Справа № 2а-2198/12/0970
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 р.
Справа № 158682/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Кузьмича С.М., Савицької Н.В.,

при секретарі судового засідання:
Белкіній Н.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області Державної
податкової служби на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 07.09.2012 року
у справі № 2а-2198/12/0970 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Карпатнафтохім» до Калуської
об'єднаної державної податкової
інспекції Івано-Франківської області
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
повідомлення за № 1108 від 07.05.2012 року та
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

24.07.2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Карпатнафтохім»
(далі -позивач) звернулося в суд з
адміністративним позовом до Калуської
об'єднаної державної податкової
інспекції Івано-Франківської області
Державної податкової служби (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування повідомлення за № 1108 від
07.05.2012 року та зобов'язання надати
органу Державного казначейства
України висновок про автоматичне
відшкодування з бюджету 81 865 281 гривню
податку на додану вартість за березень
2012 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідач
протиправно, всупереч вимогам пунктів
200.18-200.21 статті 200 Податкового кодексу
України, порядку визначення
відповідності платника податку
критеріям, які дають право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України за №1178
від 21.09.2011 року оскаржуваним
повідомленням відмовив в здійсненні
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за березень 2012 року з не
передбачених законом підстав.

Також зазначає, що у відповідності до
частини 2 пункту 200.21 статті 200
Податкового кодексу України позивач
вважається таким, що відповідає
критеріям для одержання права на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість за березень
2012 року, оскільки повідомлення
відправлене відповідачем після збігу
сімнадцятиденного терміну,
встановленого частиною 1 пункту 200.21
статті 200 Податкового кодексу України.

Позивач, крім цього стверджує, про
невідповідність оскаржуваного
повідомлення вимогам частини 1 пункту
200.21 статті 200 Податкового кодексу
України та пункту 7 Порядку визначення
відповідності платника податку
критеріям, які дають право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, а саме відсутності в ньому
детальних пояснень і розрахунків за
критеріями, значення яких не дотримано
для здійснення автоматичного
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість.

В частині зобов'язання відповідача
надати органу Державного казначейства
України висновок про автоматичне
відшкодування з бюджету 81 865 281 гривню
податку на додану вартість за березень
2012 року, позовні вимоги обґрунтовує
наявністю встановленого підпунктом
200.18.1 пункту 200.18 статті 200 Податкового
кодексу України обов'язку відповідача.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
07.09.2012 року позов ТзОВ «Карпатнафтохім»
задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано
повідомлення Калуської ОДПІ за № 1108
від 07.05.2012 року про відсутність у ТзОВ
«Карпатнафтохім» права на автоматичне
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість за березень 2012 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Калуська ОДПІ
оскаржила її подавши до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, в якій покликаючись
на порушення судом першої інстанції,
при прийнятті оскаржуваного рішення,
норм матеріального права та неповне
з'ясування всіх обставин справи
просить скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 07.09.2012 року
в частині визнання протиправним та
скасування повідомлення Калуської
ОДПІ за № 1108 від 07.05.2012 року та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог в цій частині відмовити.
В решті апелянт просить постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду по справі №
2а-2198/12/0970 від 07.09.2012 року залишити без
змін.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість згідно з чинним порядком
здійснюється за результатами
відповідних перевірок, задекларовану
ТзОВ «Карпатнафтохім» суму податку
буде відшкодовано з урахуванням
матеріалів щодо підтвердження
правомірності її нарахування. Відтак
апелянт вважає, що дії Калуської ОДПІ
щодо винесення повідомлення № 1108 від
07.05.2012 року, яким позивачу надано
відмову в автоматичному бюджетному
відшкодуванні податку на додану
вартість відповідно до п.200.18 ст.200
Податкового кодексу України
відповідають норам чинного
законодавства України та є
правомірним.

В судовому засіданні представник
апелянта надав пояснення аналогічні
викладеним в апеляційній скарзі,
просив скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 07.09.2012 року
в частині визнання протиправним та
скасування повідомлення Калуської
ОДПІ за № 1108 від 07.05.2012 року та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог в цій частині відмовити.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти апеляційної
скарги, просив оскаржувану постанову
суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги та заперечення на
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції не знаходить підстав для її
задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ТзОВ
«Карпатнафтохім» є юридичною особою,
зареєстроване державним реєстратором
Калуської районної адміністрації
Івано-Франківської області 29.10.2004 року,
взяте на податковий облік в органах
державної податкової служби 02.11.2004 року
за №1839 та є платником податку на додану
вартість у відповідності до свідоцтва
про його реєстрацію таким платником за
№100262779 від 23.01.2010 року.

20.04.2012 року позивачем подано в Калуську
ОДПІ податкову декларацію з податку на
додану вартість за березень 2012 року
(вхідний номер ).

