Справа № 643/3623/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 р. Справа № 643/3623/14-а

Головуючий 1 інстанції:
Єлізаров І.Є.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова на постанову Московського
районного суду м. Харкова від 04.06.2014р. по
справі № 643/3623/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Московському районі м. Харкова

про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася від 04.06.14
р. до Московського районного суду м.
Харкова з адміністративним позовом, в
якому просила визнати протиправною
відмову Управління Пенсійного фонду
України у Московському районі м.
Харкова щодо перерахунку її пенсії з
урахуванням інших виплат та подальшої
її виплати; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у
Московському районі м. Харкова
здійснити перерахунок її пенсії з 01.07.10
р. з урахуванням надбавки згідно
рішення II сесії XXII скликання народних
депутатів Харківської міської ради від
19.10.94 р. (інші виплати), а також
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, враховуючи виплату при
збільшенні нових окладів на підставі
постанови КМУ № 268 від 09.03.06 р. «Про
порядок структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади» та виплачувати в
подальшому згідно діючого
законодавства.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 04.06.14 р. по справі №
643/3623/14-а позовні вимоги були
задоволені.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Московського
районного суду м. Харкова від 04.06.14 р. по
справі № 643/3623/14-а та прийняти нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Позивачка письмові заперечення на
апеляційну скаргу не подала.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причину
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 з 01.07.10 р. перебуває на обліку в
УПФУ у Московському районі м. Харкова
як пенсіонер та отримує пенсію згідно
Закону України «Про державну службу».
Також в рішенні суду першої інстанції
зазначено, що 17.02.14 р. позивачка
звернулася до Управління Пенсійного
фонду України у Московському районі м.
Харкова з заявою про перерахунок
пенсії, оскільки під час призначення їй
пенсії не були враховані надбавки до
заробітної плати в розмірі 50%
посадового окладу, що була встановлена
рішенням II сесії XXII скликання народних
депутатів Харківської міської ради від
19.10.94 р. (інші виплати), а також
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань. У
задоволенні зазначеної заяви
позивачці було відмовлено протоколом
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова з
посиланням на відсутність підстав для
перерахунку пенсії державному
службовцю з урахуванням надбавки при
перерахунку пенсії у розмірі 50%
посадового окладу, що була встановлена
рішенням II сесії XXII скликання народних
депутатів Харківської міської ради від
19.10.94 р. (інші виплати), а також
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, не передбачається діючим
законодавством.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивачка звернулася до
суду першої інстанції з вищевказаними
позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про їх обґрунтованість.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2
ст. 37 Закону України «Про державну
службу» пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80% від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Відповідно ч. 2 ст. 33 цього ж Закону
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Згідно ч. 7 наведеної
норми державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються КМУ.

В ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.
2.2.2 Інструкції «По статистиці
заробітної плати», затвердженої
наказом Державного комітету
статистики України № 5 від 13.01.04 р., де
вказано, що у склад фонду додаткової
заробітної плати входять премії та
винагороди, в т.ч. за вислугу років, які
мають систематичний характер, а
відповідно п. 2.3.3 цієї Інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом), входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії. Із змісту ст. 40
вказаного Закону видно, що з середньої
заробітної плати (доходу) повинні бути
сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що відповідно вказаних нормативних
актів пенсія позивачки повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в т.ч. з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду
України № 19-11 від 30.10.08 р. «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04.12.08 р. за
N 1161/15852, дійсно були передбачені
обов'язкові реквізити довідки про
заробітну плату, в т.ч. встановлені
складові заробітної, які враховуються
під час призначення (перерахунку)
пенсії. Дана постанова була
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 04.12.08 р. за № 1161/15852.

Між тим, постановою правління
Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.11
р. «Про виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/2670» затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно Закону України «Про
державну службу» (далі - форма № 5-1),
якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці,
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.11 р. - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

В ст. 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» врегульовані види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно ч. 1 ст. 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

В ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначені виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Суд першої інстанції правильного
зазначив, що аналогічна позиція
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 20.02.12 р. (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Що стосується позовних вимог щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Московському районі м.
Харкова здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням надбавки згідно
рішення II сесії XXII скликання народних
депутатів Харківської міської ради від
19.10.94 р. (інші виплати), колегія суддів
зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхові внески до солідарної системи
нараховуються для роботодавця на суми
фактичних витрат на оплату праці
(грошового забезпечення) працівників,
що включають витрати на виплату
основної і додаткової заробітної плати
та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, у т.ч. в
натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України «Про оплату праці».

Згідно п. «б» ч. 2 постанови КМУ № 35 від
21.01.93 р. «Про умови оплати праці
працівників апарату органів державної
виконавчої влади та інших органів» (у
відповідній редакції) керівникам
підрозділів, спеціалістам і службовцям
установлюються надбавки за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи до 50% окладу.

