Справа № 2-а-9/11
Суддя: Некрасов О. О.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9/11
Провадження № 2-а/204/1/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді:
Некрасова О.О.

при секретарі:
Макарчук А.В.

за участю позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Лебідя О.П.

представника третьої особи:
Корнилюк Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Контрольно - ревізійного управління в
Дніпропетровській області, за участю
третьої особи: Державного підприємства
«Конструкторське бюро «Південне ім.
М.К. Янгеля» про поновлення строку
подання адміністративного позову до
суду та визнання постанови про
адміністративне правопорушення
недійсною та її скасування , -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2009 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області, третя
особа: Державне підприємство
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля про поновлення строку
подання адміністративного позову до
суду та визнання постанови про
адміністративне правопорушення
недійсною та її скасування. В
обґрунтування позову вказав, що 02 липня
2009 року Контрольно-ревізійне
управління в Дніпропетровській
області винесено постанову по справі
про адміністративне правопорушення
відносно нього, як головного
бухгалтера ДП «КБ «Південе» ім.
М.К.Янгеля» про визнання його винним у
внесенні неправдивих даних до
фінансової звітності за період ІІ
півріччя 2007-2008 рік з накладенням штрафу
у розмірі 255 грн. Контрольно-ревізійне
управління в Дніпропетровській
області у ході планової перевірки на
Державному підприємстві
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля виявили порушення згідно п. 1
ст. 75 Господарського кодексу України
від 16.01.2003 року № 436, Закону України «Про
благодійництво та благодійні
організації» від 16.09.1997 року № 531/97-ВР, п.
1 ст. 3, п. 5 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №
996-XIV, ст. 13 Постанови КМУ «Про стан
фінансово-бюджетної дисципліни, заходи
щодо посилення боротьби з корупцією
…». В результаті виявлених порушень
відповідач 02 липня 2009 року виніс
відносно нього постанову по справі про
адміністративне правопорушення з якою
він не згоден з наступних підстав.
Обвинувачення у внесенні
недостовірних даних у фінансову
звітність за І півріччя 2007 року - 2008
року не відповідає дійсності тому, що
дані витрати були фактично понесені
підприємством і відповідно повинні
були відображені як у бухгалтерському
обліку так і у фінансовій звітності.
Питання санкціонування проведення
господарських операцій відповідно до
Уставу підприємства стосуються
компетенції Генерального конструктора
Генерального директора, а не головного
бухгалтера. У такій спосіб з боку
головного бухгалтера не було порушень
законодавств України.

