Справа № 817/1376/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1376/14

24 липня 2014 року 15год. 25хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дорошенко Н.О. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представники Мазур Л.І.,
Котеленець Р.М.,

відповідача: представник Столяр М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Рівненської міської ради до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про визнання
незаконною та скасування постанови
ВСТАНОВИВ:

Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Рівненської міської ради (далі по
тексту - Управління ЖКГ) звернулося до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про визнання
незаконною та скасування постанови
№25/04-10/25 від 29.04.2014 про накладення
штрафу в сумі 109 620,00 грн. за наведення
недостовірних даних в декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

Позивач вказує, що Управління ЖКГ
виступило замовником в частині
виконання робіт з капітального ремонту
асфальтобетонного покриття ділянки
(частини) існуючої автомобільної
дороги вул. Соборної в м. Рівне, яка
введена в експлуатацію та
експлуатується тривалий час, при цьому
забудова території земельної ділянки
шляхом розміщення об'єкта будівництва
не планувалась та не проводилась.
Відтак позивач не є замовником в
розумінні статті 1 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
не був зобов'язаний подавати
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, а тому у Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області були
відсутні підстави для реєстрації
декларації. З наведених підстав вважає,
що позивач не вчиняв правопорушень та
не підлягає притягненню до
відповідальності.

Представники позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримали з наведених у ньому підстав,
просили задовольнити повністю.

Відповідач Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області позов не визнав,
подав письмове заперечення (а.с.40-43).
Представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що в ході проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час капітального ремонту ділянки
вул. Соборна в м. Рівне встановлено, що в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 24.01.2014 № РВ 39
наведена недостовірна інформація, а
саме: в п.11 зазначено, що датою початку
будівництва є вересень 2013 року, однак
дані відомості не відповідають
дійсності, у зв'язку з тим, що
будівельні роботи було розпочато
16.08.2013, що є порушенням ч.10 ст.39 Закону
України "Про регулювання,
містобудівної діяльності",
відповідальність за яке передбачена
абз.4 п.6 ч.2 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".
Вказує, що Управління ЖКГ з метою
здійснення забудови території
розроблено робочий проект
капітального ремонту ділянки вул.
Соборна в м. Рівне №732 та укладено
договір підряду №577 від 16.08.2014, отже
позивачем здійснено будівництво
об'єкту, а тому в розумінні п.4 ч.1 ст.1
Закону України "Про регулювання,
містобудівної діяльності" позивач
являється замовником будівництва.

З наведених підстав спірне рішення
представник відповідача вважає
правомірним, в задоволенні позову
просив відмовити повністю за
безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог закону, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення повністю
з таких підстав.

Суд встановив, що 16.08.2013 між Управління
ЖКГ (Замовник) та ТОВ "Техно-Буд-Центр"
(Учасник) укладено договір про
закупівлю робіт № 577, відповідно до
якого учасник зобов'язується до 31.12.2013
виконати роботи з капітального ремонту
ділянки вул. Соборна в м. Рівне. Строк
виконання робіт - 2013 рік, місце
виконання робіт - м. Рівне. Договір
набирає чинності з 16.08.2013 і діє до 31.12.2013
(а.с.13-14).

Управлінням ЖКГ подано до Інспекції
ДАБК у Рівненській області декларацію
про початок виконання будівельній
робіт, а саме капітальний ремонт
ділянки вул. Соборна в м.Рівне (площа
проїжджої частини), категорія
складності ІІІ (третя), яка
зареєстрована в інспекції 17.09.2013 за
№РВ58 (а.с.45-46).

Проектна документація розроблена
Рівненським відділом комплексного
проектування Державного підприємства
"Український державний інститут з
проектування об'єктів дорожнього
господарства". Робочим проектом
встановлено, що дорожнє покриття мало
придатне для руху автомобільного
транспорту і для подальшої нормальної
експлуатації необхідне проведення
робіт, які відносяться до капітального
ремонту. В завданні на проектування вид
будівництва визначено "капітальний
ремонт дорожнього покриття":
фрезерування асфальтобетонного
покриття; підсилення існуючого
дорожнього одягу, підняття люків та
решіток підземних комунікацій;
відновлення дорожньої розмітки.
Зазначені види робіт щодо капітального
ремонту дорожнього покриття наведені
також в дефектному акті від 19.04.2013
(а.с.67-76).

Управлінням ЖКГ в Інспекцію ДАБК у
Рівненській області подано декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації,
яка зареєстрована в інспекції 24.01.2014 за
№РВ39. Відповідно до пункту 11
декларації дата початку будівництва
вересень 2013 року, дата закінчення
будівництва грудень 2013 року (а.с.51-53).

Уповноваженими особами Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області в
присутності уповноваженої особи
Управління ЖКГ Котеленця Р.М. проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час капітального ремонту ділянки вул.
Соборна в м. Рівне, а саме: перевірка
достовірності даних в декларації про
готовність об'єкта до експлуатації від
24.01.2014 № РВ 39.

Результати перевірки оформлені актом
від 17.04.2014, відповідно до висновків
якого встановлено, що Управлінням ЖКГ
як замовником будівництва наведено
недостовірні дані в декларації про
готовність об'єкта до експлуатації від
24.01.2014 № РВ 39, а саме в п.11
зазначена дата початку будівництва
вересня 2013 року, фактично роботи
проведені в серпні 2013 року (16-18.08.2013).

На підставі акта перевірки від 17.04.2014
Інспекцією ДАБК у Рівненській області
за виявлені під час перевірки
порушення, допущені Управління ЖКГ,
було складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 17.04.2014 (а.с.9-10).

29.04.2014 заступником начальника
інспекції ДАБК в Рівненській області
винесена постанова № 25/04-10125 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності в
розмірі 109 620 грн. за порушення,
передбачене ч.10 ст.39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
- наведення недостовірних даних в
декларації про готовність об'єкту до
експлуатації (а.с.11-12).

Надаючи оцінку правомірності спірного
рішення суб'єкта владних повноважень,
суд враховує наступне.

Відповідно до абз.4 пункту 6 частини 2
статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" № 208
від 14.10.1994 (далі - Закон №208) суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
експлуатацію або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про основи містобудування" N 2780-XII від
16.11.1992 зі змінами та доповненнями,
містобудування (містобудівна
діяльність) - це цілеспрямована
діяльність державних органів,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
громадян, об'єднань громадян по
створенню та підтриманню
повноцінного життєвого середовища, яка
включає прогнозування розвитку
населених пунктів і територій,
планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" № 3038-VI від 17.02.2011 (далі -
Закон № 3038-VI) прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I-III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Відповідно до ч.10 ст.39 Закону № 3038-VI
замовник відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, та за
експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

Згідно з пунктами 1 та 2 Порядку
виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 № 466,
будівельні роботи - роботи з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту.

Будівельні роботи можуть виконуватися
замовником після подання повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
- щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт (далі - декларація)
або отримання дозволу на виконання
будівельних робіт, відповідно до
переліку об'єктів, будівництво яких
здійснюється після надіслання
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт; реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації - щодо об'єктів будівництва,
що належать до I - III категорії
складності.

Суд звертає увагу, що відповідно до
статті 1 Закону № 3038-VI замовник
будівництва - це фізична або юридична
особа, яка має намір щодо забудови
території (однієї чи декількох
земельних ділянок) і подала в
установленому законодавством порядку
відповідну заяву.

При цьому в ч.1 ст.26 Закону № 3038-VI
визначено, що забудова територій
здійснюється шляхом розміщення
об'єктів будівництва.

З завдання на проектування до робочого
проекту капітального ремонту ділянки
вул. Соборна в м. Рівне №732 встановлено,
що роботи з ремонту належало
передбачати на проїжджій частині
тільки в межах існуючих бортових
каменів. Бортові камені залишити в
існуючому стані (а.с.74).

Та обставина, що капітальний ремонт
ділянки вулиці Соборної в м. Рівне
здійснювався на існуючій вулиці, яка
багаторічно експлуатувалась в м.
Рівному, при цьому внаслідок ремонтних
робіт параметри вулиці змінені не були,
підтверджується дослідженим в
судовому засіданні відео сюжетом
телеканалу Рівне-1 від 16.08.2013 (а.с.56) та
визнається представником відповідача.

Рівненський відділ комплексного
проектування Державного підприємства
"Український державний інститут з
проектування об'єктів дорожнього
господарства" Укрдіпродор листом від
29.04.2014 № 25 повідомив, що забудова
території шляхом розміщення об'єкта
будівництва на земельній ділянці при
виконанні робіт з капітального ремонту
ділянки вул. Соборна в м. Рівне у 2013 році
не планувалась і не проводилась (а.с.17).

Дослідженими судом актами на закриття
прихованих робіт від 16.08.2013 та 18.08.2013
стверджено, що ТОВ "Техно-Буд-центр" під
час капітального ремонту ділянки
вул.Соборної в м. Рівне виконано
наступні роботи: влаштування розливу
бітумної емульсії та влаштування
георешітки (а.с.47-49).

Таким чином, суд встановив, що
Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Рівненської міської ради у спірних
правовідносинах виступає замовником
здійснення капітального ремонту
ділянки вул. Соборна в м. Рівне (площа
проїжджої частини), при цьому забудова
території земельної ділянки шляхом
розміщення об'єкту будівництва
проектною документацією не
передбачалась та фактично не
проводилась, а за своїм змістом
ремонтні роботи полягали в підсиленні
існуючого дорожнього одягу та
відновленні дорожньої розмітки.

За встановлених обставин суд дійшов
висновку, що оскільки позивач проводив
зазначені будівельні роботи без
забудови території (однієї чи
декількох земельних ділянок), він не є
замовником будівництва об'єктів у
розумінні статті 1 Закону № 3038-VI та,
відповідно, не може нести
відповідальність, яка встановлена абз.4
пункту 6 частини 2 статті 2 Закону № 208.

Крім цього, оскільки спірні
правовідносини сторін виникли у
зв'язку з поданням позивачем та
реєстрацією відповідачем декларацій
про початок виконання будівельних
робіт та про готовність об'єкта до
експлуатації, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до п.9 Порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 № 466, замовник заповнює і
подає два примірники декларації про
початок виконання будівельних робіт.
Пунктом 19 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №
461, замовник заповнює і подає два
примірники декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Відповідно до статті 4 Закону N 3038-VI
об'єктами будівництва є будинки,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об'єкти інженерно-транспортної
інфраструктури.

Відповідно до п.3.1 ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та
зміст проектної документації на
будівництво" під будівництвом
розуміється нове будівництво,
реконструкція, капітальний ремонт та
технічне переоснащення об'єктів
будівництва.

Пунктом 3.2 ДБН А.2.2-3-2012 визначено, що
об'єктом будівництва є будинки,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об'єкти інженернотранспортної
інфраструктури.

З 01.09.2013 набрав чинності Національний
стандарт України ДСТУ-Н В.1.2-16:2013
"Визначення класу наслідків
(відповідальності) та категорій
складності об'єктів будівництва", в
пункт 4.1 якого зазначено, що при
проведенні капітального ремонту
об'єкта об'єктом будівництва може бути
його частина.

Тобто, зазначена правова норма
однозначно не визначає, що частина
об'єкта при його капітальному ремонті є
об'єктом будівництва, а лише вказує на
таку можливість. При цьому, до 01.09.2013
чинними нормативними актами не було
передбачено, що при виконанні робіт з
капітального ремонту частини споруди,
будівлі така частина є об'єктом
будівництва.

Матеріалами справи стверджено, що
капітальний ремонт вулиці Соборна в м.
Рівне було розпочато 16.08.2013, тобто до
вступу в дію вищевказаного ДСТУ-Н
В.1.2-16:2013.

Відповідно до п.3 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України № 439 від
08.04.2011, основними завданнями Інспекції
є здійснення в межах своїх повноважень
державного контролю за дотриманням
законодавства, стандартів, нормативів,
норм, порядків і правил із зазначених
питань та виконання дозвільних і
реєстраційних функцій у будівництві,
ліцензування господарської
діяльності, пов'язаної зі створенням
об'єктів архітектури.

