Справа № 821/253/14
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/253/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І. Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача -
Потапчука В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

при секретарі -
Алексєєвої Н.М.

за участю представника відповідача
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
Яцемирського С.С.

розглянувши в відкритому
судовому засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2014
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся з
позовом до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач, ДПІ у
м.Херсоні), у якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 24.01.2014 р. №
, яким позивачу збільшено грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість на 131595,63 грн., у тому числі за
основним платежем на 87730,42 грн., за
штрафними санкціями на 43865,21 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що для
складення спірного податкового
повідомлення-рішення відповідачем
використано протиправні висновки акту
позапланової виїзної перевірки від
31.12.2013 р. № 1993/21-03-17-02/НОМЕР_2. Так, ДПІ у
м.Херсоні безпідставно не прийняла до
уваги те, що первинна бухгалтерська
документація ФОП ОСОБА_3 була вилучена
слідчим відділом ДПС у Херсонській
області. Ревізору було достовірно
відомо про вилучення документів, однак
всупереч нормам п.1.15 Наказу ДПА України
№ 213 від 14.04.2011 р. "Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо порядку
організації та проведення перевірок
платників податків та внесення змін до
наказу ДПА України від 27.05.2008 р. № 355",
розроблених відповідно до статей 75-86 ПК
України, посадова особа не зупинила
перевірку та не вчинила дій,
спрямованих на отримання доступу до
вилучених документів. Крім того,
відповідачем було порушено процедуру
проведення позапланової виїзної
перевірки, так як наказ про проведення
перевірки та направлення на перевірку
вручені 20.12.2013 р., а перевірка
розпочалася 18.12.2013 р.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2014
року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що відповідачем у період з
18.12.2013 р. по 24.12.2013 р. проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_3 з питань
взаємовідносин з ПП "Євро Логістик
Південь" за липень 2012 року, за
результатами якої складено акт від
31.12.2013 р. № 1993/21-03-17-02/НОМЕР_2.

У висновках акту перевірки зазначено,
що встановлено: 1. відсутність поставок
товарів, надання послуг (виконання
робіт) ПП "Євро Логістик Південь"
платнику податків ФОП ОСОБА_3 у липні 2012
року на суму ПДВ 87730,42 грн., що свідчить
про укладення угод без мети настання
реальних наслідків. Відповідно до ст.185
та ст.186 ПК України не підтверджено
правомірність включення ФОП ОСОБА_3 до
податкового кредиту суми ПДВ за липень
2012 року; 2. порушення п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК
України, а саме: заниження податку на
додану вартість за липень 2012 року на
загальну суму 87730,42 грн.

Вказані висновки ґрунтуються на
відсутності у позивача первинних
бухгалтерських документів по
відносинах з ПП "Євро Логістик Південь".

На підставі акту перевірки ДПІ у
м.Херсоні прийнято податкове
повідомлення-рішення від 24.01.2014 р. №
, яким позивачу збільшено грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість на 131595,63 грн., у тому числі за
основним платежем на 87730,42 грн., за
штрафними санкціями на 43865,21 грн.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Порядок формування податкового
кредиту визначено ст.198 ПК України. Так,
відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Приписами п.198.6 ст.198 ПК України
визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.
198.6).

Згідно п.201.10 ПК України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена також
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за № 168/704.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.44.3 ст.44 ПК України платники
податків зобов'язані забезпечити
зберігання документів, визначених у
пункті 44.1 цієї статті, а також
документів, пов'язаних із виконанням
вимог законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, не менш як 1095 днів з
дня подання податкової звітності, для
складення якої використовуються
зазначені документи, а у разі її
неподання - з передбаченого цим
Кодексом граничного терміну подання
такої звітності.

З аналізу вказаних правових норм
слідує, що показники податкової
звітності повинні бути підтверджені
первинними бухгалтерськими
документами. Підтвердженням
правомірності формування податкового
кредиту є належним чином складені
податкові накладні.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що позивач до податкового
кредиту липня 2012 року було віднесено
суму ПДВ у розмірі 87730,42 грн. по
відносинах з ПП "Євро Логістик Південь".
Однак дану суму ПДВ не підтверджено
податковими накладними. Податкові
накладні не були надані позивачем ні
під час перевірки, ні під час розгляду
справи судом, незважаючи на ухвали суду
щодо надання первинних бухгалтерських
документів по відносинах з ПП "Євро
Логістик Південь" за липень 2012 року (від
12.02.2014 р., від 05.03.2014 р.).

Відсутність первинних документів
позивач обґрунтовує їх вилученням
згідно протоколу обшуку від 23.01.2013 р. в
рамках кримінального провадження №
0000020. При цьому, позивач зазначає,
що його запити щодо повернення
документів по відносинах з ПП "Євро
Логістик Південь" ігноруються,
документи не повертаються.

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції витребувано
кримінальне провадження № 0000020,
матеріали якого були досліджені у
судовому засіданні. З вказаних
матеріалів слідує, що постановою від
30.05.2013 р. кримінальне провадження №
0000020 закрито на підставі ч.1 п.2
ст.284 КПК України - у зв'язку з
встановленням відсутності в діяннях
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що відповідно до акту
приймання-передачі від 15.02.2013 р.,
розписок від 15.02.2013 р., копії яких
долучено до справи, адвокат ОСОБА_5 (яка
була представником позивача і при
розгляді даної адміністративної
справи), отримала документи, вилучені
згідно протоколу обшуку від 23.01.2013 р., в
тому числі і позивача. При цьому у акті
приймання-передачі та розписках
власноруч зазначила, що документи
отримала у повному обсязі, зауважень не
має. Таким чином, всі документи,
вилучені у позивача згідно протоколу
обшуку від 23.01.2013 р., повернуті позивачу
ще 15.02.2013 р., тобто, до проведення
перевірки (перевірка проводилася з
18.12.2013 р. по 24.12.2013 р.). У матеріалах
кримінального провадження № 0000020
відсутні будь-які документи по
відносинах між позивачем та ПП "Євро
Логістик Південь".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з позицією суду першої
інстанції, що показники податкової
звітності позивача, а саме податкового
кредиту липня 2012 року у сумі 87730,42 грн.,
сформовані по господарських операціях
з ПП "Євро Логістик Південь", не
підтверджені документально, у зв'язку з
чим ДПІ у м.Херсоні правомірно
нараховано позивачу грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість згідно податкового
повідомлення-рішення від 24.01.2014 р. №
.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30
липня 2014 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.