 2
а.с. 1-153) Реєстраційної служби
Балаклійського районного управління
юстиції Харківської області, а саме,
копії передавального акту підписаного
головою комісії з припинення
діяльності ДК "Укргазвидобування" НАК
"Нафтогаз України", директором та
членами вказаної комісії (Т. 2 а.с. 65),
згідно якого Дочірня компанія
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" передала ПАТ
"Укргазвидобування" активи за даними
бухгалтерського обліку, майнові та
немайнові зобов'язання стосовно всіх
кредиторів та боржників, включаючи
зобов'язання, які оспорюються
Дочірньою компанією, копію наказу про
затвердження вказаного передавального
акту ДК "Укргазвидобування" та
створення ПАТ "Укргазвидобування" від
21.12.2012р. № 1053 (Т. 2 а.с. 84).

Враховуючи наявність вказаних
документів, позивач вважає, що з 27.12.2012
року - дати створення ПАТ
"Укргазвидобування", він, як
правонаступник ДК "Укргазвидобування",
став власником всього переданого
відповідно до передавального акту
майна, в тому числі майна, яке увійшло у
статутний капітал ПАТ
"Укргазвидобування".

Таким чином, у зв'язку з тим, що майно
(єдиний майновий комплекс, що
розташований за адресою: вул.
Промислова, буд. 2, с. Пятигірське,
Балаклійського району Харківської
області) є в складі майна, наведеного в
передавальному акті, то таке майно є
приватною власністю ПАТ
"Укргазвидобування".

Колегія суддів з цього приводу
зазначає наступне.

Відповідно до п. 42 Порядку № 703,
державний реєстратор у встановлених
законом випадках за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
видає свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, на підставі якого
проводить державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

Пунктом 4 частини 1 статті 18 цього "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено, що свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
видається фізичним особам та юридичним
особам, які в разі ліквідації
(реорганізації) юридичної особи
отримали у власність у встановленому
законодавством порядку нерухоме майно
юридичної особи, що ліквідується
(реорганізується).

Згідно пп. 2 п. 51 Порядку № 703, для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з передачею
у власність фізичним та юридичним
особам об'єктів нерухомого майна у
результаті припинення (ліквідації чи
реорганізації) юридичної особи або
виділу з неї нової юридичної особи
заявник, крім документів, що зазначені
у пунктах 27 - 29 і 31 цього Порядку, подає
органові державної реєстрації прав: у
разі злиття, приєднання або
перетворення юридичної особи -
передавальний акт, затверджений
засновниками (учасниками) юридичної
особи або органом, який прийняв рішення
про злиття, приєднання або
перетворення юридичної особи, та
документ, що підтверджує факт передачі
такого майна юридичній особі.

Отже, для проведення державної
реєстрації прав з видачею свідоцтва
про право власності на спірне нерухоме
майно на підставі пп. 2 п. 51 Порядку 703,
позивачу, окрім документів, що
зазначені у пунктах 27 - 29 і 31 цього
Порядку, необхідно було подати до
державного реєстратора додаткові
документи, а саме: передавальний акт та
документ, що підтверджує факт передачі
такого майна ПАТ "Укргазвидобування".

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що жодний з наданих до реєстратора
документів не підтверджує права
власності на майно за попереднім
правонабувачем - ДК "Укргазвидобування"
НАК "Нафтогаз України", на єдиний
майновий комплекс що розташований за
адресою: вул. Промислова, буд. 2, с.
П'ятигірське, Балаклійського району
Харківської області, зокрема, таких як
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, виданих Дочірній
компанії "Укргазвидобування
"Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", доказів реєстрації
права власності на нерухоме майно за ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України".

Колегія суддів, враховуючи
вищенаведене, зазначає, що майно, яке
позивач просить зареєструвати на праві
власності, первинно належить державі
Україна.

Крім того, з наданого позивачем
передавального акту станом на 30.09.2012
року не вбачається, яке саме нерухоме
майно було передано позивачеві, у
зв'язку з чим, неможливо встановити
входять спірні об'єкти до даного акту
чи ні.

Також позивачем не надано для
реєстрації жодного документу на
підтвердження факту передачі спірного
нерухомого майна від ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України" до ПАТ "Укргазвидобування".

Посилання позивача на довідку про
вартість об'єктів основних засобів, які
числяться на балансі ГПУ Шебелинського
відділення БМР УБМР
"Укргазспецбудмонтаж", витяг з
передавального акту ПАТ
"Укргазвидобування", а також довідку
про реорганізацію обєктів Мінгазпрому
та створення УБМР
"Укргазспецбудмонтаж", ( т. 2 а.с. 160-163),
колегія суддів не приймає у якості
належного доказу у справі, оскільки
зазначені довідки не є документами, що
підтверджують факт наявності права
власності на спірне майно за
попереднім правонабувачем - ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України", та факт передачі такого майна
від попереднього власника до ПАТ
"Укргазвидобування".

Згідно ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 70 КАС України встановлено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

З огляду на відсутність належних
доказів, що підтверджують факт
виникнення права власності на спірне
майно за попереднім правонабувачем - ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України", яке позивач просить
зареєструвати за ним, враховуючи
ненадання позивачем документів, що
підтверджують факт передачі спірного
нерухомого майна від попереднього
власника до ПАТ "Укргазвидобування", а з
передавального акту не вбачається, яке
саме нерухоме майно було передано
позивачеві, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що документи, подані
позивачем для проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень, не
дають можливості встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх підтверджують, а отже,
відповідач правомірно та за наявності
підстав, передбачених ст. 24 Закону №
1952-ІV, відмовив ПАТ "Укргазвидобування"
у задоволенні заяви про реєстрацію
речових прав та видачі свідоцтв про
право приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Приймаючи оскаржуване рішення,
відповідач діяв на підставі, в межах
наданих йому законодавством
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги про визнання такого
рішення протиправним та його
скасування є необґрунтованими і
такими, що не підлягають задоволенню.

Відносно позовної вимоги про
зобов'язання реєстраційної служби
Балаклійського районного управління
юстиції Харківської області вчинити
дії з державної реєстрації та видати
свідоцтво про право приватної
власності Публічного акціонерного
товариства "Укргазвидобування",
колегія суддів зазначає, що оскільки
під час судового розгляду встановлено
правомірність прийнятого відповідачем
рішення та враховуючи, що позовна
вимога про зобов'язання відповідача
вчинити дії з державної реєстрації та
видати свідоцтва про право приватної
власності є похідною, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову в цій частині.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
29.05.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги позивача колегією
суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" в особі Управління
будівельно-монтажних робіт
"Укргазспецбудмонтаж" залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014р. по
справі № 820/13983/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 04.08.2014 р.