Справа № 2а/543/392/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/800/3375/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Голяшкіна О.В.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 27 листопада 2012 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області, третя
особа - Державне підприємство
«Селидіввугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
Україна» про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», -

в с т а
н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням стажу
роботи за період з 01 березня 2010 року по
31 грудня 2010 року та з 01 червня 2012 року по
31 липня 2012 року.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 27 листопада
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року, позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправним дії
Управління Пенсійного фонду України в
м.Селидове Донецької області та
зобов'язано здійснити перерахунок
пенсії позивачу з урахуванням стажу
роботи з 01 березня 2010 року по 31 грудня
2010 року та з 01 червня 2012 року по 31 липня
2012 року відповідно до статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з 01
серпня 2012 року.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером та
продовжує працювати. 13 серпня 2012 року
позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області із заявою про
перерахунок пенсії згідно статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Рішенням від 16 серпня 2012 року № 276
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області
відмовлено ОСОБА_4 у перерахунку
пенсії, оскільки його страховий стаж
після перерахунку пенсії становить 1
рік 7 місяців, замість необхідних 2
років, що обумовлено несплатою
Державним підприємством
«Селидіввугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
Україна» з 01 березня 2010 року по 31 грудня
2010 року та з 01 червня 2012 року по 31 липня
2012 року страхових внесків та єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до частини четвертої статті
42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у разі, якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніш як через
два роки після попереднього
перерахунку з урахуванням страхового
стажу після призначення пенсії.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Законом України від 28 грудня 2007 року №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» наведену
норму викладено в новій редакції, проте
у зв'язку із визнанням цих змін такими,
що не відповідають Конституції
(рішення Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008), на час
звернення позивача до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії діяла
вищенаведена редакція статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову

№ 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян»,
якою встановлено порядок перерахунку
пенсій особам, які після її призначення
продовжували працювати, відмінний від
того порядку, який визначений частиною
4 статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Зокрема, встановлено, що
у разі коли застрахована особа після
призначення пенсії відповідно до
Закону продовжувала працювати,
проводиться перерахунок пенсії з
урахуванням не менш як 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами
застосуванню підлягає Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а саме:
нормативні положення статті 42 цього
Закону, що діяли в редакції до
скасування змін, внесених за Законом
України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», та були і
залишаються чинними на момент
проведення перерахунку пенсії.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що при обчисленні заробітної плати для
перерахунку пенсії можуть бути змінені
показники заробітної плати за періоди
страхового стажу після призначення
пенсії, але не визначено, за який
календарний рік береться середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України. Виходячи з
буквального тлумачення частини другої
статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» цей показник повинен бути
незмінним, тобто таким, яким він був на
час призначення пенсії.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про те, що із заробітної
плати позивача щомісячно утримуються
суми страхових внесків, і відповідно,
позивач не може нести відповідальність
за неналежне виконання підприємством,
на якому він працює, своїх обов'язків, а
тому позовні вимоги в частині
скасування рішення є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області залишити без
задоволення, а постанову Селидівського
міського суду Донецької області від 27
листопада 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21 грудня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: