Справа № 2а-12704/12/2670
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/800/8233/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів: Костенка
М.І.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 жовтня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Голосіївської
районної у м. Києві державної
адміністрації (далі - РДА), треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
зобов'язання РДА включити його до
списків осіб, які користуються правом
першочергового одержання жилих
приміщень.

Зазначив, що він є інвалідом ІІ групи, у
зв'язку з чим повинен бути внесеним до
зазначеного списку осіб.

26 жовтня 2012 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ
групи загального захворювання, у
зв'язку з чим не підпадає під перелік
осіб, зазначених у п. 44 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень у Українській РСР,
затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР і укрпрофради № 470 від
11.12.1984 року.

ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою
з вимогою скасування постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 9.03.2011 року ОСОБА_2 звернувся
до РДА із заявою щодо взяття його на
квартирний облік, як інваліда ІІ групи.

7 квітня 2011 року РДА повідомила ОСОБА_2,
що довідка МСЕК щодо встановлення йому
ІІ групи інвалідності загального
захворювання не є підставою для
переведення його в пільгову чергу на
отримання житла за станом здоров'я.

Відповідно до ст. 45 ЖК Української РСР у
першу чергу жилі приміщення надаються
потребуючим поліпшення житлових умов:
сім'ям воїнів (партизанів), які загинули
чи пропали безвісти, і прирівняним до
них у встановленому порядку особам;
Героям Радянського Союзу, Героям
Соціалістичної Праці, а також особам,
нагородженим орденами Слави, Трудової
Слави, «За службу Батьківщині у
Збройних Силах СРСР» усіх трьох
ступенів; особам, які хворіють на тяжкі
форми деяких хронічних захворювань,
перелічених у списку захворювань,
затверджуваному в установленому
законодавством Союзу РСР порядку;
особам, зараженим вірусом
імунодефіциту людини внаслідок
виконання медичних маніпуляцій;
медичним працівникам, зараженим
вірусом імунодефіциту людини
внаслідок виконання службових
обов'язків; особам, які перебували в
складі діючої армії в період
громадянської і Великої Вітчизняної
воєн та під час інших бойових операцій
по захисту СРСР, партизанам
громадянської і Великої Вітчизняної
воєн, а також іншим особам, які брали
участь у бойових операціях по захисту
СРСР; інвалідам праці І і ІІ груп та
інвалідам І і ІІ груп з числа
військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України; сім'ям осіб, які
загинули при виконанні державних або
громадських обов'язків, виконанні
обов'язку громадянина СРСР по
рятуванню життя людини, по охороні
соціалістичної власності і
правопорядку або загинули на
виробництві внаслідок нещасного
випадку; робітникам і службовцям, які
тривалий час сумлінно пропрацювали у
сфері виробництва; матерям, яким
присвоєно звання «Мати-героїня»,
багатодітним сім'ям, сім'ям, що
виховують дітей-інвалідів, і одиноким
матерям; сім'ям при народженні близнят;
вчителям та іншим педагогічним
працівникам загальноосвітніх шкіл і
професійно-технічних навчальних
закладів. Законодавством Союзу РСР і
Української РСР право першочергового
одержання жилого приміщення може бути
надано й іншим категоріям громадян.

Згідно з п. 44 Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затверджених
постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 року, у першу
чергу жилі приміщення надаються тим, що
перебувають на квартирному обліку:
Героям Радянського Союзу, Героям
Соціалістичної Праці, а також особам,
нагородженим орденами Слави, Трудової
Слави, «За службу Батьківщині у
Збройних Силах СРСР» усіх трьох
ступенів; особам, які хворіють на тяжкі
форми деяких хронічних захворювань,
перелічених у списку захворювань,
затвердженому Міністерством охорони
здоров'я СРСР за погодженням з
Державним комітетом СРСР по праці і
соціальних питаннях та ВЦРПС; особам,
зараженим вірусом імунодефіциту
людини внаслідок виконання медичних
маніпуляцій; медичним працівникам,
зараженим вірусом імунодефіциту
людини внаслідок виконання службових
обов'язків; учасникам бойових дій та
учасникам війни. Учасники бойових дій,
які дістали поранення, контузію або
каліцтво під час участі в бойових діях
чи виконання обов'язків військової
служби, забезпечуються жилою площею
протягом двох років з дня взяття на
квартирний облік; інвалідам праці I і II
груп та інвалідам I і II груп з числа
військовослужбовців; особам, які стали
інвалідами I і II груп у зв'язку з
виконанням державних або громадських
обов'язків, виконанням обов'язку
громадянина СРСР по рятуванню життя
людини, по охороні соціалістичної
власності і правопорядку; сім'ям осіб,
які загинули при виконанні державних
або громадських обов'язків, виконанні
обов'язку громадянина СРСР по
рятуванню життя людини, по охороні
соціалістичної власності і
правопорядку; сім'ям осіб, які загинули
на виробництві внаслідок нещасного
випадку.

До членів сімей осіб, вказаних у
підпунктах 7 і 8 цього пункту, належать
ті, хто перебував разом з ними на
квартирному обліку.

Якщо ці особи на обліку не перебували,
членами їх сімей визнаються ті, хто
проживав разом з ними на день загибелі:
подружжя, що вдруге не одружилося; діти,
які не мають своєї сім'ї, або хоч і мають
свою сі''ю, але стали інвалідами до
досягнення повноліття; батьки;
утриманці загиблого, яким призначена
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника; робітникам і службовцям,
які тривалий час сумлінно пропрацювали
у сфері виробництва.

Тривалість часу сумлінної роботи на
даному підприємстві, в організації, що
дає право на одержання жилих приміщень
у першу чергу, встановлюється (залежно
від місця перебування на квартирному
обліку) трудовим колективом
підприємства, організації або спільним
рішенням виконавчого комітету
місцевої Ради народних депутатів і
ради профспілок, але не може бути менше
20 років.

У колективному договорі може бути
передбачено надання жилих приміщень у
першочерговому порядку новаторам і
передовикам виробництва, вказаним у
пункті 14 цих Правил; матерям, яким
присвоєно звання «Мати-героїня»;
багатодітним сім'ям (які мають у своєму
складі трьох і більше дітей) і одиноким
матерям.

Вказані сім'ї не втрачають права
першочергового одержання жилих
приміщень і у випадку, коли після
взяття сім'ї на квартирний облік діти
досягнуть повноліття; сім'ям при
народженні близнят; учителям та іншим
педагогічним працівникам
загальноосвітніх шкіл і
професійно-технічних учбових закладів;
особам, які проживають у ветхих
будинках, що не підлягають
капітальному ремонту; іншим громадянам
у випадках, передбачених
законодавством Союзу РСР і Української
РСР.

Суди першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано зазначили, що ОСОБА_2 є
інвалідом ІІ групи загального
захворювання, у зв'язку з чим не
підпадає під перелік осіб, які мають
право на першочергове забезпечення
житловим приміщенням.

Відповідно до п. 5 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР потребуючі
поліпшення житлових умов члени
житлово-будівельних кооперативів,
громадяни, які мають жилий будинок

(частину будинку), квартиру у приватній
власності, та інші громадяни, що
проживають у цих будинках (частинах
будинків), квартирах, забезпечуються
жилими приміщеннями на загальних
підставах.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, з 26.05.1978 року ОСОБА_2
перебуває на квартирному обліку в
загальній черзі.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову у задоволенні
позову є обґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
рішення судів постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана правильно,
підстав для їх скасування з мотивів,
викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 жовтня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Костенко М.І.

Юрченко В.П.