Справа № 0670/7640/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року м.
Київ К/800/19586/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Житомирської митниці на ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2013 року
та постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 21.01.2013 року
у справі №0670/7640/12 за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Виробниче об'єднання «Техна» до
Житомирської митниці про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Виробниче
об'єднання «Техна» звернулось до суду з
позовом до Житомирської митниці про
скасування податкових
повідомлень-рішень № 58, № 59 від 24
жовтня 2012 року.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 21.01.2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2013 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що працівниками митного
органу було проведено невиїзну
документальну перевірку позивача, за
її результатами якої встановлено
порушення ст.4 Закону України «Про
Єдиний митний тариф» №2097-ХІІ від 05.02.1992
року (далі - Закон №2097-ХІІ), р.XVI Закону
України «Про митний тариф України»
№2371-ІІІ від 05.04.2001 року (далі - Закон
№2371-ІІІ) та ст.4 Закону України від
03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на
додану вартість» (далі - Закон №168/97-ВР).

За наслідками перевірки Житомирською
митницею прийнято спірні податкові
повідомлення-рішення форми "Р" від
24.10.2012 року №58, в якому визначено
грошові зобов'язання із ввізного мита
на загальну суму 450532,26 грн. та №59, в
якому визначено грошові зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 90106,46 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

За змістом статті 313 Митного кодексу
України класифікація товарів, тобто
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в Українській
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, є
виключною компетенцією митних органів.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.
Такий контроль здійснюється на
підставі письмового розпорядження
керівника митного органу або особи, яка
його заміщує (стаття 69 Митного кодексу
України).

Аналіз зазначених норм свідчить про
можливість митного контролю після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України. Таких обставин у цій справі не
встановлено.

Таким чином, суди дійшли вірного
висновку про те, що якщо митний орган,
приймаючи вантажні митні декларації,
відніс товар до певного коду товарної
номенклатури та пропустив товар на
митну територію України (після сплати
імпортером передбачених законом
податків і зборів), то в подальшому він
не мав правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань у
зв'язку з виявленням помилки у
класифікації товару, зокрема, з
посиланням на результати перевірки.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Житомирської
митниці відхилити.

Ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12.03.2013 року та постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 21.01.2013 року
у справі №0670/7640/12 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.