Справа № 9101/183629/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

"24" жовтня 2013 р. справа № 0824/311/12
(8а-22/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Токмаку
та Токмацькому районі Запорізької
області

на постанову Токмацького районного
суду Запорізької області від 29 березня
2012 року

у справі № 0824/311/12 (8а-22/12)

за заявою управління Пенсійного фонду
України в м. Токмаку та Токмацькому
районі Запорізької області про
перегляд постанови Токмацького
районного суду Запорізької області від
24 січня 2012 року у справі № 2-а-1051/10 за
нововиявленими обставинами

у справі за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в м. Токмаку та Токмацькому районі
Запорізької області

про визнання протиправними дій, -

встановив:

управління Пенсійного фонду України в
м. Токмаку та Токмацькому районі
Запорізької області звернулось до суду
з заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Запорізького районного суду
Запорізької області від 12.08.2010 року в
адміністративній справі № 2-а-1051/2010.

Постановою Токмацького районного суду
Запорізької області від 29 березня 2012
року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, заявник подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити заяву
управління Пенсійного фонду України в
м. Токмаку та Токмацькому районі
Запорізької області.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач вказує, що, у зв'язку з
прийняттям Конституційним Судом
України рішення від 25 січня 2012 року
№3-рп/2012, виникли обставини, які є
підставою для перегляду судового
рішення, а саме: при вирішенні справ
щодо соціального захисту громадян суди
повинні керуватись приписами постанов
Кабінету Міністрів України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм процесуального
права, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що за позовом ОСОБА_1
постановою Токмацького районного суду
Запорізької області від 12.08.2010 року
було зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Токмаку та
Токмацькому районі Запорізької
області здійснити перерахунок та
забезпечити виплату державної пенсії в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як інваліду 2 групи,
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 06.07.2007 року по 31.12.2007 року
з урахуванням фактично виплачених сум.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
перегляд судового рішення по справі за
нововиявленими обставинами, суд першої
інстанції виходив з того, що обставини,
на які посилається відповідач, не є
нововиявленими, та не можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначає, що рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/2012
від 25.01.2012 встановлено, що
загальносуспільні потреби у сфері
соціального захисту забезпечуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України виходячи з фінансових
можливостей держави, а засоби та
механізм нарахування соціальних
виплат повинні відповідати принципам
пропорційності та справедливості. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян повинні керуватися
принципом законності, який передбачає
застосування нормативно-правових
актів відповідних органів державної
влади, виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції такі доводи
вважає необґрунтованими, адже
відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 245 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано. Проте рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/2012
від 25.01.2012 не було встановлено
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, що були застосовані судом
при вирішенні адміністративної справи
№ 2-а-1051/2010.

Окрім того, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що не можуть визнаватися
нововиявленими істотні для справи
обставини, які виникли після ухвалення
судом рішення у справі.

Колегія суддів також зазначає, що суд
першої інстанції при ухвалені
постанови від 12.08.2010 року не мав
можливості застосувати висновки
Конституційного Суду України,
викладені в рішенні № 3-рп/2012 від 25.01.2012,
оскільки на момент вирішення
адміністративної справи дане рішення
не було прийняте.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ч. 1 ст. 253 Кодексу адміністративного
судочинства України суд може скасувати
постанову чи ухвалу у справі і прийняти
нову постанову чи ухвалу або залишити
заяву про перегляд судового рішення за
ново виявленими обставинами без
задоволення.

Суд першої інстанції прийняв постанову
про відмову у задоволенні заяви про
перегляд за ново виявленими
обставинами, в той час коли з цих
підстав повинен був прийняти ухвалу.

Проте таке процесуальне порушення не
призвело до неправильного по суті
вирішення питання, тому не є підставою
для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, допущене
порушення норм процесуального права не
призвело до неправильного вирішення
питання, тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а ухвалу суду
- без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 199, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Токмаку
та Токмацькому районі Запорізької
області залишити без задоволення.

Постанову Токмацького районного суду
Запорізької області від 29.03.2012 року в
адміністративній справі №
0824/311/2012(8-а-22/2012) залишити - без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун