Справа № 810/881/14-а
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року 810/881/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.

представників сторін:

від позивача - Сирко Д.О.,

від відповідача - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «МАГ БУД»

до Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області

про визнання
протиправними дій і зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «МАГ БУД» з позовом
до Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними дій
відповідача в частині внесення
безпідставних висновків до Акта
перевірки від 27.12.2013 № 1200/10-07-22-04-12/37340510 і
зобов'язання відповідача вилучити з АС
«Результати співставлення податкових
зобов'язань і податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА»
інформацію про результати перевірки
позивача, оформленої Актом перевірки
від 27.12.2013 № 1200/10-07-22-04-12/37340510.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що податковий орган за
результатами документальної
позапланової перевірки дійшов
помилкових і незаконних висновків щодо
нереальності господарських операцій
між позивачем і його контрагентом, і
вніс цю інформацію до АС «Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України».

Вказані обставини, на думку позивача,
мають безпосередній вплив на права і
інтереси, оскільки така
невідповідність показників
податкового кредиту і податкових
зобов'язань, які задекларовані у
податкових деклараціях з показниками
центральної бази даних податкової
звітності може мати негативні
наслідки, такі як погіршення ділової
репутації і інше.

Відповідач позову не визнав. В
обґрунтування заперечень пояснив, що
вимоги позивача є безпідставними,
оскільки податкові органи мають право
проводити перевірки платників
податків, за результатами яких
складаються Акти. Дані усіх перевірок
відображаються в
інформаційно-аналітичних системах
податкової інформації незалежно від її
змісту і використовуються в
контрольно-перевірочній роботі.
Відображення даної інформації є
обов'язком податкових органів.

Таким чином, відповідач вважає, що
вимоги позивача є безпідставними.

У судове засідання 25.06.2014 з'явився
представник позивача, який підтримав
позовні вимоги і просив суд позов
задовольнити.

Уповноважені представники відповідача
у судове засідання 25.06.2014 не з'явились.

Відповідач повідомлений судом
належним чином про дату, час і місце
судового засідання, про що свідчать
дані наявної в матеріалах справи
розписки.

Відповідно частини четвертої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
посадовою особою Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
підставі наказу від 20.12.2013 № 391 і
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78,
пункту 79.1, пункту 79.2 статті 79, пункту 82.2
статті 82 Податкового кодексу України
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
своєчасності, достовірності, повноти і
сплати податку на додану вартість і
податку на прибуток підприємств по
взаємовідносинам з ТОВ «КАЛІОН» за
період з 01.01.2011 по 30.09.2013, за
результатами якої складено Акт від
27.12.2013 № 1200/10-22-04-12/37340510
(далі - Акт перевірки).

За результатами перевірки податковий
орган дійшов висновку про порушення
позивачем вимог пункту 185.1 статті 185,
пункту 188.1 статті 188, пункту 198.1, пункту
198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України - завищено
податковий кредит по взаємовідносинах
з ТОВ «КАЛІОН» і ТОВ «БМК Тріада».

Посадові особи податкового органу
дійшли висновку про відсутність факту
придбання товарів і послуг позивачем у
контрагентів ТОВ «КАЛІОН» і ТОВ «БМК
Тріада».

Вважаючи дії відповідача по внесенню
до інформаційної бази податкового
органу висновки Акта перевірки,
позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого і своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Обов'язки і компетенція контролюючих
органів, повноваження їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, види перевірок, підстави їх
проведення, а також відповідальність
за порушення податкового
законодавства визначаються Податковим
кодексом України.

Відповідно до статті 61 Податкового
кодексу України податковий контроль -
це система заходів, що вживаються
контролюючими органами з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів, а також дотримання
законодавства з питань проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Згідно зі статтею 62 Податкового
кодексу України податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до статті 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності отримано
судове рішення суду (слідчого судді)
про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79
Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам органу державної
податкової служби право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Відповідно до статті 86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних та електронних
перевірок) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Для посадових осіб органів державної
податкової служби під час проведення
перевірок підставами для висновків є,
зокрема: податкова інформація;
експертні висновки; судові рішення;
інші матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби. В акті
перевірки зазначаються як факти
заниження, так і факти завищення
податкових зобов'язань платника
(стаття 83 Податкового кодексу України).

У разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами і
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення до органу державної
податкової служби за основним місцем
обліку такого платника податків
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта (довідки) (пункт 86.7
статті 86 Податкового кодексу України).

Суд звертає увагу, що дії податкового
органу по проведенню невиїзної
документальної позапланової перевірки
ТОВ «Маг Буд» і складанню Акта від
27.12.2013 № 1200/10-07-22-04-12/37340510 є способом
реалізації наданих суб'єкту владних
повноважень компетенції, а висновки,
викладені в Акті не впливають
безпосередньо на права і обов'язки
платника податків.

При цьому, позивач не оскаржує наказ на
проведення перевірки.

Це означає, що дії посадових осіб
податкового органу з приводу
проведення перевірки ТОВ «Маг Буд» є
законними.

Також, відповідно до статті 216
Цивільного кодексу України, у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.
Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного
правочину другій стороні або третій
особі завдано збитків та моральної
шкоди, вони підлягають відшкодуванню
винною стороною. Передбачені вище
правові наслідки застосовуються, якщо
законом не встановлені особливі умови
їх застосування або особливі правові
наслідки окремих видів недійсних
правочинів. Правові наслідки
недійсності нікчемного правочину, які
встановлені законом, не можуть
змінюватися за домовленістю сторін.
Вимога про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину може
бути пред'явлена будь-якою
заінтересованою особою. Суд може
застосувати наслідки недійсності
нікчемного правочину з власної
ініціативи.

