Справа № 823/1708/14
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
справа № 823/1708/14

11 год. 30 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання -
Литвинчук В.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Коновала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до інспекції з питань захисту
прав споживачів у Черкаській області
про скасування рішень та постанови,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
подала позов, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Черкаській області від 19.05.2014 № 115;

- визнати незаконним та скасувати
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Черкаській області від 19.05.2014 № 116;

- визнати незаконним та скасувати
постанову про накладення штрафних
санкцій інспекції з питань захисту
прав споживачів у Черкаській області
від 19.05.2014 № 100.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що станом на час проведення
перевірки національний знак
відповідності був нанесений на
перелічені в акті перевірки види
продукції, більше того засоби для
чищення труб "Флуп" взагалі не містять
поверхнево-активних речовин, а тому на
даний товар не поширюються вимоги
Технічного регламенту мийних засобів.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав в повному обсязі, просив його
задовольнити та додатково зазначив, що
відповідач не надав належних та
допустимих доказів відсутності на час
проведення перевірки на мийних засобах
національного знаку відповідності.

В письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
просив в його задоволенні відмовити
повністю, зазначивши при цьому, що
перевірка проведена на підставі і в
межах наданих відповідачу повноважень,
прийняті рішення і постанови є
законними, а тому у задоволенні
позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 26 Закону
України "Про захист прав споживачів" №
1023-XII від 12.05.1991 спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Згідно п. 1 Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів, затвердженого указом
Президента України № 465/2011 від 13.04.2011
(далі - Положення), державна інспекція
України з питань захисту прав
споживачів (Держспоживінспекція
України) є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Пункт 4 Положення визначає, що
Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема: здійснює державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів; здійснює
державний ринковий нагляд у межах
сфери своєї відповідальності; здійснює
у межах своєї компетенції державний
нагляд за додержанням технічних
регламентів, стандартів, норм і правил.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 24 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" № 2735-VI
від 02.12.2010 (далі - Закон № 2735) органи
ринкового нагляду проводять перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів: 1) планові - згідно із
секторальними планами ринкового
нагляду; 2) позапланові: а) за
зверненнями споживачів (користувачів)
відповідної продукції, а також органів
виконавчої влади, виконавчих органів
місцевих рад, правоохоронних органів,
громадських організацій споживачів
(об'єднань споживачів), у яких міститься
інформація про розповсюдження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію; б) у разі якщо під час
перевірки характеристик продукції у
виробника відповідної продукції
виробник доведе що: він не вводив в обіг
продукцію, що є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам; продукція є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам
внаслідок дій чи бездіяльності
розповсюджувача (розповсюджувачів)
такої продукції.

Відповідно до пп. "а" п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону
№ 2735 під час проведення перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів на підставах,
визначених п. 1 і пп. "а" п. 2 ч. 1 цієї
статті на початковому етапі перевірки
об'єктами перевірки є: наявність на
продукції національного знака
відповідності (у тому числі
ідентифікаційного коду призначеного
органу з оцінки відповідності), якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, та
додержання правил застосування і
нанесення національного знака
відповідності.

Відповідно до абз. 4, 5 ч. 1 статті 1 Закону
№ 2735 національний знак відповідності -
знак, що засвідчує відповідність
позначеної ним продукції вимогам
технічних регламентів, які на неї
поширюються; неналежне застосування
національного знака відповідності - це
порушення правил застосування і
нанесення національного знака
відповідності, встановлених законами
України, та виданих відповідно до них
інших нормативно-правових актів, у тому
числі технічних регламентів.

17 квітня 2014 року позивачу було вручено
повідомлення № 97 про проведення
перевірки, що підтверджується
розпискою про отримання повідомлення
про проведення перевірки, яка
засвідчена особистим підписом ОСОБА_3

06 травня 2014 року на підставі
направлення № 110 та на підставі наказу
від 26 березня 2014 року № 35, відповідно до
норм Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
Закону України "Про загальну
безпечність нехарчової продукції",
посадовими особами відповідача
проведена планова виїзна перевірка
магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, що проводить
господарську діяльність за адресою:
АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складений
акт перевірки характеристик продукції
від 06 травня 2014 року № 000094, в якому
встановлено порушення п. 17 Технічного
регламенту № 717 від 20.08.2008 -
відсутність національного знаку
відповідності на продукції: для чистки
коврів "Золушка плюс антистатик";
миттєве очищення "Флуп" для холодної та
гарячої води. Акт підписаний позивачем
без зауважень.

19 травня 2014 року за №№ 115, 116 відповідач
прийняв рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
а саме: приведення продукції у
відповідність встановленим вимогам та
тимчасова заборона надання продукції
до її приведення у відповідність
встановленим вимогам.