В рядках 23 та 23.1 розділу ІІІ вказаної
податкової декларації позивачем
задекларовано 81 865 281 гривню, як суму,
що підлягає бюджетному відшкодуванню
на рахунок платника у банку, також
позивачем до вказаної декларації
долучено розрахунок суми бюджетного
відшкодування (додаток 3 до податкової
декларації), заяву про повернення суми
бюджетного відшкодування (додаток 4) у
задекларованому розмірі).

Проте 07.05.2012 року Калуською ОДПІ
складено оскаржуване повідомлення за
№1108 про відсутність у позивача права
на автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість відповідно
до пункту 200.18 статті 200 Податкового
кодексу України, оскільки він не
відповідає критеріям на автоматичне
бюджетне відшкодування, визначеним
пунктом 200.19 цієї статті, та у
відповідності до постанови Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 року за
№1238, а саме: в наявності завищення
податкового кредиту за 1095 днів у сумі
617, 6 тис. гривень, заниження податкових
зобов'язань за 1095 днів у сумі 103, 4 тис.
гривень .

Відповідно до статті 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 статті 200 Кодексу, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до Кодексу), а
в разі відсутності податкового боргу
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
статті 200 Кодексу, має від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг)
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до частини 1 пункту 200.18
статті 200 Податкового кодексу України
платники податку, які мають право на
бюджетне відшкодування відповідно до
цієї статті, подали відповідну заяву та
відповідають критеріям, визначеним
пунктом 200.19 цієї статті, мають право на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку.

Згідно пункту 200.19 статті 200 Податкового
кодексу України - право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку мають платники
податку, які відповідають одночасно
критеріям, визначеними підпунктами
200.19.1 - 200.19.8 пункту 200.19 статті 200
Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на виконання пунктів
200.18-200.21 статті 200 Податкового кодексу
України наказом Міністерства фінансів
України за №1178 від 21.09.2011 року
затверджено Порядок визначення
відповідності платника податку
критеріям, які дають право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість (далі по тексту Порядок).

Відповідно до пункту 4 Порядку,
визначення відповідності платника
податку зазначеним критеріям
проводиться в автоматизованому режимі
протягом 15 календарних днів після
граничного терміну подачі звітності.

Крім цього згідно пункту 5 вказаного
Порядку за результатами проведення
автоматизованої звірки відповідності
даних платника критеріям на
автоматичне відшкодування центральний
орган державної податкової служби не
пізніше 15-го календарного дня після
граничного терміну подачі звітності
формує два переліки платників податку:
перелік платників податку, що
відповідають критеріям, визначеним у
Податковому кодексі України, та мають
право на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість; перелік платників податку,
які не відповідають критеріям,
визначеним у Податковому кодексі
України, та не мають права на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 10.05.2012 року Державною
податковою службою України направлено
підпорядкованим органам державної
податкової служби узагальнені
матеріали щодо автоматичного
відшкодування сум податку на додану
вартість у травні 2012 року.

В свою чергу згідно направлених
відповідачу 10.05.2012 року Державною
податковою службою в
Івано-Франківській області матеріалів,
за результатами автоматичного відбору
платників, що відповідають критеріям,
визначеним пунктом 200.19 статті 200
Податкового кодексу України,
відповідно до порядку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
за №1178 від 21.09.2011 року позивач має право
на автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість за поданою
20.04.2012 року податковою декларацією,
вхідний №, в розмірі 81 865 281
гривні.

Також податковий орган зазначив, що
станом на 03.05.2012 року в наявності
позивача завищення податкового
кредиту за 1095 днів у сумі 617, 6 тис.
гривень, заниження податкових
зобов'язань за 1095 днів у сумі 103, 4 тис.
гривень .

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з судом першої інстанції,
що відповідність позивача критеріям,
які дають право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість встановлена Державною
податковою службою України в порядку,
встановленому наказом Міністерства
фінансів України за №1178 від 21.09.2011 року.

Разом з тим як вбачається з матеріалів
справи 14.05.2012 року відповідачем
проведена камеральна перевірка
позивача з питань достовірності
нарахування сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника в банку за
березень 2012 року (декларація за
березень 2012 року), про що складено
довідку у формі висновку за №274/152/33129683.

Відтак при перевірці достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за березень 2012 року
відповідачем не встановлено порушень
при застосуванні ставок оподаткування
податком на додану вартість у звітний
період, при нарахуванні податкових
зобов'язань та податкового кредиту, при
розрахунку показників розділу ІІІ
«Розрахунки з бюджетом» декларації з
податку на додану вартість за березень
2012 року. Зазначено, що позивач
відповідає вимогам щодо наявності
права на отримання бюджетного
відшкодування, зокрема не відноситься
до осіб, вказаних у підпункті 200.5 статті
200 Податкового кодексу України, за
результатами автоматизованого
співставлення податкової звітності за
березень 2012 року з податку на додану
вартість на централізованому рівні
позивача віднесено до 1 категорії .