Відповідно до статті 228 Цивільного
кодексу України, якщо визнаний судом
недійсний правочин було вчинено з
метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
держави.

Під час судового розгляду встановлено,
що будь-яких рішень про визначення
позивачу податкових зобов'язань на
підставі Акта перевірки,
Васильківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Київської області не
приймалось.

Тобто, під час судового розгляду
встановлено, що відповідач не
застосовував наслідків перевірки, а
його висновки щодо недійсності
правочинів між позивачем і
контрагентами - не є юридичними
фактами, які породжують для позивача
юридичні наслідки у вигляді створення
чи зміни юридичних прав та/чи
обов'язків.

Відносно позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача вилучити з АС
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» інформацію про результати
перевірки ТОВ «Маг Буд», оформленої
Актом від 27.12.2013 № 1200/10-07-22-04-12/37340510 «Про
результати проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Маг Буд» (код за ) з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування і сплати податку на додану
вартість і податку на прибуток
підприємств по взаємовідносинам з ТОВ
«КАЛІОН» (код за ) за період
з 01.01.2011 по 30.09.2013», слід зазначити
наступне.

Згідно з приписами статті 72
Податкового кодексу України для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби використовується
інформація, що надійшла, зокрема, від
платників податків, податкових
агентів, органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
Національного банку України, банків,
інших фінансових установ - інформація
про наявність та рух коштів на рахунках
платника податків; органів влади інших
держав, міжнародних організацій або
нерезидентів, підрозділів податкової
служби та митних органів - за
результатами податкового контролю.

Податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань (стаття 74 Податкового кодексу
України).

Відповідно до статті 16 Закону України
«Про інформацію» податкова інформація
- сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 9 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" інформація, що
міститься в документах суб'єктів
владних повноважень, які становлять
внутрівідомчу службову
кореспонденцію, доповідні записки,
рекомендації, якщо вони пов'язані з
розробкою напряму діяльності установи
або здійсненням контрольних,
наглядових функцій органами державної
влади, процесом прийняття рішень і
передують публічному обговоренню
та/або прийняттю рішень, належить до
службової, тому, в силу статті 6 цього
Закону, є інформацією з обмеженим
доступом.

Так, для здійснення податкового
контролю податковими органами
використовується інформація, що
міститься у складі інформаційних
аналітичних систем Державної
податкової служби: АРМ «Пошук», АРМ
«Облік платників», АРМ «Бест-Звіт», АРМ
ТАХ «Облік податків та платежів», АРМ
«Картка боржника», АРМ «Галузь», АРМ
«Аудит», АРМ «Митниця», АРМ «Касові
апарати», АРМ «Анульовані ВМД», АІС
«Розширений пошук у схемах, що
використовуються суб'єктами
господарювання з метою мінімізації
об'єктів оподаткування та ухилення від
сплати податків» та інших.

З метою удосконалення адміністрування
податку на додану вартість, руйнування
схем мінімізації податкових
зобов'язань, ліквідації віртуального
податкового кредиту з податку на
додану вартість, повноти декларування
податкових зобов'язань та забезпечення
своєчасності відшкодування податку на
додану вартість наказом Державної
податкової адміністрації України від
18.04.2008 «Про організацію взаємодії
органів державної податкової служби
при проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів» затверджено Методичні
рекомендації щодо взаємодії органів
державної податкової служби при
проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів.

Згідно з пунктом 2.21 вказаних
Методичних рекомендацій підсумки
перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
додатку до акта перевірки (камеральної,
документальної невиїзної, планової,
позапланової перевірки) або довідки у
розрізі періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС
«Аудит». По мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

З наведеного убачається, що дані усіх
актів перевірок (камеральних,
документальних невиїзних, планових,
позапланових) або довідок без
виключень, що здійснювались посадовими
особами Державної податкової служби,
підлягають фіксації в інформаційній
аналітичній системі АС «Аудит»
незалежно від їх змісту. Зміст
інформації, що міститься в актах або
довідках, коригується по мірі
підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань.
Інформація, унесена до інформаційних
систем державної податкової служби, не
визначає змісту прав та обов'язків
платників податків, є службовою
інформацією, яка використовується в
інформаційно-аналітичних цілях з метою
здійснення податкового контролю.

Унесення до інформаційно-аналітичних
систем податкової інформації,
незалежно від її позитивного чи
негативного змісту, перевірка цієї
інформації, є обов'язком податкового
органу.

Суд зазначає, що автоматизована
система створена для службового
користування, у зв'язку з чим наявні в
ній відомості не можуть порушувати
прав та інтересів позивача, оскільки
саме податкове-повідомлення рішення є
тим рішенням, яке впливає на права
платника податків.

Таким чином, внесення відповідачем
змін до відомостей Автоматизованої
системи «Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» на підставі
перевірки ТОВ «Маг Буд» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного і іншого законодавства за
період з 01.01.2011 по 30.09.2013 не є діями, що
порушують права платника податків.

Крім того, позивачем не було надано
суду доказів, яка саме інформація була
внесена до АС «Результати
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» і
яким чином вона вплинула на права та
інтереси позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що факт порушення прав
позивача в даній справі відсутній.

За наведених обставин позов
задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Відповідач не надав суду
доказів понесення ним судових витрат,
тому підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі проголошення
лише вступної та резолютивної частини
постанови або прийняття постанови у
письмовому провадженні, - протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 01 липня 2014 р.