07 квітня 2014 року позивач надав до
суду додаткові пояснення до
адміністративного позову, яких
зазначив, що методологічні засади
формування в бухгалтерському обліку
інформації про витрати підприємства та
її розкриття у фінансовій звітності
регламентовано Положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку 16 «Витрати»,
затверджених наказом Мінфіну від 11.12.1999
року за № 318 (далі - П(С)БО 16). Витрати
відображаються в бухгалтерському
обліку одночасно зі зменшенням активів
або збільшенням зобов'язань ( п. 5 П(С)БО
16). Витратами звітного періоду
визнаються або П(С)БО 16зменьшення
активів, або збільшення зобов'язань, що
призводять до зменшення власного
капіталу підприємства (за винятком
зменшення капіталу внаслідок його
вилучення або розподілу власниками), за
умови, що ці витрати можуть бути
достовірно оцінені (п. 6 П(С)БО 16).
Платежі підприємства, які не
визнаються витратами та не
відображаються у звіті про фінансові
результати, наведені у п. 9 П(С)БО 16. В
свою чергу, перерахування благодійної
допомоги серед таких платежів не
значаться. Витрати підприємства на
благодійну допомогу (юридичній або
фізичній особі) не відносяться до
інвестиційної діяльності, тому що не
пов'язані з придбанням та реалізацією
необхідних активів чи фінансових
інвестицій. Так само вони не
відносяться до фінансової діяльності
підприємства, оскільки не призводять
до змін розміру і складу власного та
позикового капіталу підприємства.
Отже, такі витрати належать до витрат
операційної діяльності. Згідно з п. 17
П(С)БО 16 витрати, пов'язані з
оперативною діяльністю, які не
включаються до собівартості
реалізованої продукції (товари, робіт,
послуг), поділяються на
адміністративні, інші операційні
витрати та витрати на збут. Наказом
Мінфіну від 30.11.1999 року № 291
затвердженого Інструкцією про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій
відповідно до положень якої на рахунку
92 «Адміністративні витрати»
відображаються загальногосподарські
витрати, пов'язані з управлінням та
обслуговуванням підприємств
(консультаційні, інформаційні та
юридичні послуги), а на рахунку 93
«Витрати за збут» ведеться облік
витрат, пов'язаних із збутом
(реалізацією, продажем) продукції,
товарів, робіт і послуг
(представницькі витрати). Таким чином,
оскільки благодійна допомога не
відноситься до наведених витрат, вона
відображена на рахунку 94 «Інші витрати
операційної діяльності». Органом
управління ДП «КБ «Південне» є
Державне космічне агентство України.
На виконання наказів ДКА України «Про
подання фінансової звітності у 2007 і 2008
роки за № 15 від 21.01.2008 року та за № 18 від
22.01.2009 року» ДП «КБ «Південне» складало
та надавало інформацію про виконання
показників фінансового плану в цілому
за рік та окремо по всіх розділах і
показниках із зазначенням причин, що
призвели до невиконання запланованих
показників за рік, а також значних
відхилень фактичних показників від
запланованих, в тому числі й
перевиконання за встановленою формою.
Цим самим ДКА України контролює
прибутки та витрати на потреби
розвитку підприємства і ніяких
зауважень щодо витрат ДП «КБ
«Південне» на благодійну допомогу, ДКА
України, як контролюючий орган, не
висувало. У фінансових планах на 2007 рік
та 2008 рік витрати на благодійницькі
цілі планувалися у статті «Інші
операційні витрати», тому що їх
неможливо запланувати конкретно, так
як ці витрати виникають ситуативно.
Так, наприклад, допомога, надана
Міжнародній Академії Астронавтики
сприяє підприємству у пошуках
замовників на роботи. Це відображено в
перевиконанні показників «Чистий
дохід від реалізації продукції» за
2007-2008 роки (за 2007 рік перевиконання
складає 9,9% за 2008 рік перевиконання
складає 33,7%). На сторінці 41 акту ревізії
зазначено, що від операційної курсової
різниці підприємством за 2007 рік
отримано прибуток у сумі 280 тис. грн.., за
2008 рік - 141282 тис. грн.. (збитки). Тобто
визнання підприємства прибутковим чи
збитковим безпосередньо залежить від
коливання курсової різниці, адже
заздалегідь передбачити підвищення чи
зниження курсу неможливо, тому просить
визнати недійсною та скасувати
постанову від 02.07.2009 року по справі про
адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги та
просив їх задовольнити. Суду пояснив,
що не згоден з доводами, викладеними у
постанові по справі про
адміністративне правопорушення від 02
липня 2009 року У фінансовій звітності за
2 півріччя 2007 року та 2008 рік відображені
усі операції відповідно до
Законодавства України про
бухгалтерський облік. Він дійсно
перевищив витрати на благодійні
внески. Він був присутній на засіданні
адміністративної комісії і зазначив,
що незгоден, оскільки дане
правопорушення не передбачає
відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, на
що йому відповіли, за дане
адміністративне правопорушення не