Проте податковий орган вказав, що є в
наявності ймовірне завищення
позивачем податкового кредиту за 1095
днів у сумі 617,6 тис. гривень та ймовірне
заниження податкових зобов'язань за 1095
днів у сумі 103,4 тис. гривень .

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, зазначені в довідці за
№274/152/33129683 від 14.05.2012 року відомості про
ймовірне завищення позивачем
податкового кредиту та ймовірне
заниження податкових зобов'язань не
слугували підставою для визначення
відповідачем сум грошових зобов'язань
позивача з сплати податку на додану
вартість чи зменшення податкового
кредиту позивача з податку на додану
вартість.

Податковим органом жодних податкових
повідомлень-рішень у відповідності до
пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу
України не виносилося.

Відтак суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що в такому разі суми
грошових зобов'язань позивача та
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за березень 2012 року, у
відповідності до статті 54 Податкового
кодексу України визначаються за даними
податкової декларації з податку на
додану вартість за березень 2012 року
(вхідний №).

З врахуванням вищенаведеного судом
першої інстанції вірно встановлена
наявність у позивача права на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість за березень 2012 року в розмірі
81 865 281 гривні.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з судом першої інстанції,
що за вказаних умов, наявність у
позивача права на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість за березень 2012 року в розмірі
81 865 281 гривні, відповідність позивача
критеріям, які дають право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, встановленим підпунктами
200.19.1 - 200.19.8 пункту 200.19 статті 200
Податкового кодексу України, подання
позивачем заяви про здійснення
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за березень 2012 року є, у
відповідності до частини 1 пункту 200.18
статті 200 Податкового кодексу України,
безумовними підставами для здійснення
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за вказаний період та у
зазначеному розмірі.

Відповідно до пункту 200.21 статті 200
Податкового кодексу України у разі
невідповідності за висновком органу
державної податкової служби платника
податку визначеним цією статтею
критеріям та відсутності в такого
платника права на автоматичне бюджетне
відшкодування податку, орган державної
податкової служби зобов'язаний
протягом 17 календарних днів після
граничного терміну подачі звітності
повідомити платника податку про
відповідне рішення та надати детальні
пояснення і розрахунки за критеріями,
значення яких не дотримано.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з судом першої інстанції,
що повідомлення за №1108 від 07.05.2012 року
про відсутність у позивача права на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість за березень
2012 року не містить в собі критеріїв,
встановлених підпунктами 200.19.1 - 200.19.8
пункту 200.19 статті 200 Податкового
кодексу України, значення яких не
дотримано позивачем.

Зокрема, зазначена в оскаржуваному
повідомленні за №1108 від 07.05.2012 року
наявність завищення податкового
кредиту за 1095 днів, заниження
податкових зобов'язань за 1095 днів не
належить до критеріїв, які дають право
на отримання автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, встановленим підпунктами
200.19.1 - 200.19.8 пункту 200.19 статті 200
Податкового кодексу України та не може
слугувати підставою для відмови у
здійсненні автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість.

З врахуванням вищевикладеного колегія
суддів апеляційного суду погоджується
з судом першої інстанції, що
повідомлення Калуської об'єднаної
державної податкової інспекції
Івано-Франківської області Державної
податкової служби №1108 від 07.05.2012 року
про відсутність у ТзОВ
«Карпатнафтохім» права на автоматичне
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість за березень 2012 року є
протиправними та таким, що підлягає
скасуванню.

Крім цього суд першої інстанції
правильно відмовив позивачу в
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідача надати органу
Державного казначейства України
висновок про автоматичне
відшкодування з бюджету 81 865 281 гривні
податку на додану вартість за березень
2012 року, оскільки обов'язок органу
державної податкової служби протягом
трьох робочих днів після закінчення
перевірки надати органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів висновок із зазначенням суми, що
підлягає автоматичному відшкодуванню
з бюджету встановлений підпунктом 200.18.1
пункту 200.18 статті 200 Податкового
кодексу України, додаткового судового
захисту не потребує, а тому такі
вимоги не є способом захисту прав
платника податку на додану вартість.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
Калуської ОДПІ суттєвими не являються
і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
апеляційну скаргу податкового органу
слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Калуської об'єднаної
державної податкової інспекції
Івано-Франківської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 07.09.2012 року
у справі № 2а-2198/12/0970 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
І.І.
Запотічний

Судді С.М.Кузьмич

Н.В.Савицька

Повний текст постанови складений
01.08.2014 року.