Справа № К/9991/20536/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/20536/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у письмовому проваджені
касаційну скаргу Кіровоградської
митниці Державної митної служби
України, назві якої змінено на
Кіровоградська митниця Міндоходів
(далі - Митниця) на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 8 грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом Закритого
акціонерного товариства «Креатив»
(далі - Товариство) до Митниці,
Головного управління Державного
казначейства України в
Кіровоградській області (далі -
Держказначейство),

про скасування рішень та стягнення
коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року Товариство звернулося
до суду з адміністративним позовом про
скасування рішень Митниці
№901000006/2010/000012/2 від 21.01.2010 року,
№901000006/2010/000246/2 від 16.06.2010 року,
№901000006/2010/000250/2 від 17.06.2010 року,
№901000006/2010/000263/2 від 25.06.2010 року,
№901000006/2010/000239/2 від 11.06.2010 року,
№901000006/2010/000222/2 від 3.06.2010 року (далі -
Рішення) щодо визначення митної
вартості товару; стягнення з
державного бюджету України коштів,
сплачених за надмірну митну вартість
імпортованого товару, у розмірі 71 428,63
грн.

На обґрунтування позову зазначило, що
при ввезенні на митну територію
України товару Товариство надало для
його митного оформлення всі необхідні
документи, які надавали Митниці
можливість визначити вартість товару
за першим методом оцінки вартості
товару (за вартістю, яка була визначена
в угоді).

24 грудня 2010 року постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду, залишеною без
змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 8 грудня 2011 року, позов задоволений
частково.

Рішення №901000006/2010/000222/2 від 3.06.2010 року,
№901000006/2010/000239/2 від 11.06.2010 року,
№901000006/2010/000246/2 від 16.06.2010 року,
№901000006/2010/000263/2 від 25.06.2010 року визнані
неправомірними та скасовані.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суди першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що Митниця не надала докази
того, що документи, які були надані
Товариством для митного оформлення
товару, були недостатніми для
визначення вартості ввезеного товару
за ціною, визначеній в угоді, або
такими, що у своїй сукупності
викликають сумнів у достовірності
наданої інформації.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанції,
Митниця звернулася з касаційною
скаргою з вимогою скасування постанови
Кіровоградського окружного
адміністративного суду та ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарг, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 14.10.2010 року Товариство
уклало з Компанією «PACIFIS OILS AND FATS INDUSTRIES
SND» (Малайзія) контракт №PAC-CR/DDU 091014-1.

У період з січня 2010 року до червня 2010
року Товариство при ввезенні на митну
територію України товару надало
Митниці декларації №901000008/0/00261,
№901000008/2010/004004, №901000008/2010/004281,
№901000008/2010/003946, №901000008/2010/003822 та
№901000008/2010/003588 митної вартості товару за
ціною угоди, а також всі необхідні для
розмитнення товару документи.

На підставі зазначених декларацій
Митниця прийняла Рішення
№901000006/2010/000012/2 від 21.01.2010 року,
№901000006/2010/000222/2 від 3.06.2010 року,
№901000006/2010/000239/2 від 11.06.2010 року,
№901000006/2010/000246/2 від 16.06.2010 року,
№901000006/2010/000250/2 від 17.06.2010 року та
№901000006/2010/000263/2 від 25.06.2010 року щодо
визначення митної вартості товару за
шостим (резервним) методом визначення
митної вартості товару.

Колегія суддів не погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанції про часткове задоволення
позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу
України зазначені методи визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, до яких
відноситься визначення за методами: за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервного. Основним є метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1, який є основним
згідно з положеннями ст. 267 цього
Кодексу, проводиться процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості відповідно до вимог ст.,ст. 268,
269 цього Кодексу. У ході таких
консультацій митний орган та декларант
можуть здійснити обмін наявною у
кожного з них інформацією за умови
додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну, відповідно
до вимог ст.,ст. 268, 269 цього Кодексу за
основу може братися або ціна, за якою
оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю відповідно до вимог ст. 271, або
обчислена відповідно до вимог ст. 272
цього Кодексу вартість товарів. При
цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог ст. 273 цього
Кодексу.

Згідно Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1766 від 20 грудня 2006
року (далі - Порядок), митна вартість
товарів та метод її визначення
декларуються під час митного
оформлення таких товарів шляхом
подання декларації митної вартості.
Підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів здійснює
декларант шляхом подачі документів,
передбачених вищенаведеним Порядком.
Відомості, на підставі яких
декларантом визначено та заявлено
(задекларовано) митну вартість товарів,
повинні базуватися на об'єктивних
даних, що підлягають обчисленню та
перевірці відповідно до вимог Митного
кодексу України. Для підтвердження
митної вартості товарів на вимогу
митного органу декларант зобов'язаний
подати додаткові документи. Якщо
декларантом не подано в установлений
строк додаткові документи або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством.

Відповідно до п. 11 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження посадова особа митного
органу у графі «Для відміток митниці»
декларації митної вартості робить
запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом, зазначає під ним дату,
прізвище та ставить свій підпис.

Згідно з ст. 265 Митного кодексу України
митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
цього Кодексу. Якщо митний орган дійшов
висновку, що визначена декларантом
митна вартість нижча, ніж прямі витрати
на виробництво цього товару, в тому
числі сировини, матеріалів та/або
комплектуючих, які входять до складу
товару, митний орган має право
зобов'язати декларанта визначити митну
вартість іншим способом, ніж він
використав для її визначення.

Митним органом у зв'язку із сумнівами
щодо заявленої митної вартості товару
були витребувані додаткові документи
відповідно до п. 11 Порядку, які
Товариством не були надані.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді даного адміністративного
позову не було належним чином
досліджено які додаткові документи
були витребуванні Митницею у
Товариства для підтвердження митної
вартості товару.

Крім того, не було досліджено чи
проводилася Митницею процедура
консультації з Товариством щодо
визначення митної вартості товару та
послідовності застосування Митницею
методів визначення митної вартості
товару.

Також, не встановлено якою саме ціновою
інформацією ДМСУ та за який період
керувалася Митниця при визначенні
митної вартості, чи бралися за основу
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари відповідно до ст.,ст. 268, 269
Митного кодексу України.

Враховуючи те, що судами попередніх
інстанцій зазначені обставини не були
встановлені, постанова суду першої
інстанції та ухвала апеляційного суду
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень з направленням справи на новий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справ.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
рішення першої та апеляційної
інстанцій підлягають скасуванню,
адміністративна справа направленню до
суду першої інстанції для нового
розгляду.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Кіровоградська
митниця Міндоходів задовольнити
частково.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 8 грудня 2011 року скасувати,
адміністративну справу направити до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду на новий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Юрченко В.П.