Справа № 2270/7805/11
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року м.
Київ К/9991/42169/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Стрелець Т.Г.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Хмельницькій області на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2012 року у справі №2270/7805/11
за позовом Комунального підприємства
по експлуатації теплових мереж
«Тепловик» Старокостянтинівської
міської ради м. Старокостянтинів
Хмельницької області до
Контрольно-ревізійного відділу в
Старокостянтинівському районі та
місті Старокостянтинові Хмельницької
області про скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2011 року комунальне
підприємство по експлуатації теплових
мереж «Тепловик»
Старокостянтинівської міської ради м.
Старокостянтинів Хмельницької області
звернулось з позовом до
Контрольно-ревізійного відділу в
Старокостянтинівському районі та
місті Старокостянтинові Хмельницької
області про визнання нечинним та
скасування пункту 9 вимоги від 11.05.2011
року №14-33/577 «Про усунення недоліків за
результатами фінансово-господарської
діяльності».

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року, позов задоволено. Визнано
незаконним та скасовано пункт 9 вимоги
контрольно-ревізійного відділу в
Старокостянтинівському районі та
місті Старокостянтинові Хмельницької
області №14-33/577 від 11.05.2011 року «Про
усунення недоліків за результатами
ревізії фінансово-господарської
діяльності».

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій
Державна фінансова інспекція в
Хмельницькій області звернулась з
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанції, та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначених судових рішень було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 10.01.2011 року по
24.03.2011 року Контрольно-ревізійним
відділом в Старокостянтинівському
районі та місті Старокостянтинові
Хмельницької області було проведено
планову виїзну ревізію
фінансово-господарської діяльності
комунального підприємства по
експлуатації теплових мереж "Тепловик"
Старокостянтинівської міської ради за
2008-2010 роки.

Проведеною ревізією встановлено
порушення п. 16 Порядку формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 10.07.2006 року № 955, а
саме до фактичних витрат включено
адміністративні витрати в розмірі
більше ніж 5% виробничої собівартості.

За наслідками ревізії складено акт
перевірки від 30.03.2011 року №14-35/21.

На підставі вказаного акту ревізії,
Контрольно-ревізійним відділом в
Старокостянтинівському районі та
місті Старокостянтинові Хмельницької
області пред'явлено вимогу №14-33/577 від
11.05.2011 року, пунктом 9 якої вимагалось,
повернути до Державного бюджету зайво
отримані кошти в сумі 219112 грн.

На думку позивача, вказаний пункт
вимоги є незаконним, тому що
підприємством при плануванні
адміністративних витрат не були
порушені чинні на той час нормативні
акти.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
розглядаючи справу та задовольняючи
позовні вимоги, вмотивували свої
висновки тим, що пункт 9 оскаржуваної
вимоги не відповідає нормам постанови
КМУ від 10.07.2006 р. № 955 «Про затвердження
Порядку формування тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії та послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суддів та
вважає їх обґрунтованими, враховуючи
наступне.

Механізм формування тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії
підприємствами сфери теплопостачання
та надання послуг з централізованого
опалення і постачання гарячої води
регулюється постановою КМ України, від
10.07.2006, № 955 «Про затвердження Порядку
формування тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води».

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 Порядку № 955
формування тарифів підприємствами, які
здійснюють виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії (далі - підприємства),
здійснюється відповідно до річних
планів виробництва, транспортування та
постачання теплової енергії,
економічно обґрунтованих планованих
витрат, визначених на підставі
державних нормативів (норм) витрат
ресурсів, техніко-економічних
розрахунків та кошторисів, ставок
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та цін у планованому періоді,
визначених на підставі прогнозних
індексів цін виробників промислової
продукції.

Річний план виробництва,
транспортування та постачання
теплової енергії готується на підставі
укладених договорів купівлі-продажу
теплової енергії з урахуванням
техніко-економічних факторів, зокрема
таких, як:

збільшення обсягів виробництва,
транспортування та постачання
теплової енергії в результаті
економічного розвитку населеного
пункту, здійснення заходів для
зниження рівня витрат на технологічні
потреби та втрат теплової енергії,
виконання регіональних програм
оснащення приладами обліку
виробництва та споживання теплової
енергії, підвищення вимог щодо
економії паливно-енергетичних
ресурсів;

підвищення технологічного рівня
процесів виробництва, транспортування
та постачання теплової енергії шляхом
здійснення заходів, спрямованих на
автоматизацію та механізацію
виробництва, застосування
прогресивних енергозберігаючих
технологій;

підвищення рівня організації
виробництва та поліпшення умов праці
шляхом удосконалення
операційно-виробничого планування,
систем управління,
матеріально-технічного забезпечення
господарської діяльності.

Планування витрат для включення їх до
повної планованої собівартості
теплової енергії здійснюється з
урахуванням витрат з операційної
діяльності, фінансових витрат,
пов'язаних з основною діяльністю.

До планованих витрат з операційної
діяльності включаються:

планована собівартість реалізованої
теплової енергії;

адміністративні витрати, витрати із
збуту теплової енергії та інші
операційні витрати.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 955
адміністративні витрати включаються
до тарифів у розмірі, що не перевищує 5
відсотків планованої виробничої
собівартості. Темпи зростання
адміністративних витрат не повинні
перевищувати визначеного рівня
інфляції.

Як вірно встановлено судами,
формування тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії у 2008 році та у 2009 році
проводилось відповідно до рішення
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
від 31.08.2006 р. № 391 «Про встановлення
тарифів на послуги теплопостачання для
населення», яке в свою чергу було
прийнято на підставі постанови КМУ від
10.07.2006 р. № 955, і такі встановлені тарифи
діяли з 01.09.2006 року по 05.02.2009 року.

У період з 05.02.2009 року до 31.12.2010 року
діяли тарифи на послуги з виробництва,
транспортування, постачання теплової
енергії, що були встановлені рішенням
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
від 29.01.2009 р. №391 «Про встановлення
тарифів на послуги з централізованого
опалення та підігріву води, які
надаються комунальним підприємством
по експлуатації теплових мереж
«Тепловик», де адміністративні витрати
не перевищують 5 % планової виробничої
собівартості, що підтверджується
висновком Державної інспекції з
контролю за цінами у Хмельницькій
області від 22.10.2008 року № 174.

Таким чином, формування тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії у 2008 році
та за 9 місяців 2009 році, в тому числі і
адміністративних витрат, проводилось
позивачем за економічно
обґрунтованими плановими витратами,
тоді як перевірка посадовими особами
відповідача проводилась на підставі
фактичних витрат, які при плануванні
точно спрогнозувати неможливо.

З огляду на це, судами вірно
встановлено невідповідність висновків
акту ревізії дійсним обставинам
справи.

Відтак, судова колегія погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що пункт 9 вимоги №14-33/577 від 11.05.2011 року
не відповідає нормам постанови
Кабінету Міністрів України від 10.07.2006
року №955, у зв'язку із чим підлягає
скасуванню.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої та апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Хмельницькій області
відхилити, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 22
лютого 2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: