Справа № 2-а-5274/11/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

25 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-5274/11/2170

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Анісімов О.В. Одеський апеляційний
адміністративного суд у складі
колегії:

головуючого судді - Димерлія О.О.

судді - Романішина В.Л.

судді - Єщенко О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
м.Херсоні про захист порушеного
конституційного права,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
УПФУ в Комсомольському районі м.
Херсона про захист порушеного
конституційного права шляхом заборони
примушувати брати участь у діяльності
неприбуткової самоврядної організації
Пенсійний фонд, скасування вимоги про
сплату недоїмки № Ф-232 від 09.11.2010 р.
Позов обґрунтовує тим, що відповідач
змушує його до участі в некомерційній
самоврядній організації, якою
являється Пенсійний фонд України,
шляхом примушення сплачувати членські
(страхові) внески. Вважає, що його
статус як приватного підприємця не
являється підставою для сплати
страхових внесків.

УПФУ проти позову заперечило, вважаючи
вимоги позивача безпідставними та
такими, що задоволенню не підлягають.
Зокрема, зазначило, що Управління
зареєстроване у встановленому законом
порядку, є органом Пенсійного фонду
України, завданням якого, серед іншого,
є збирання та акумулювання в районі
(місті) внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інших
коштів, призначених для пенсійного
забезпечення, ведення їх обліку.
Відповідач вказує, що посилання ОСОБА_1
на той факт, що УПФУ своїми діями змушує
позивача брати участь в об'єднанні є
таким, що суперечить вимогам чинного
законодавства України, оскільки сам
позивач є фізичною особою-підприємцем,
яка обрала особливий спосіб
оподаткування, перебуває на обліку в
Управлінні і, як наслідок, є платником
страхових внесків. Позивач може
припинити участь в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування лише у зв'язку з
припинення ним підприємницької
діяльності, а не у зв'язку з відмовою
від участі у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. В задоволенні
позову УПФУ просило відмовити.

За результатами розгляду справи, 11
листопада 2011 року Херсонським окружним
адміністративним судом ухвалено
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. Крім того, судом
постановлено ухвалу про зміну
первинного відповідача - УПФУ у
Комсомольському районі, його
правонаступником - управлінням
Пенсійного фонду України у м.Херсоні.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції, як таке,
що прийняте із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
з неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи, та прийняти
нову постанову, якою його позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 являється приватним
підприємцем, знаходиться на спрощеній
системі оподаткування, є застрахованою
особою та платником страхових внесків.

09.11.2010 р. відповідачем винесено вимогу
Ф-232 про сплату недоїмки, згідно якої
станом на 01.11.2010р. заборгованість
ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску
становить 632,46 грн.

Позивач не погоджується з вказаною
вимогою та вважає, що він не
зобов'язаний брати участь в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та виконувати
вимоги Пенсійного фонду щодо сплати
страхових внесків.

Колегія суддів погоджується з
Херсонським окружним адміністративним
судом, який прийшов до висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон)
Пенсійний фонд є органом, який здійснює
керівництво та управління солідарною
системою, провадить збір, акумуляцію та
облік страхових внесків, призначає
пенсії та підготовляє документи для її
виплати, забезпечує своєчасне і в
повному обсязі фінансування та виплату
пенсій, допомоги на поховання, здійснює
контроль за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішує
питання, пов'язані з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснює адміністративне управління
Накопичувальним фондом та інші
функції, передбачені цим Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Згідно п.2.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах і містах, затв.
Постановою Правління ПФУ №8-2 від
30.04.2002р., завданням Управління, серед
іншого, є збирання та акумулювання в
районі (місті) внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інших коштів,
призначених для пенсійного
забезпечення, ведення їх обліку.

Статтею 67 Конституції України
зазначено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Частиною 1 ст.5 Закону передбачено, що
цей Закон регулює відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Згідно ч.2 ст.5 Закону виключно цим
Законом визначається коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню,
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону страхові
внески є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому Законом; страхувальники
- роботодавці та інші особи, які
відповідно до цього Закону сплачують
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (ст.1
Закону).

17.07.2010р. набрав чинності Закон України
«Про внесення змін до законів України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік» та «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». До
введення в дію цього Закону доплата до
мінімального страхового внеску
здійснювалася за бажанням фізичної
особи-платника спрощеної системи
оподаткування. Починаючи з липня 2010
року Законом України «Про внесення
змін до Законів України «Про державний
бюджет України на 2010 рік» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено обов'язкову
сплату підприємцями-фізичними особами
на спрощеній системі оподаткування
страхових внесків до Пенсійного фонду
в порядку, визначеному Законом.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на той
факт, що УПФУ своїми діями змушує
позивача брати участь в об'єднанні є
таким, що суперечить вимогам чинного
законодавства України, оскільки сам
позивач є фізичною особою-підприємцем,
яка обрала особливий спосіб
оподаткування, перебуває на обліку в
УПФУ в Білозерському районі
Херсонської області і, як наслідок, є
платником страхових внесків.

Щодо тверджень позивача, що він бажає
припинити участь в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону участь
застрахованих осіб у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування може
припинитися, зокрема, у разі якщо особа,
яка підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
відповідно до нього Закону, втратила
визначений цим Законом статус
застрахованої особи.

Оскільки позивач являється приватним
підприємцем і, у зв'язку з цим, є
застрахованою особою, страхувальником
та роботодавцем, позивач може
припинити участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування (тобто втратити
статус застрахованої особи), лише у
зв'язку з припинення ним
підприємницької діяльності (втрати
статусу підприємця).

Колегія суддів вважає, що так як
позивач має статус платника страхових
внесків, тому зобов'язаний виконувати
вимоги чинного законодавства України
щодо сплати страхових внесків в
повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції критично
ставиться до тверджень ОСОБА_1 щодо
незаконності винесення відповідачем
вимоги про сплату недоїмки від 09.11.2010р.,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що позивачем не сплачено
єдиний внесок в сумі 632,46 грн., а тому
УПФУ в Комсомольському районі
м.Херсона, у відповідності до вимог
ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, надіслало позивачу вимогу, що
оскаржується.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2011 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її підписання, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після направлення її копії сторонам.

Доповідач, суддя:
О.О.Димерлій

Судді:
В.Л. Романішин

О.В.Єщенко