Справа № 872/11906/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2014 рокусправа № 392/1316/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 08.07.2013р. у справі № 392/1316/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Маловисківському районі
Кіровоградської області

про визнання протиправними дій ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Маловисківському
районі Кіровоградської області (далі
по тексту - відповідач) з
адміністративним позовом про:

- визнання стажу роботи з 01.09.1986 року по
01.07.1988 року на посаді вчителя
математики в Маловисківській середній
школі №4 та стаж роботи з 15.09.1988 року по
30.06.1993 року в Маловисківській
восмирічній школі-інтернат вчителем
фізики, таким, який дає право на пенсію
за вислугою років;

- зобов'язання відповідача виплатити
грошову допомогу у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день
призначення пенсії з 23.05.2013 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач
безпідставно не враховує дані трудової
крижки позивача, згідно з якими у
період з 15.08.1975 року по 15.08.1982 року
позивач працював вчителем та
директором у Оситнянській
восьмирічній школі, тобто отримав стаж
роботи 7 років, який дає право на пенсію
по вислузі років. З 16.08.1982 року по 01.11.1985
року позивач обіймав посаду директора
Оникіївської восьмирічної школи, стаж
роботи на якій у 3 роки 2 місяці 15 днів
також дає право на пенсію по вислузі
років. Крім того, з 02.11.1985 року по 17.03.1993
року позивач працював завідуючим
районним методичним кабінетом за
основним місцем роботи, а також з
01.09.1986р. по 01.07.1988р. працював на посаді
вчителя математики в Маловисківській
середній школі №4 за сумісництвом та з
15.09.1988 року по 30.06.1993 року в
Маловисківській восьмирічній
школі-інтернат вчителем фізики за
сумісництвом. Тобто, стаж роботи, який
дає право на пенсію по вислузі років в
данних навчальних закладах становить 6
років 7 місяців 15 днів, на підтвердження
чого було надано довідку
Маловисківського відділу освіти.
Позивач також зазначав, що з 17.03.1993 року
по 2З.05.20.13.року ( по день призначення
пенсій) він працював директором
Маловисківської середньої шкоди №4 і
отримав стаж роботи, який дає право на
пенсію по вислузі років в данному
навчальному закладі становить 20 років,
2 місяці, 6 днів. Таким чином, стверджує
позивач, загальний стаж, який дає право
на пенсію по вислузі років, складає 37
років 6 днів. В травні 2013 року позивач
звернувся до управління Пенсійного
фонду в Маловисківському районі
Кіровоградської області, з документами
для призначення пенсії за віком та
заявою про виплату грошової допомоги,
яка не підлягає оподаткуванню, у
розмірі 10 місячних пенсій. Листом від
21.05.2013 року позивачеві було
повідомлено, що йому 23.05.2013 року
призначена пенсія за віком, у виплаті
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
пенсій позивачу відмовлено в зв'язку з
недостатністю стажу роботи , який дає
право на пенсію за вислугою років.
Позивач вважає таку відмову
протиправною та незаконною.

Постановою суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено. При
цьому суд зазначив, що період роботи
позивача з 02.11.1985року по 17.03.1993 року на
посаді завідуючого районним
методичним кабінетом та робота з 01.09.1986
року по 01.07.1988 року і з 15.09.1988 року по
30.06.1993 року за сумісництвом не дає права
для призначення ОСОБА_1, пенсії за
вислугою років, а отже і виплати
грошової допомоги у розмірі 10 місячних
пенсій на день її призначення
відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Суд дійшов висновку, що
позивач не набув необхідного
спеціального стажу, який надає право на
пенсію за вислугу років, відповідно до
п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», суд не вбачає порушень
закону в діях відповідача.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, позивач оскаржує
постанову суду в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційних вимог
зазначається, що приймаючи постанову,
суд першої інстанції не встановив та не
дослідив належним чином фактичні
обставини, невірно застосував норми
матеріального права. Апелянт вказує, що
має право на отримання десяти місячних
пенсій за вислугою років з урахуванням
усього відпрацьованого пільгового
стажу. Апелянт вважає судове рішення
незаконним, просить скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи,
відповідно до трудової книжки позивач
з 15.08.1975 року по 15.08.1982 року працював
вчителем та директором у Оситнянській
восьмирічній школі. З 16.08.1982 року по
01.11.1985 року він працював директором
Оникіївської восьмирічної школи. З
02.11.1985 року по 17.03.1993 року він працював
завідуючим районним методичним
кабінетом за основним місцем роботи. З
17.03.1993 року по 23.05.2013 року (по день
призначення пенсії) працював
директором Маловисківської середньої
школи №4 (а.с.8-9).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що з 01.09.1986 року по 01.07.1988
року позивач працював на посаді
вчителя математики в Маловисківській
середній школі №4 за сумісництвом та з
15.09.1988 року по 30.06.1993 року в
Маловисківській восьмирічній
школі-інтернат вчителем фізики за
сумісництвом, що підтверджується
довідкою Маловисківського відділу
освіти (а.с.16).

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Спірні правовідносини регулюються ст.
ст. 51, 55 п. «е» Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Переліком
затвердженим Кабінетом Міністрів
України від 04.11.1993року № 909 із змінами і
доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 26
вересня 2002 року N 1436, від 17 листопада 2004
року N 1567, від 17 грудня 2012 року N 1181,
відповідно до яких пенсії за вислугу
років встановлюються окремим
категоріям громадян, зайнятим на
роботах, виконання яких призводить до
втрати професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком. Право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України незалежно від віку.

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е»-«ж» статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», і мають
страховий стаж (зокрема, для чоловіків -
35 років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі їх
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення.

Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугою років,
визначено Постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року № 909 із змінами і доповненнями,
внесеними постановами Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2002 року
N 1436, від 17 листопада 2004 року N 1567, від 17
грудня 2012 року N 1181. При цьому, посада
завідуючого районним методичним
кабінетом, яку займав позивач ОСОБА_1 з
02.11.1985 року по 17.03.1993 року, не
передбачена даним переліком. Основною
умовою визначення пільгового стажу
роботи також є те, що зайнятість на
зазначених у переліку посадах має бути
за основним місцем роботи;, робота за
сумісництвом не дає права на пенсію за
вислугу років. Крім того, згідно з п.1
роз'яснення Міністерства соціального
забезпечення України №21 від 31.08.1992р., п.
«є» ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» особам, які працювали за
сумісництвом на роботах, передбачених
Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року № 909, періоди роботи не за основним
місцем роботи до стажу, що дає право на
пенсію за вислугу років, не
зараховується.

За встановлених обставин, висновки
суду першої інстанції обґрунтовані.
Судове рішення прийнято з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну ОСОБА_1 на постанову
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 08.07.2013р. у
справі №392/1316/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від
08.07.2013р. у справі № 392/1316/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили у
відповідності до ст.254 КАС України і
може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна