Справа № 2а/0506/98/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/800/33857/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Весельської Т.Ф.,

Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області, в якому (з врахуванням заяви
про зміну позовних вимог від 12.09.2012р.)
просила визнати незаконною відмову
відповідача у перерахунку їй пенсії як
державному службовцю з врахуванням
нарахованих та виплачених сум
матеріальних допомог на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань й зобов'язати відповідача
перерахувати їй пенсію як державному
службовцю з 01 грудня 2011 року з
врахуванням сум матеріальних допомог
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексації заробітної плати, які
враховуються при обчисленні пенсії
відповідно до Закону України від 16
грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну
службу» та з яких сплачено страхові
внески, з врахуванням фактично
отриманих сум.

Постановою Волноваського районного
суду Донецької області від 12 вересня 2012
року позов задоволено частково:
визнано незаконними дії відповідача та
зобов'язано його провести з 01.05.2012р.
перерахунок та виплату позивачці
пенсії з врахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
страхові внески, з урахуванням
фактично отриманих сум відповідно до
Закону України "Про державну службу"; в
решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нову постанову,
якою відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивачка
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
просила рішення суду апеляційної
інстанції скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Відповідач в запереченнях на касаційну
скаргу просив залишити останню без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін,
оскільки воно, на його думку, ухвалене
відповідно до норм чинного
законодавства й на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29 січня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_4 залишено без
задоволення, постанову суду
апеляційної інстанції - без змін.

Проте, постановою Верховного Суду
України від 03 червня 2014 року ухвалу
суду касаційної інстанції скасовано, а
справу направлено на новий касаційний
розгляд.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка була
звільнена з Управління Пенсійного
фонду України в Волноваському районі
Донецької області у зв'язку з набуттям
граничного віку перебування на
державній службі та їй призначена
пенсія відповідно до Закону України
"Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993р.
(далі - Закон №3723-XII).

06.01.2011р. позивачка звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії на день звільнення згідно зі
статтею 37 Закону №3723-XII з урахуванням
довідки від 06.01.2011р. №96/10.

Рішенням управління Пенсійного Фонду
України в Волноваському районі №23 від
13.01.2011р. позивачці було відмовлено в
перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що
попередній розмір призначеної пенсії
був вищий ніж перерахований.

Після отримання 26.04.2012р. довідки про
складові заробітної плати для
перерахунку пенсії від 17.04.2012р. №8740/12
позивачка звернулась до відповідача з
заявою про включення додатково до
складу заробітної плати сум
матеріальних допомог на оздоровлення
та на соціально-побутові потреби, а
також індексації заробітної плати, з
яких сплачувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Листом №82/х-17-01-03 від 07.05.2012р. відповідач
відмовив в перерахунку пенсії в зв'язку
тим, що зазначені виплати були разовими
та не входили до складу заробітної
плати.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995р. (далі
- Закон №108/95-ВР) встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входять: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від
05.11.1991р. (далі - Закон №1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій й
відповідно до частини 1 вказаної статті
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України від 26 червня 1997 року
№402/97-ВР «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» (який
був чинний на час виникнення спірних
відносин) нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. (далі -
Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 20 лютого 2012 року, від 14 та 28 травня й
06 листопада 2013 року у справах №21-430а11,
№21-97а13, №21-125а13, №21-350а13 відповідно.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що вирішуючи даний спір, суд
першої інстанції дав правильну правову
оцінку обставинам у справі й дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову, яке було помилково
скасоване судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, керуючись статтями
210, 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року скасувати, а постанову
Волноваського районного суду
Донецької області від 12 вересня 2012 року
- залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Весельська Т.Ф.

Рецебуринський
Ю.Й.