передбачено іншої статті, ніж ст.. 164-2
КУпАП за дане адміністративне
правопорушення. Також, вказав, що він не
вносив неправдивих даних до фінансової
звітності, оскільки дана звітність
була здана і затверджена Державним
космічним агентством України і ніяких
вимог, щодо недостовірності фінансової
звітності від них не надходило. Дані
фінансові звіти були прийняті без
зауважень.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечувала проти
задоволення позовних вимог, оскільки у
період з 2007 - 2008 роки Контрольно -
ревізійним управлінням в
Дніпропетровській області було
здійснено перевірку ДП «КБ «Південне»
і за результатами цієї перевірки було
складено акт про результати ревізії
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля за період роботи з 01.07.2007
року по 31.12.2008 року від 05.05.2009 року, який
було підписано підприємством з
зауваженням. На підставі акту 25.06.2009
року Контрольно-ревізійним
управлінням у Дніпропетровській
області було складено протокол № 038637, а
02 липня 2009 року була винесена
постанова по справі про
адміністративне правопорушення № 012351,
відповідно до якого ОСОБА_1 був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 255 грн. Суть адміністративного
правопорушення полягає в тому, що
ОСОБА_1, як головним бухгалтером ДП «КБ
«Південне» не було прийнято
відповідних заходів щодо належного
використання бюджетних коштів, в тому
числі і на благодійні внески. У зв'язку
з отриманням даних вимог, ДП «КБ
«Південне» використало своє право на
оскарження їх до суду і дійсно
адміністративним окружним судом 18
серпня 2010 року була винесена постанова
про часткове задоволення
адміністративного позову та визнання
недійсними п. 4,5, пункту 6 - в частині
відшкодування витрат земельного
податку під будівлі, які належать
фізичним особам, пунктами 7,8,9,10 вимог
про усунення порушень виявлених
ревізією від 18.06.2009 року
Контрольно-ревізійним управлінням в
Дніпропетровській області з моменту їх
прийняття. В іншій частині відмовлено.
06.03.2012 року дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом
було винесено постанову, згідно якої
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.06.2009 року скасована в частині
визнання недійсним пункт 6 - в частині
відшкодування витрат земельного
податку під будівлі, які належать
фізичним особам, пунктами 7,8,9,10 вимог
про усунення порушень виявлених
ревізією від 18.06.2009 року
Контрольно-ревізійним управлінням в
Дніпропетровській області та
відмовлено у задоволенні позову у цій
частині. В решті постанову залишено без
змін. У цій постанові було встановлено,
що другим пунктом вимог ДП «КБ
«Південне» було зобов'язано
забезпечити відшкодування витрат
проведених всупереч законодавству,
пов'язаних з наданням благодійної та
безповоротної фінансової допомоги,
представницьких витрат, оплатою
консультаційних, інформаційних,
юридичних послуг протягом ІІ півріччя
2007 року - 20008 року на загальну суму 453197
грн. які не були затверджені
фінансовими планами на 2007-2008 роки, у
тому числі за рахунок винних осіб,
шляхом подання цивільних позовів до
суду. Таким чином, суд перевіривши
законність і обґрунтованість
адміністративного позову, прийшов до
висновку про допущення порушень,
викладених в акті і правомірність
винесення постанови по справі про
адміністративні правопорушення
відносно позивача та накладення на
нього адміністративного стягнення. В
силу своїх посадових обов'язків,
позивач наділений
адміністративно-розпорядчими
повноваженнями. Він використав більшу
суму на благодійні внески, тобто
непродуктивні витрати та збитки.
Неправдиві дані полягають у тому, що
позивач у фінансовій звітності
поставив більшу суму на благодійні
внески, що призвело до порушення
ведення бухгалтерського обліку з
порушенням установленого порядку. Яким
чином, після перевірки позивач міг
внести зміни вона не знає. Пунктом «в»
ч. 2 ст. 13 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про стан фінансово-бюджетної
дисципліни, заходи щодо посилення
боротьби з корупцією та контролю за
використанням державного майна і
фінансових ресурсів» від 29.11.2006 року за
№ 1673 передбачено встановлення під час
формування та затвердження фінансових
планів суб'єктів господарювання
державного сектору економіки: суму
витрат на благодійну, спонсорську та
іншу допомогу суб'єктів
господарювання, державна частка у
статутному фонді яких перевищує 50
відсотків, у розмірі не більш як 1
відсоток обсягу чистого прибутку (за
результатами попереднього звітного
року). Дійсно, у зв'язку з юридичною
необізнаністю ревізора, у суті
адміністративного правопорушення у
протоколі та постанові про
адміністративні правопорушення
вказано, що позивач вніс неправдиві
дані у фінансову звітність, замість
вірного, невідбиття непродуктивних
витрат і збитків. У задоволенні позову
просить відмовити.