З матеріалів даної справи слідує, що
позивачка працювала головним
спеціалістом - відповідальним
секретарем міської адміністративної
комісії відділу
організаційно-аналітичної роботи
Департаменту по взаємодії з
правоохоронними органами, оборонної,
мобілізаційної роботи та цивільної
оборони Харківської міської ради з
05.09.06 р. по 31.03.10 р. На підставі рішення 27
сесії Харківської міської ради 6
скликання № 1301/13 від 20.11.13 р. «Про
внесення змін до структури виконавчих
органів Харківської міської ради 6
скликання» зазначений Департамент
перейменовано у Департамент по
взаємодії з правоохоронними органами
та цивільного захисту Харківської
міської ради, з правом
правонаступництва. Рішенням II сесії XXII
скликання народних депутатів
Харківської міської ради від 19.10.94 р.
(інші виплати) була встановлена
надбавка. З отримуваних позивачкою
коштів такої надбавки утримувались
виплати на пенсійне державне
страхування. Наведені обставини
зумовлюють наявність права на
отримання позивачкою пенсії у розмірі,
визначеному з врахуванням
відповідного додаткового виду
грошового забезпечення посадової
(службової) особи органу місцевого
самоврядування. Водночас, у
відповідача відсутні підстави для
відмови позивачці у здійсненні
перерахунку пенсійного забезпечення
на вказаних умовах.

Разом з тим, колегія суддів зазначає,
позивачка звернулася до суду з позовом
17.03.14 р., в якому просила задовольнити її
позовні вимоги з 01.07.10 р.

Відповідно ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.
Відповідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховані суми пенсії,
не отримані з вини органу, що призначає
і виплачує пенсію, виплачується за
минулий час без обмеження будь-яким
строком з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів.

З врахуванням вказаних норм Закону без
обмеження будь-яким строком мають
виплачуватися лише нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію.

Колегія суддів зазначає, що практика
Європейського суду з прав людини також
свідчить про те, що право на звернення
до суду не є абсолютним і може бути
обмеженим, в т.ч. і встановленням
строків на звернення до суду за
захистом порушених прав (справа
«Стаббігс та інші проти
Великобританії», справа «Девеер проти
Бельгії»).

Предметом розгляду у цій справі є
позовні вимоги про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоотриманої пенсії і вищевказані
норми Закону до цих правовідносин
застосовуватись не можуть.
Правовідносини в даній справі повинні
розглядатися, в першу чергу, виходячи з
правомірності або неправомірності дій
чи бездіяльності органу владних
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Оскільки пенсія позивачці призначена з
01.07.10 р. та виплачувалася їй щомісячно,
колегія суддів зазначає, що саме з 01.07.10
р. вона повинна була дізнатися про
порушення свого права з боку органу
пенсійного забезпечення.

Відповідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Отже, враховуючи дату звернення
позивачки до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період, за який позивачка просить суд
захистити її права, колегія суддів
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги за період з 01.07.10 р. по
16.09.13 р. підлягають залишенню без
розгляду у зв'язку з пропуском
позивачкою встановленого строку
звернення до суду.

Також колегія суддів зазначає, що
вимоги позивачки про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії без визначення кінцевої
дати (з подальшою виплатою) фактично
стосуються вирішення питання на
майбутнє.

Відповідно ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права.

Колегія суддів зазначає, що позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача проводити перерахунок
пенсії на майбутнє не відповідає
змісту законодавства. Судове рішення
має бути наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин та
захищати ще не порушене право.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
зобов'язання відповідача провести
перерахунок позивачці пенсії та
провести відповідні виплати за період
з 17.09.13 р.

Також необхідно зазначити, що з самого
визначення поняття пенсії випливає, що
щомісячні пенсійні виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на певний строк. У такому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії. Тому виплату пенсії не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право особи на отримання
пенсії, яка повинна виплачуватись
постійно, один раз на місяць протягом
невизначеного часу та без встановлення
будь-якого терміну або строку виплати
пенсії.

Зважаючи на те, що постанова
Московського районного суду м. Харкова
від 04.06.14 р. по справі № 643/3623/14-а
прийнята з частковим порушенням вимог
чинного законодавства, вона підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова на
постанову Московського районного суду
м. Харкова від 04.06.14 р. по справі №
643/3623/14-а - задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 04.06.14 р. по справі №
643/3623/14-а - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова щодо
перерахунку пенсії ОСОБА_1 пенсії з
урахуванням інших виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням надбавки згідно
рішення II сесії XXII скликання народних
депутатів Харківської міської ради від
19.10.94 р. (інші виплати), а також з
урахуванням при розрахунку розміру
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань та провести
відповідні виплати, починаючи з 17.09.13
р., з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.07.10
р. по 16.09.13 р. ? залишити без розгляду.

В іншій частині у задоволенні позовних
вимог ? відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П.