Справа № К/9991/24212/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року м.
Київ К/9991/24212/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Стрелець Т.Г.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2012 року у справі
№2а-4630/11/1370 за позовом ОСОБА_4 до
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»,
Львівської регіональної філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»,
Городоцького районного відділу
Львівської регіональної філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»,
Управління Держкомзему у Городоцькому
районі Львівської області, Головного
управління Державного казначейства
України у Львівській області, третя
особа - ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Державного підприємства
«Центр державного земельного
кадастру», Львівської регіональної
філії Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»,
Городоцького районного відділу
Львівської регіональної філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»,
Управління Держкомзему у Городоцькому
районі Львівської області, Головного
управління Державного казначейства
України у Львівській області, третя
особа - ОСОБА_5, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив:

- зобов'язати Львівську регіональну
філію ДП «Центр державного земельного
кадастру» виготовити технічну
документацію із землеустрою щодо
виготовлення єдиного Державного акту
про право власності на земельну
ділянку для обслуговування будинку
АДРЕСА_1, із зазначенням у ньому
вкраплень частини земельної ділянки
його та сусідки ОСОБА_5 спільного
користування;

- зобов'язати Управління Держкомзему у
Городоцькому районі Львівської
області видати йому державний акт на
право спільної приватної власності на
земельну ділянку для обслуговування
будинку;

- стягнути з Львівської регіональної
філії ДП «Центр державного земельного
кадастру» в його користь 1600,00 грн.
моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4
зазначив, що земельна ділянка є
неподільною, що підтверджується актом,
який був виданий на ім'я спадкодавця, а
тому право на земельну ділянку повинно
посвідчуватись одним
правовстановлюючим документом. Однак,
на його неодноразові звернення до
відповідача, йому неправомірно було
відмовлено в оформленні прав на
земельну ділянку з посиланням на те, що
право на земельну ділянку повинно
посвідчуватись чотирма окремими
правовстановлюючими документами.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2012 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати судові рішення
першої та апеляційної інстанції, та
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначених судових рішень було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом ОСОБА_4
отримав у спадок майно: квартиру
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0451
га, яка розташована в м. Городку, на
території Городоцької міської ради
Львівської області, передана для
обслуговування житлового будинку та
якій присвоєно кадастровий № :29:004:0045.

Право власності на земельну ділянку
підтверджується державним актом від
20.03.1998 року, виданим на ім'я ОСОБА_6,
тестя ОСОБА_4, із якого видно, що на
підставі рішення Городоцької міської
ради від 29.12.1997 року № 842 у приватну
власність ОСОБА_6 передається земельна
ділянка площею 0,0451 га, в тому числі: 0,0428
га сільськогосподарських угідь, з них
0,0275 га ріллі, 0,0153 га багаторічних
насаджень; 0,0023 га під будівлями, лісами
та іншими угіддями.

14.03.2007 року на звернення позивача
Городоцький районний відділ земельних
ресурсів надав відповідь, де зазначив,
що потрібно укласти письмову угоду з
ліцензованою землевпорядною
організацією, в даному випадку з
Городоцьким РВ ЛРФ ЩДЗК.

Позивач звернувся з заявою до
Городоцького районного відділу
Львівської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного кадастру,
на що листом № 173 від 05.09.2009 року йому
надано відповідь, що технічна
документація з підготовки та видачі
державних актів на право власності на
належні позивачу земельні ділянки
АДРЕСА_1, виготовлена, державні акти на
належні земельні ділянки викреслені.
Всього було виготовлено чотири таких
акти, за які позивачу необхідно було
додатково доплатити, з чим позивач не
погодився і оскаржив такі дії
відповідача до суду.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
розглядаючи справу та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог,
вмотивували свої висновки тим, що
жодним нормативним документом, із тих,
які урегульовують спірні
правовідносини, не передбачено
можливості посвідчення права на дві і
більше земельні ділянки одним
правовстановлюючим документом, а тому
відповідачем було правомірно
викреслено державний акт на кожну
окрему ділянку.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суддів та
вважає їх обґрунтованими, враховуючи
наступне.

Відповідно до п. 1.15 Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельним ресурсам
№43 від 04.05.1999 року, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.06.1999
року №354/3647, розробку технічної
документації зі складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку або на право постійного
користування земельною ділянкою
здійснюють суб'єкти господарювання,
які отримали ліцензії на провадження
господарської діяльності щодо
проведення землевпорядних робіт, або
територіальні органи земельних
ресурсів.

Пунктом 1.16 цієї Інструкції
передбачено, що технічна документація
зі складання державного акта на право
власності на земельну ділянку або на
право постійного користування
земельною ділянкою включає: виписку з
рішення відповідної ради або державної
адміністрації про надання у постійне
користування, передачу у власність або
продаж земельної ділянки, договір
відчуження земельної ділянки (договір
купівлі-продаж, дарування, міни, інші
цивільно-правові угоди), рішення суду;
технічне завдання на розробку
технічної документації зі складання
державного акта; журнал польових
вимірювань (крім випадків відчуження
земельної ділянки із земель приватної
власності); кадастровий план земельної
ділянки, складений за результатами
зйомки; збірний кадастровий план
суміжних землевласників і
землекористувачів; відомість
обчислення площі земельної ділянки;
відомість обробки теодолітного ходу та
вирахування координат поворотних
точок меле земельної ділянки;
експлікація земельних угідь згідно з
формою 6-зем.

Так, з Технічного звіту, який був
виготовлений за заявою ОСОБА_4, а саме
зі збірного кадастрового плану
вбачається, що компетентним органом
було викреслено чотири земельні
ділянки у точній відповідності до
місця розташування та площі які
належали спадкодавцю ОСОБА_4, сума площ
земельних ділянок становить 0,0451га, що
рівнозначна площі земельної ділянки,
яка була виділена ОСОБА_6 згідно
рішення виконавчого комітету №842 від
29.12.1997 Городоцької міської ради.

Враховуючи те, що земельна ділянка, яка
була передана у власність ОСОБА_6
відображена чотирма окремими
ділянками, які віддалені (через смужні),
тобто поміж собою не межували, тому
відповідач при виготовленні
державного акта на кожну окрему
ділянку та надання позивачу рахунку на
реєстрацію кожного із чотирьох актів
діяв у відповідності до наказу
Державного Комітету України по
земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року
та Постанови Кабінету Міністрів
України від 02.04.2002 року № 449 «Про
затвердження форм державного акта на
право власності на земельну ділянку та
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою».

З огляду на це, судова колегія вважає
вірним висновок судів про
правомірність дій суб'єкта владних
повноважень та відсутності підстав для
задоволення позову.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої та апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2012 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: