Справа № 2027/2а-1549/11
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 р.Справа № 2027/2а-1549/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 03.02.2011р. по справі № 2027/2а-1549/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

27.05.2010 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова, в якому
згідно з уточненням позовних вимог,
просив суд:

- визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Московському районі
Харкова в частині виплати йому
підвищення до пенсії як інваліду війни
2-ої групи за період з 01.08.2008 року по
30.09.2008 року, та з 10.10.2008 року відповідно
до ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (в редакції Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"від
05.10.2005 року № 2939-ІУ) у розмірі 40%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність незаконним;.

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Московському районі м.
Харкова здійснити перерахунок його
підвищення до пенсії як інваліду війни
2-ої групи з виплатою недоотриманих сум
за період з 01.08.2008 року по 30.09.2008 року, та
з 10.10.2008 року відповідно до ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"від
22.10.93р. № 3551-ІУ (в редакції Закону
України "Про внесення змін і доповнень
до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
від 23.11.95р. № 458/95-ВР) у розмірі 350%
мінімальної пенсії за віком;

- визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України у
Московському районі м.Харкова по
непідвищенню йому пенсії з 1 березня 2009
року згідно п. 3 постанови Кабінету
міністрів України від 11.03.2009 р. № 198
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян"
незаконною;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Московському районі
м.Харкова зробити перерахунок його
пенсії з 1 березня 2009 року шляхом її
підвищення на коефіцієнт 1,0674 згідно із
п. 3 постанови Кабінету Міністрів
України "Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян"
від 11.03.2009 року за № 198.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 03.02.2011р. по справі №
2027/2а-1549/11 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного Фонду України в
Московському районі м. Харкова по
непідвищенню ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2009 р.
згідно п.3 постанови Кабінету міністрів
України від 11.03.2009 р. № 198 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян". Зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в
Московському районі м. Харкова зробити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2009 р.
шляхом її підвищення на коефіцієнт 1,0674
згідно п.3 постанови Кабінету міністрів
України від 11.03.2009 р. № 198 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян". В іншій частині в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач, ОСОБА_1, не погодився з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу. В
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів ст.ст.1, 3, 6, 8, 17, 19, 22,
23, 24 Конституції України, ст. 69 Закону
України "Про Конституційний Суд
України", рішень Конституційного Суду
України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у
справі щодо права на пільги; від 20
березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо
пільг, компенсацій і гарантій; від 17
березня 2004 року № 7-рп/2004 у справі про
соціальний захист військовослужбовців
та працівників правоохоронних органів;
від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у справі
про зупинення дії або обмеженні пільг,
компенсацій і гарантій; від 11 жовтня 2005
року № 8-рп/2005 у справі про рівень
пенсії і щомісячного довічного
грошового утримання; Конвенцією з прав
людини, рішенням Європейського суду з
прав людини по справі "Кечко проти
України", ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (в редакції
чинного Закону України "Про внесення
змін і доповнень до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 23.11.95р. №
458/95-ВР), ч. 3 ст.2 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту". Просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Московського районного суду
м. Харкова від 03.02.2011 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач ОСОБА_1 є
інвалідом 2 групи, що підтверджується
наданим до матеріалів справи копією
посвідчення серії НОМЕР_1, та має право
на має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни-інвалідів війни (а.с. 24).

Статтею 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (в редакції Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від
18.11.2004 р. N 2212-IV) встановлено, що
інвалідам війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються:
інвалідам I групи - у розмірі 400
процентів мінімальної пенсії за віком,
II групи - 350 процентів мінімальної
пенсії за віком, III групи - 200 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
від 05.10.2005 року № 2939-ІV, який набрав
чинності з 01.01.2006 року, положення
частини 4 статті 13 даного Закону було
викладено у новій редакції.

Так, згідно ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції Закону
України від 05.10.2005 року № 2939-ІV, чинній
станом на час подання позивачем даного
позову, інвалідам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, II групи - 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, III групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, з набуттям чинності
Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
з 01.01.2006 року розмір підвищення до
пенсії по інвалідності, яка
виплачується позивачеві як інваліду ІІ
групи, встановлено на рівні 40%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно застосував до спірних
відносин норми ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції Закону
України від 05.10.2005 року № 2939-ІV.

Як встановлено з матеріалів справи, з
01.01.2006 року позивачеві виплачується
підвищення до пенсії у розмірі 40%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. (а.с. 31).

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що суми підвищення до
пенсії по інвалідності, призначеної
позивачеві, були виплачені останньому
у відповідності до приписів ст.13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", а
тому підстави для задоволення позовних
вимог в зазначеній частині відсутні.

Крім того, з матеріалів справи
встановлено, що позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом 27.05.2010
року із вимогами щодо захисту його
порушених прав, що мали місце з 01.08.2008
року.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції,
яка діяла до 30.07.2010 р.) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду з адміністративним позовом,
річний строк на звернення до суду з
позовом та період, за який позивач
просить суд захистити його права,
колегія суддів приходить до висновку,
що права позивача підлягають захисту з
27.05.2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

При цьому колегія суддів зауважує, що,
як вбачається з матеріалів справи,
порушення прав позивача відбувалося
періодично - кожного місяця при
отриманні ним суми пенсії, починаючи з
01.08.2008 року, а тому кожного разу при
отриманні пенсії в неналежному розмірі
позивач мав змогу звернутись до суду за
захистом своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Позивачем до суду першої інстанції не
було надано доказів поважності
пропуску строку для звернення до
адміністративного суду з позовом щодо
визнання незаконними дій, зобов`язання
здійснити перерахунок підвищення до
пенсії відповідно до ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" у
розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком
за період з 01.08.2008 року по 26.05.2009 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для поновлення позивачеві
строку звернення до суду за захистом
своїх прав за період з 01.08.2008 року по
26.05.2009 року.

При цьому колегія суддів зауважує, що у
відповідності ч.2 ст. 5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Таким чином колегія суддів зазначає, що
у відповідності до приписів ч.1 ст. 100
КАС України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, а тому судом першої інстанції
необґрунтовано прийнято рішення про
відмову в задоволенні зазначеної
частини позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що внаслідок
неправильного застосування норм ч. 2 ст.
99 КАС України постанова суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог в частині
визнання незаконними дій Управління
Пенсійного фонду України у
Московському районі Харкова в частині
виплати позивачеві підвищення до
пенсії як інваліду війни 2-ої групи за
період з 01.08.2008 року по 30.09.2008 року, та з
10.10.2008 року по 26.05.2009 року відповідно до
ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (в редакції Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"від
05.10.2005 року № 2939-ІV) у розмірі 40%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
Московському районі м. Харкова
здійснити перерахунок позивачеві
підвищення до пенсії як інваліду війни
2-ої групи з виплатою недоотриманих сум
за період з 01.08.2008 року по 30.09.2008 року, та
з 10.10.2008 року по 26.05.2009 року відповідно
до ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"від 22.10.93р. № 3551-ІV
(в редакції Закону України "Про
внесення змін і доповнень до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від
23.11.95р. № 458/95-ВР) у розмірі 350%
мінімальної пенсії за віком, - не може
бути визнана законною, а тому підлягає
скасуванню, а позов в зазначеній
частині згідно приписів ст. 100 КАС
України залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 03.02.2011р. по справі №
2027/2а-1549/11 скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
визнання незаконними дій Управління
Пенсійного фонду України у
Московському районі Харкова в частині
виплати позивачеві підвищення до
пенсії як інваліду війни 2-ої групи за
період з 01.08.2008 року по 30.09.2008 року, та з
10.10.2008 року по 26.05.2009 року відповідно до
ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (в редакції Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"від
05.10.2005 року № 2939-ІV) у розмірі 40%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
Московському районі м. Харкова
здійснити перерахунок позивачеві
підвищення до пенсії як інваліду війни
2-ої групи з виплатою недоотриманих сум
за період з 01.08.2008 року по 30.09.2008 року, та
з 10.10.2008 року по 26.05.2009 року відповідно
до ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22.10.93р. № 3551-ІV
(в редакції Закону України "Про
внесення змін і доповнень до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від
23.11.95р. № 458/95-ВР) у розмірі 350%
мінімальної пенсії за віком.

Прийняти ухвалу, якою позовну заяву
ОСОБА_1 в зазначеній частині залишити
без розгляду.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 03.02.2011 року по справі №
2027/2а-1549/11 в частині відмови в
задоволенні позовних вимог за період з
27.05.2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Шевцова Н.В.

Повний текст ухвали виготовлений
15.07.2014 р.