Справа № 2а-8217/10/1470
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року м.
Київ К/800/52515/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області

на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21.12.2010 року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23.08.2013 року

у справі №2а-8217/10/1470

за позовом Державної податкової
інспекції у Центральному районі
м.Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області

до Приватного підприємства «Делойт»

про визнання недійсними установчих
документів і свідоцтва платника
податку на додану вартість та
скасування державної реєстрації,

встановив:

Державна податкова інспекція у
Центральному районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Приватного підприємства «Делойт» про
визнання недійсними установчих
документів і свідоцтва платника
податку на додану вартість та
скасування державної реєстрації.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21.12.2010 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23.08.2013 року, в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від
03.12.2013 року замінено Державну податкову
інспекцію у Центральному районі
м.Миколаєва її правонаступником -
Державною податковою інспекцією у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
колегія суддів встановила наступне.

Позивач звернувся до
адміністративного суду з вимогами про:

- визнання установчих та реєстраційних
документів ПП «Делойт» недійсними з
дати реєстрації, зокрема, статуту ПП
«Делойт», зареєстрованого виконавчим
комітетом Миколаївської міської ради
за №17220 від 03.11.2003 року; свідоцтва про
державну реєстрацію ПП «Делойт» за
№17220 від 03.11.2003 року, виданого
виконавчим комітетом Миколаївської
міської ради;

- визнання недійсною реєстрацію ПП
«Делойт» в якості платника податку та
визнання недійсним свідоцтва №19760994
від 17.11.2003 року про реєстрацію платника
податків на додану вартість з дати
внесення в реєстр ПДВ;

- визнання недійсними всіх первинних
бухгалтерських документів, виданих ПП
«Делойт»;

- скасування державної реєстрації ПП
«Делойт», зареєстрованого виконавчим
комітетом Миколаївської міської ради
за №17220 від 03.11.2003 року.

Відмовляючи у задоволення позову суд
першої інстанції, з чим погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що обставини для припинення юридичної
особи з підстав визнання недійсними
установчих, реєстраційних та
фінансово-господарських документів
через порушення закону, допущені при її
створенні, які не можна усунути,
відсутні.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції, з урахуванням норм
податкового законодавства, чинних на
час виникнення відповідних
правовідносин, погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
враховуючи наступне.

В силу пункту 17 частини першої статті 11
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» органи державної
податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право
звертатися у передбачених законом
випадках до судових органів із заявою
(позовною заявою) про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності. Це
повноваження з урахуванням норм Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців», який є спеціальним
законом з питань державної реєстрації,
припинення суб'єктів підприємницької
діяльності, слід розуміти як
повноваження на звернення до
адміністративного суду з позовом про
припинення юридичної особи чи
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» юридична
особа припиняється в результаті
передання всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним особам -
правонаступникам у результаті злиття,
приєднання, поділу, перетворення
(реорганізації) або в результаті
ліквідації за рішенням, прийнятим
засновниками (учасниками) юридичної
особи або уповноваженим ними органом,
за судовим рішенням або за рішенням
органу державної влади, прийнятим у
випадках, передбачених законом.

Підстави для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, визначені частиною
другою статті 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців». Такими
підставами є: визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Судами встановлено, що юридична
особа ПП «Делойт» зареєстрована
державним реєстратором Миколаївської
міської ради 03.11.2003 року. Засновником
та директором цього підприємства
виступив ОСОБА_4. Також підприємство
зареєстроване як платник податку та як
платник податку на додану вартість.

Посилання податкового органу на
пояснення ОСОБА_4 щодо його
необізнаності у господарської
діяльності ПП «Делойт» правомірно не
прийнято судами до уваги, оскільки лише
пояснень без наявності підстав,
передбачених ст. 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»,
недостатньо для скасування державної
реєстрації підприємства.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що у задоволенні
позовних вимог про скасування
державної реєстрації ПП «Делойт»
відмовлено правомірно.

Разом з тим, за приписами статей 17, 50 КАС
України суб'єкт вланих повноважень має
право звернутися до адміністративного
суду лише у випадках, встановлених
законом.

У свою чергу Законом України «Про
державну податкову службу в Україні», а
також іншими законодавчими актами не
передбачено право органів державної
податкової служби на звернення із
позовами про визнання недійсними
установчих, реєстраційних та
фінансово-господарських документів
через порушення закону, допущені при
створенні юридичної особи, які не можна
усунути з будь-яких підстав.

При цьому в силу приписів ст. 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» установчі документи
суб'єкта господарювання підлягають
правовій оцінці лише з іншими вимогами,
зокрема, у справі про припинення
юридичної особи, що не пов'язане з
банкрутством такої юридичної особи.

З урахуванням викладеного, судами
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено обґрунтовані рішення, які
постановлені з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для їх скасування не
вбачається.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

Стаття 220 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області відхилити.

Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від
21.12.2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23.08.2013 року у справі №2а-8217/10/1470
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, та на неї може
бути подана заява про перегляд судових
рішень Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук