Справа № 2а-1958/10
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р. м. Київ
К/800/7831/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Карлівського районного суду
Полтавської області від 17.10.2012р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2013р. у
справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Карлівському районі
Полтавської області

про зобов'язання здійснити перерахунок
, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Карлівського районного
суду Полтавської області від 10.11.2010р. у
справі №2-а-1968/10 задоволено позовні
вимоги ОСОБА_5 та зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Карлівському районі Полтавської
області (далі Пенсійний фонд) здійснити
нарахування та виплату на користь
позивача підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
як дитині війни з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за 2009р. з 1.01.2009р.
по 31.12.2009р. та за 2010р. з 1.01.2010р. по 30.06.2010р.
з урахуванням проведених виплат,
відповідно до діючого законодавства.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.05.2012р.
зазначене судове рішення частково
скасоване, адміністративний позов
ОСОБА_5 в частині щодо не нарахування та
невиплати підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
як дитині війни за період з 1.01.2009р. по
31.12.2009р. залишено без розгляду. В іншій
частині рішення залишено без змін.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 18.01.2011р. серії НОМЕР_1

28.08.2012р. ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до Пенсійного фонду про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни, обґрунтовуючи вимоги тим, що
вона є дружиною померлого ОСОБА_5 і
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом є єдиним
спадкоємцем після нього. На цій
підставі позивач просила зобов'язати
Пенсійний фонд нарахувати доплату,
належну ОСОБА_5, за період з 1.11.2009р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1 і виплатити їй.

Постановою Карлівського районного
суду Полтавської області від 17.10.2012р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2013р., в
задоволення позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_3
звернулася із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просила їх скасувати, задовольнити
позов та стягнути моральну шкоду,
завдану діями Пенсійного фонду. При
цьому, скаржник зазначила, що суди
дійшли помилкового висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на таке.

Статтею 52 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що сума
пенсії, що належала пенсіонерові і
залишилася недоотриманою у зв'язку з
його смертю виплачується по місяць
смерті включно членам його сім'ї, які
проживали разом з пенсіонером на день
його смерті, у тому числі
непрацездатним членам сім'ї,
зазначеним у ч.2 ст.39 цього Закону, які
знаходилися на його утриманні,
незалежно від того, проживали вона
разом з померлим чи не проживали.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми
заробітної плати, пенсії, стипендії,
аліментів, допомог у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності - входять до
складу спадщини.

В зв'язку з набранням законної сили
судового рішення по справі №2-а-1968/10 у
Пенсійного фонду виникло зобов'язання
здійснити нарахування та виплату на
користь ОСОБА_5 підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
як дитині війни з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за період з
1.01.2010р. по 30.06.2010р. з урахуванням
проведених виплат.

Отже, питання отримання протиправно не
нарахованого та невиплаченого
підвищення до пенсії за період з 1.01.2010р.
по 30.06.2010р. можливо виключно в межах
виконання судового рішення по справі
№2-а-1968/10.

Відповідно до статті 55 КАС України, у
разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступну правонаступника, обов'язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
вони були о обов'язкові для особи, яку
він замінив.

Статтею 264 КАС України обумовлено, що, у
разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою
заінтересованої особи суд може
замінити сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Аналогічні положення закріплені у
статті 8 Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 у
ОСОБА_3 виникли підстави для вступу у
справу №2-а-1968/10 в якості
правонаступника, якщо примусове
виконання рішення суду не відбувалось,
або здійснити заміну сторони
виконавчого провадження, якщо було
розпочато примусове виконання
судового рішення.

Щодо вимог ОСОБА_3 відносно нарахування
та виплати підвищення до пенсії за
період з 1.11.2009р. по 1.01.2010р. та з 1.07.2010р. і
до дня смерті ОСОБА_5, то колегія суддів
виходить із такого.

Під час розгляду справи №2-а-1968/10 вимоги
щодо періоду до 1.01.2010р. залишено без
розгляду, а вимоги щодо періоду після
1.07.2010р. судом не розглядались. Відтак
відсутні підстави вважати, що у ОСОБА_3,
як спадкоємця, виникло право стягнення
з Пенсійного фонду недоотриманої суми.

Також не підлягає задоволенню
касаційна скарга в частині стягнення
моральної шкоди, оскільки відповідно
до частини 3 статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції не може
розглядати позовні вимоги осіб, які
беруть участь у справі, що не були
заявлені у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що незважаючи на неправильні
висновки судів попередніх інстанцій
щодо відсутності у ОСОБА_3 права на
отримання не нарахованого та
невиплаченого підвищення до пенсії за
період з 1.01.2010р. по 30.06.2010р., судами
прийнято правильні по суті рішення
відмову у задоволення
адміністративного позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для скасування судових рішень
та задоволення адміністративного
позову ОСОБА_3

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України ,-

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Карлівського
районного суду Полтавської області від
17.10.2012р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.01.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз