Справа № 2а-4001/11/2170
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/61354/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло О.М.Судді:
Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у порядку письмового
провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012 р.

у справі №2а-4001/11/2170

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі-позивач) звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби (далі-відповідач) про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22.09.2011 р.
позовні вимоги задоволено: скасовано
податкове повідомлення-рішення від
05.04.2011 р. № на суму 48 951,92 грн.,
стягнуто з Державного бюджету України
на користь позивача 3,40 грн.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012 р.
скасовано рішення суду першої
інстанції. Прийнято нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної
інстанцій прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить його
скасувати.

Відповідач письмових заперечень на
касаційну скаргу позивача до суду
касаційної інстанції не надіслав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Працівниками контролюючого органу у
період з 24.03.11 р. по 25.03.11 р. проведено
документальну невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.09 р. по 31.12.09 р., про що складено акт
від 28.03.2011 р. №795/17-1/НОМЕР_1, яким
встановлено порушення п. 4.1 ст. 4, п. 12.1
ст. 12 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб».

За результатами проведеної перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомленням-рішення від 05.04.2011 р. №
(форма «Р»), яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб від продажу рухомого
майна та надання рухомого майна в
оренду у розмірі 48 951,92 грн.

Оскаржуване позивачем податкове
повідомлення рішення у
адміністративному порядку було
залишене вищестоящими податковими
органами без змін, а відповідні скарги -
без задоволення.

Розглянувши доводи, наведені у
касаційній скарзі, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

За висновками акту перевірки,
позивачем не задекларовано дохід, який
підлягає оподаткуванню у розмірі 48 951,92
грн. (вартість автомобіля - 326 346,15 грн.,
ставка податку - 15%) від продажу
рухомого майна.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 21.04.2009 р. у результаті
проведення біржових торгів на товарній
біржі «Алмаз» (м. Херсон) позивачем було
укладено біржовий контракт
купівлі-продажу транспортного засобу -
легкового автомобіля BMWX5, 2007 року
випуску, номер двигуна НОМЕР_3, номер
кузова НОМЕР_4 який належав позивачу. За
умовами контракту ціна продажу
автомобіля становила 100 грн.

Висновки податкового органу, зроблені
в акті перевірки, базуються на
інформації, отриманій від відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ УМВС України, відповідно до якої
згідно зі звітом про незалежну
експертну оцінку, проведену
Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром
від 22.04.2009 р. № 481, ринкова вартість
автомобіля марки BMWX5, 2007 року становить
326 346,15 грн., з якого позивачем не
утримано 48 951,92 грн. податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 15%.

Відмовляючи у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що у
випадку укладання позивачем договору
купівлі-продажу, який вказує на
безпосереднє отримання доходу, позивач
повинен сплатити дохід, розрахований
на підставі звичайної вартості
автомобіля, а не на підставі ціни
договору купівлі-продажу.

Однак, з такими доводами апеляційного
суду колегія суддів не погоджується з
огляду на таке.

Так, як було правильно зазначено судом
першої інстанції, основним нормативним
документом, який на момент продажу
позивачем автомобіля врегульовував
питання сплати фізичними особами
податку з доходів фізичних осіб, був
Закон України «Про податок з доходів
фізичних осіб», який і підлягає
застосуванню при вирішенні даного
спору.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» дохід
платника податку від продажу об'єкта
рухомого майна протягом звітного
податкового року оподатковується за
ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті
7 цього Закону, тобто в розмірі 15 %.

Суд, першої інстанції, надаючи оцінку
спірних правовідносинам, правильно
виходив з того, що на відміну від
визначення доходу фізичної особи при
продажі рухомого майна, п.11.1.3. ст. 11
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» передбачав базу
оподаткування операцій від продажу
об'єкта нерухомого майна, зокрема,
дохід, отриманий фізичною особою,
виходячи з ціни, зазначеної у договорі
купівлі-продажу, але не нижче оціночної
вартості такого нерухомого майна,
розрахованої органом, уповноваженим
здійснювати таку оцінку відповідно до
законодавства.

Зважаючи на викладені норми Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», суд дійшов цілком
обґрунтованого висновку, що на момент
продажу позивачем автомобіля
законодавство не вимагало визначення
доходу від продажу рухомого майна, у
тому числі і автомобіля, як бази для
оподаткування податку доходів
фізичних осіб не нижче оціночної
вартість такого майна і відповідно
сплати вказаного податку, виходячи з
ціни, яка не може бути нижче оціночної
вартості рухомого майна.

Висновки апеляційного суду щодо
невідповідності суми продажу ринковій
вартості цього автомобіля, підлягають
відхиленню, оскільки податкове
законодавство, що діяло на час такого
продажу, не передбачало визначення
оподатковуваного доходу фізичної
особи від продажу рухомого майна за
звичайною ціною (ринковою вартістю).

Отже, доходом фізичної особи від
продажу об'єкта рухомого майна є сума
коштів, отриманих продавцем у
власність або нарахованих на його
користь. Таким чином, при розрахунку
податку з доходів фізичних осіб
необхідно враховувати суму,
зафіксовану в договорі
купівлі-продажу.

За таких обставин місцевий
адміністративний суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо
необхідності задоволення позовних
вимог, правильно застосувавши норми
матеріального та процесуального права
до спірних правовідносин.

З огляду на вказані обставини та
відповідно до ст. 226 КАС України колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку про
скасування постанови апеляційного
суду з підстав невідповідності її
нормам матеріального та
процесуального права, та залишенні в
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд , -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

2. Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012 р. у
справі №2а-4001/11/2170 скасувати, постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22.09.2011 р. у
справі №2а-4001/11/2170 залишити в силі.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.