У судовому засіданні представник
третьої особи не заперечувала проти
задоволення позовних вимог. Суду
пояснила, що позивач, як головний
бухгалтер, діяв відповідно до вимог
чинного законодавства. Крім того,
витрати які були понесені
підприємством підтверджені
Національною космічною агенцією
України, яка прийняла звіт без
зауважень. Також, суду пояснила, що
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом а також
Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом було
розглянуто адміністративний позов ДП
«КБ «Південне» до
Контрольно-ревізійного управління у
Дніпропетровській області про
визнання вимог недійсними. ОСОБА_1
участі не приймав, ніякі обставини
відносно ОСОБА_1 не з'ясовувалися і
взагалі предметом розгляду були не
повноваження та функції головного
бухгалтера підприємства, а діяльність
самого підприємства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено у судовому засіданні
Контрольно-ревізійне управління у
Дніпропетровській області припинило
свою діяльність, як юридична особа в
результаті реорганізації, внаслідок
чого, утворено юридичну особу - Орган
державної влади Держфінінспекція в
Дніпропетровській області на яку
покладено функції
Контрольно-ревізійного управління у
Дніпропетровській області.

Відповідно до вимог п. 9 ст. 10 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
від 26.01.1993 № 2929, контрольно-ревізійному
управлінню в Дніпропетровській
області надано право накладати у
випадках, передбачених законодавчими
актами, на керівників та інших
службових осіб під контрольованих
установ, адміністративні стягнення.

Відповідно до вимог ст. 255 КУпАП у
справах про адміністративні
правопорушення, розгляд яких віднесено
до відання органів, зазначених у
статтях 222-244-15 цього Кодексу,
протоколи про правопорушення мають
право складати уповноважені на те
посадові особи цих органів.

Зокрема, згідно зі ст. 234-1 КУпАП, органи
Державної контрольно-ревізійної
служби в Україні розглядають справи
про адміністративні правопорушення,
пов'язані з порушенням законодавства з
фінансових питань (стаття 164-2).

Судом встановлено, що 05.05.2009 року
Контрольно-ревізійним управлінням в
Дніпропетровській області було
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля» за період з 01.07.2007 року по
31.12.2008 року, про що було складено акт за
№ 05-21/28. В акті зазначені виявлені
порушення, зокрема щодо надання
благодійної допомоги у сумі 125378,7 грн.,
яка не була передбачена фінансовим
планом.

25 червня 2009 року Контрольно-ревізійним
управлінням в Дніпропетровській
області відносно позивача, як
головного бухгалтера Державного
підприємства «Конструкторське бюро
«Південне» ім. М.К. Янгеля» було
складено протокол про адміністративне
правопорушення № 038637.

Суть даного правопорушення полягає у
тому, що ОСОБА_1 внесено недостовірні
дані до первинних документів
(платіжних доручень) у період з 01.07.2007
року по 01.10.2009 року, що призвело до
завищення видатків на суму 125378 грн. 70
коп., внаслідок надання благодійної
допомоги з порушенням чинного
законодавства, що призвело до ведення
бух обліку з порушенням встановленого
порядку, що є порушенням Закону України
«Про благодійництво і благодійні
організації» від 06.09.1997 року № 531/97-ВР, ч.
1 ст. 75 ГК України, за що передбачена
відповідальність за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

02 липня 2009 року Контрольно-ревізійним
управлінням в Дніпропетровській
області було винесено постанову по
справі про адміністративне
правопорушення № 012351, відповідно до
якої визнано ОСОБА_1 винним у внесенні
неправдивих даних до фінансової
звітності та ведені бухгалтерського
обліку з порушенням установленого
порядку за період з 01.07.2007 року по 31.12.2008
року та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Згідно диспозиції ст. 164-2 КУпАП
встановлено декілька складів
порушення законодавства з фінансових
питань, зокрема: невідбиття в обліку
валютних та інших доходів,
непродуктивних витрат і збитків;
відсутність бухгалтерського обліку
або ведення його з порушенням
установленого порядку, внесення
неправдивих даних до фінансової
звітності, неподання фінансової
звітності, несвоєчасне або неякісне
проведення інвентарізацій грошових
коштів і матеріальних цінностей,
несвоєчасне подання на розгляд,
погодження або затвердження річного
фінансового плану підприємства
державного сектору економіки та звіту
про його виконання, перешкоджання
працівникам органу державного
фінансового контролю у проведенні
ревізій та перевірок, невжиття заходів
по відшкодуванню з винних осіб збитків
від недостач, розтрат, крадіжок і
безгосподарності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ст. 8 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», питання
організації бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Частиною 3 ст. 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», відповідальність
за організацію бухгалтерського обліку
та забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники)
або уповноважений орган (посадова
особа), який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Отже, головний бухгалтер чи особа, на
яку покладено ведення бухгалтерського
обліку підприємства, забезпечує
дотримання на підприємстві
встановлених єдиних методологічних
починань бухгалтерського обліку,
складання та надання у встановлені
строки фінансової звітності.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмету доказування.

