Справа № 2318/4274/12
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2318/4274/12 Головуючий
у 1-й інстанції: Мельничук Ю.В.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковакс" на ухвалу
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 29 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Уманської міської
ради, третя особа на боці відповідача
товариство з обмеженою
відповідальністю "Ковакс" про визнання
протиправним та скасування рішень
суб'єкта владних повноважень Уманської
міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась до суду з
адміністративним позовом до Уманської
міської ради, третя особа на боці
відповідача товариство з обмеженою
відповідальністю "Ковакс" про визнання
протиправним та скасування рішення
Уманської міської ради № 9-33/24 від
11.06.2004 року, рішення сесії Уманської
міської ради від 26 грудня 2007 року №
2.11-27/5 та рішення сесії Уманської
міської ради від 23 січня 2008 року № 3.9-28/5,
в частині приватизації земельних
ділянок шляхом викупу ТОВ «Ковакс» за
адресою: м. Умань, вул. Леніна,35.

Ухвалою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 29 травня 2014
року провадження по справі закрито.

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковакс", посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати вказане
судове рішення та направити справу до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України від
01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ»: при вирішенні питань,
пов'язаних із компетенцією судів у
спорах, що виникають із земельних
відносин, судам слід ураховувати
роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» (із змінами і
доповненнями, внесеними згідно з
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 19 березня 2010 року № 2), а
також Рішення Конституційного Суду
України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у
справі за конституційним поданням
Вищого адміністративного суду України
щодо офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу України, пункту 1
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

При цьому суди мають виходити з того, що
згідно зі статтями 13 і 14 Конституції
України, статями 177, 181, 324 і главою 30
Цивільного кодексу України земля та
земельні ділянки є об'єктами цивільних
прав, а держава і територіальні громади
через свої органи беруть участь у
земельних відносинах із метою
реалізації цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. Отже,
суд має з'ясувати, є спір
приватноправовим або
публічно-правовим; чи виник спір із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, чи пов'язані ці
відносини зі здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності;
чи виник спір щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин.

Земельні відносини, суб'єктами яких є
фізичні чи юридичні особи, органи
місцевого самоврядування, органи
державної влади, а об'єктами - землі у
межах території України, земельні
ділянки та права на них, у тому числі на
земельні частки (паї), регулюються
земельним і цивільним законодавством
на принципах забезпечення юридичної
рівності прав їх учасників,
забезпечення гарантій прав на землю
(стаття 1 Цивільного кодексу України,
статті 2, 5 Земельного Кодексу України).
Захист судом прав на землю у цих
відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16, 21, 393 Цивільного
кодексу України, статтею 152 Земельного
Кодексу України, у тому числі шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають
із земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 199, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Ковакс"-
залишити без задоволення, а ухвалу
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 29 травня 2014 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І. Мєзєнцев

суддя

В.В. Файдюк

суддя

Є.В. Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.