Постановою про накладення штрафних
санкцій № 100 від 19 травня 2014 року за
порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції" до
позивача застосований штраф в розмірі
12750 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції" до
особи, яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг,
застосовуються штрафні санкції у разі
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Тобто,
законодавством передбачена правова
норма щодо відповідальності особи, яка
ввела продукцію в обіг або вважається
такою, що ввела в обіг продукцію, яка не
відповідає вимогам.

У зв'язку з цим слід зазначити, що до ФОП
ОСОБА_3 були застосовані штрафні
санкції як до особи, яка ввела
продукцію в обіг з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції" введення продукції в обіг -
перше надання продукції на ринку
України".

Суб'єкти господарювання зобов'язані
надавати на вимогу органів ринкового
нагляду документацію, що дає змогу
ідентифікувати будь-якого суб'єкта
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію. У разі якщо
виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, для цілей цього Закону особою,
що ввела таку продукцію в обіг,
вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію.

Згідно з п. 7 ст. 8 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" у разі якщо
виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, для цілей цього Закону особою,
що ввела таку продукцію в обіг,
вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію.

Про строк, протягом якого повинна бути
надана відповідна документація, ФОП
ОСОБА_3, була повідомлена інспекторами,
а даний строк був узгоджений. Проте,
зазначена документація до інспекції
протягом зазначеного строку надана не
була. Натомість були надані лише
видаткові накладні № ОКУ0000059 від 21
лютого 2014 року та № ТВУ0002072
від 28 березня 2014 року, а також накладна
на повернення № 1 від 07 травня 2014 року.

Для надання вищевказаним накладним
юридичної сили та доказовості, дані
первинні документи відповідно до ч. 2
ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву підприємства,
установи, від імені яких складено
документ, назву документа (форми), дату
і місце складання, зміст, обсяг та
одиницю виміру господарської операції,
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати осіб, які брали участь у
здійсненні господарської операції. В
даних документах відсутній особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, в якої ФОП ОСОБА_3
була придбана продукція, зазначена в
акті перевірки характеристик
продукції.

На підставі вищевикладеного та
враховуючи те, що ФОП ОСОБА_3, не надала
на вимогу органів ринкового нагляду
документацію, що дає змогу
ідентифікувати суб'єкт господарювання,
який поставив йому відповідну
продукцію в узгоджений з органом
ринкового нагляду строк, то до нього
були застосовані штрафні санкції
відповідно до п.2 ч.2 ст. 44 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції".

Основою правового регулювання
відносин у сфері встановлення
застосування та виконання обов'язкових
вимог до продукції, або пов'язаних з нею
процесів перевірки, їх дотримання
відбувається шляхом оцінки
відповідності або ринковим наглядом.
Нормативними актами, у яких визначено
характеристики товару або пов'язані з
ним процеси чи способи виробництва
складають регламенти, котрі є
обов'язковими для дотримання.
Регламенти містять вимоги до
термінології, позначки, пакування,
маркування ( п. 17 - 18 Закону України "Про
стандарти, технічні регламенти та
процедури оцінки відповідності").

Відповідно до Технічного регламенту
мийних засобів № 717, затверджений
Постановою КМУ від 20 серпня 2008 року
національний знак відповідності
згідно з описом та правилами його
застосування, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001р № 1599 "Про
затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності", наноситься на зовнішню
поверхню пакування чи етикетку мийного
засобу, що пройшов оцінку
відповідності згідно з цим Технічним
регламентом. Це підтверджує той факт,
що наявність на вищезазначеній
продукції Національного знаку
відповідності додержання правил його
застосування передбачено технічним
регламентом.

Згідно частини 8 статті 4 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" органи державного нагляду
(контролю) та суб'єкти господарювання
мають право фіксувати процес
здійснення планового або
позапланового заходу чи кожну окрему
дію засобами аудіо- та відеотехніки, не
перешкоджаючи здійсненню такого
заходу.

Як свідчать матеріали справи, під час
здійснення перевірки позивача
посадові особи відповідача згідно
наказу № 27 від 06.03.2014 використовували
для цілей перевірки пристрій фіксації
Canon SX160 IS з картою пам'яті, яким було
здійснено фіксацію відсутності станом
на час проведення перевірки на
продукції позивача національного
знаку відповідності. При цьому жодних
зауважень в акті перевірки збоку
позивача щодо не проведення такої
фіксації чи проведення її з порушення
встановлених вимог немає.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
помилковим посилання представника
позивача щодо не надання відповідачем
належних та допустимих доказів
відсутності на час проведення
перевірки на мийних засобах
національного знаку відповідності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує
приписи статті 2 КАС України,
відповідно до якої у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано,
добросовісно, розсудливо та
безсторонньо, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є необґрунтованими, а вимоги
такими, в задоволенні яких слід
відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст.
4 Закону України "Про судовий збір", ст.
ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету
України судовий збір в розмірі 1644 (одна
тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.О.
Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі
04.08.2014.