Частиною 2. ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач притягуючи до
адміністративної відповідальності
позивача виходив з того, що він вніс
недостовірні відомості до первинних
бухгалтерських документів.

Суд виходить з того, що недостовірні
відомості це відомості які не
відповідають або будь-яким чином
спотворюють реальні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, та
на що вказує представник відповідача,
позивач вчинив адміністративне
правопорушення, а саме не врахував
витрати на благодійницькі цілі у
відповідній статті фінансового плану,
що свідчить про відсутність в діях
ОСОБА_1 внесення у фінансовій звітності
неправдивих даних.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність в діях позивача
об'єктивної сторони адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
162-4 КУпАП , а саме внесення неправдивих
даних у фінансову звітність.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі суд дійшов висновку, що між
сторонами виникли правовідносини, які
регулюються ст.ст. 288, 289, 293 КУпАП
відповідно до яких слідує, що постанова
про накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржена протягом
десяти діб з дня її винесення. В разі
пропуску зазначеного строку з
поважних причин цей строк за заявою
особи, щодо якої винесено постанову,
може бути поновлено судом. Суд при
розгляді скарги на постанову перевіряє
законність і обґрунтованість
винесеної постанови і приймає рішення
по скарзі на постанову.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС
України, в редакції, яка діяла на момент
звернення позивача до суду,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України, в редакції,
яка діяла на момент звернення позивача
до суду, адміністративний позов,
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом. Позовні заяви
приймаються до розгляду
адміністративним судом незалежно від
закінчення строку звернення до
адміністративного суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 102 КАС
України, в редакції, яка діяла на момент
звернення позивача до суду - пропущений
з поважних причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк,
встановлений судом, - продовжений судом
за клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Судом встановлено, що причини пропуску
строку на звернення позивача з даним
адміністративним позовом до суду є
поважними, так як позивач отримав копію
постанови про притягнення його до
адміністративної відповідальності 21
липня 2009 року, оскільки знаходився у
відрядженні у м. Києві, що
підтверджується посвідченням про
відрядження, а також те, що 22 липня 2009
року він з адміністративним позовом
звернувся до Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська, проте ухвалою
від 30 липня 2009 року дана позовна заява
була повернута позивачу, для подання її
до належного суду. З адміністративним
позовом до Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська
позивач звернувся 20 серпня 2009 року,
тому позов в частині поновлення
строку для оскарження постанови
Контрольно - ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 02 липня
2009 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
порушення ч.1 ст. 164-2 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення підлягає
задоволенню.

З огляду на встановлені обставини
справи, суд вважає, що постанова
контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області № 012351 від 02
липня 2009 року про визнання ОСОБА_1
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 164-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн. є протиправною,
постановленої з грубими порушеннями
чинного законодавства, а тому дану
постанову слід визнати недійсною та
скасувати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 164-2, 234-1,255,280, 288, 289, 293 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, Законом України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні», Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», ст.ст. 69, 70, 71, 99, 100,
102 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області, третя
особа: Державне підприємство
«Конструкторське бюро «Південне ім..
М.К. Янгеля» про поновлення строку
подання адміністративного позову до
суду та визнання постанови про
адміністративне правопорушення
недійсною та її скасування -
задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк подання
адміністративного позову.

Визнати недійсною та скасувати
постанову Контрольно - ревізійного
управління в Дніпропетровській
області по справі про адміністративне
правопорушення № 012351 від 02 липня 2009
року про визнання ОСОБА_1 винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 164-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн.

Стягнути з Контрольно -
ревізійного управління в
Дніпропетровській області на користь
ОСОБА_1 судові витрати по справі у
розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через
Красногвардійський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
О.О.Некрасов