Справа № 816/2778/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/2778/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Кльопової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (надалі - позивач, Кременчуцька
ОДПІ) звернулась до суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(надалі - відповідач, ФОП ОСОБА_1) про
стягнення податкового боргу зі сплати
єдиного податку з фізичних осіб в
розмірі 1983 грн, посилаючись на несплату
відповідачем узгоджених сум грошового
зобов'язання у визначені Податковим
кодексом України строки.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце його
проведення повідомлений належним
чином, причин неявки суду не повідомив,
заяв чи клопотань до суду не надав.

З огляду на неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі та
відповідно до положень частини першої
статті 41 Кодексу адміністративного
судочинства України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Згідно з частиною четвертою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи достатність наданих
позивачем доказів, суд визнав за
можливе розглядати справу без участі
відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку
зареєстрована як фізична особа -
підприємець та перебуває на обліку
платників податків в Кременчуцькій
ОДПІ з 04 листопада 2003 року /а.с. 6-8/.

Відповідач є платником єдиного
податку, що підтверджено залученими до
матеріалів справи копіями заяви про
право застосування спрощеної системи
оподаткування та свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_2 /а.с. 8 -
зворот, 9/.

Свідоцтвом платника єдиного податку
підтверджено, що відповідачем обрано
другу групу спрощеної системи
оподаткування зі ставкою єдиного
податку в розмірі 20% від мінімальної
заробітної плати.

Мінімальна заробітна плата в Україні у
місячному розмірі з 01 січня 2013 року
складала 1147 гривень (стаття 8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік"), а з 01 січня 2014 року - 1218
гривень (стаття 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік").

Отже, ставка єдиного податку для
відповідача протягом 2013 року становила
229 грн 40 коп., а у 2014 році - 243 грн 60 коп.

Посилаючись на те, що відповідачем у
повному обсязі не сплачено єдиний
податок за період з жовтня 2013 року по
червень 2014 року, у зв'язку з чим за
особовим рахунком останнього
відображено податковий борг в розмірі
1983 грн, позивач звернувся до суду з
даним позовом.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог, суд
враховує наступне.

У відповідності до пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий борг визначено як суму
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеню, нараховану на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що
Кременчуцькою ОДПІ сформовано та
30 січня 2014 року надіслано відповідачу
податкову вимогу від 27 січня 2014 року
№110-17 про сплату податкового боргу за
узгодженими грошовими зобов'язаннями в
розмірі 521 грн 40 коп. /а.с. 10-11/. Поштове
відправлення повернуто позивачу із
зазначенням причини невручення: "за
закінченням терміну зберігання" /а.с. 12/.

За приписами абзацу 3 пункту 58.3 статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Оскільки вказану вище податкову вимогу
контролюючим органом надіслано на
адресу відповідача, внесену до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, суд,
враховуючи наведене вище положення
абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового
кодексу України, дійшов висновку про
те, що податкова вимога від 27 січня 2014
року №110-17 є врученою платнику податків
05 березня 2014 року /а.с. 12/.

Сторонами доказів оскарження
зазначеної податкової вимоги у
встановленому законом порядку не
надано.

Податковий борг відповідачем у повному
обсязі не сплачено, що підтверджено
витягом з картки особового рахунку ФОП
ОСОБА_1 /а.с. 26-35/.

Суд враховує, що відповідно до положень
пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу
України, у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Таким чином, підстави для формування та
надіслання відповідачу нових
податкових вимог на збільшену суму
податкового боргу відсутні.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

В силу частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву та
жодних заперечень по суті вимог
позивача чи доказів сплати податкового
боргу до суду не надав.

Разом з тим, наявність за особовим
рахунком ФОП ОСОБА_1 податкового боргу
за узгодженими грошовими
зобов'язаннями підтверджено
матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов
висновку про правомірність та
обґрунтованість позовних вимог
Кременчуцької ОДПІ. А відтак, позов
належить задовольнити у повному
обсязі.

За відсутності документального
підтвердження понесених сторонами у
справі судових витрат, питання щодо їх
розподілу суд не вирішує.

Керуючись статтями 7-11, 41, 69-71, 86, 94, 122, 128,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1;
АДРЕСА_1, 39600) 1983 (одну тисячу дев'ятсот
вісімдесят три) гривні податкового
боргу зі сплати єдиного податку з
доходів фізичних осіб на розрахунковий
рахунок 0008, код платежу 18050400,
одержувач - УДКС України у місті
Кременчуці Полтавської області, , банк - ГУДКС України у
Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії з одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено 01
серпня 2014 року.

Суддя
О.О. Кукоба