Як зазначалося вище, декларації про
початок виконання будівельних робіт
та про готовність об'єкта до
експлуатації подає замовник. У зв'язку
з набранням чинності ДСТУ-Н В.1.2-16:2013
позивач подав до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відповідні декларації, не маючи ознак
замовника відповідно до визначення
статті 1 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

Частиною 6 статті 39 цього Закону
передбачено, що інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові,
якщо декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог, з
обгрунтуванням причини у строк,
передбачений для її реєстрації.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що
декларація про початок виконання
будівельних робіт та декларація про
готовність об'єкта до експлуатації,
подані особою, яка не є замовником в
розумінні закону, підлягали поверненню
такій особі суб'єктом владних
повноважень без вчинення реєстрації.

Крім цього, в ході судового розгляду
встановлено, що 29.09.2011 відповідачем
було повернуто позивачу без реєстрації
декларацію про початок виконання
будівельних робіт з капітального
ремонту вулично-дорожньої мережі з
влаштуванням світлофора на перехресті
вулиць Соборна-С.Петлюри в м. Рівне з
мотивів, що відповідно до статті 13
Закону України "Про благоустрій
населених пунктів" до об'єктів
благоустрою населених пунктів
належать вулиці, дороги, провулки,
узвози, проїзди, пішохідні та
велосипедні доріжки. А згідно зі
статтею 39 цього Закону державний
контроль за дотриманням законодавства
у сфері благоустрою території
населених пунктів здійснюється
центральним органом виконавчої влади з
питань житлово-комунального
господарства та місцевими державним
адміністраціями (а.с.107-108).

За таких обставин доводи позивача щодо
відсутності чіткого нормативного
визначення капітального ремонту
частини об'єкта (вулично-дорожньої
мережі) як об'єкта будівництва та щодо
довільного трактування відповідачем
правових норм в аналогічних
правовідносинах, суд вважає
обгрунтованими.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
грунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

Відповідно до статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини
розкриває зміст принципу верховенства
права через формулювання вимог, які він
виводить з цього принципу. Однією з
таких вимог є вимога про якість закону,
тобто, щоб він був доступний для даної
особи і вона також могла передбачити
наслідки його застосування до неї та
щоб закон не суперечив принципові
верховенства права (п.27 рішення
Європейського Суду з прав людини у
справі "Круслен проти Франції" від
24.04.1990).

У Рішенні від 29 червня 2010 р. № 17-рп/2010
Конституційний Суд України звернув
увагу на правову визначеність як
елемент верховенства права: "Одним із
елементів верховенства права є принцип
правової визначеності, у якому
стверджується, що обмеження основних
прав людини та громадянина і втілення
цих обмежень на практиці допустиме
лише за умови забезпечення
передбачуваності застосування
правових норм, встановлюваних такими
обмеженнями. Тобто обмеження
будь-якого права повинне базуватися на
критеріях, які дадуть змогу особі
відокремлювати правомірну поведінку
від протиправної, передбачати юридичні
наслідки своєї поведінки" (абзац третій
підпункту 3.1 п. 3 мотивувальної частини).

Цим Конституційний Суд України
наголосив, що правовій визначеності
відповідатиме встановлення обмежень
основних прав людини і громадянина
лише за умови забезпечення зрозумілих
і передбачуваних для особи наслідків
застосування правових норм.

Також Конституційний Суд України у
Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 у
справі про постійне користування
земельними ділянками вказав, що із
конституційних принципів рівності і
справедливості випливає вимога
визначеності, ясності і недвозначності
правової норми, оскільки інше не може
забезпечити її однакове застосування,
не виключає необмеженості трактування
у правозастосовній практиці і неминуче
призводить до сваволі (абзац другий
підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної
частини).

Враховуючи наведене, за результатами
судового розгляду адміністративної
справи суд вважає доведеним належними
та допустимими доказами, що при
прийнятті спірної постанови про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності суб'єкт
владних повноважень діяв
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішення, без
дотримання необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача і цілями,
на досягнення яких спрямоване це
рішення, чим порушено законні інтереси
позивача, які підлягають до судового
захисту шляхом визнання протиправною
та скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області №
25/04-10/25 від 29.04.2014.

Судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до ч.1 ст.94
КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області № 25/04-10/25 від 29.04.2014
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Присудити на користь позивача
Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Рівненської міської ради із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
438,48 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дорошенко Н.О.