Справа № 450/1150/14-а
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1150/14-а Провадження №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2014 року Пустомитівський районний
суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представників ОСОБА_1,
Фентісової М.В., Щипель Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Пустомити
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Пустомитівському районі
Львівської області про визнання дій
незаконними та зобов"язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернулася з
адміністративним позовом до УПФ
України в Пустомитівському районі
Львівської області, в якому просить
скасувати рішення відповідача №21 від
20.12.2013 року про утримання надміру
виплачених сум пенсії ОСОБА_4 (пенсійна
справа №164065) та зобов'язати повернути
утримані з її пенсії суми коштів
відповідно до прийнятого ним рішення
№21 від 20.12.2013 року.

Свої вимоги мотивує тим, що з 01.07.2010 року
вона отримувала пенсію по інвалідності
загального захворювання ІІІ групи,
перебуваючи на державній службі у
Львівській митниці на посаді
провідного інспектора відділу
адміністрування митних платежів.
Наказами Державної митної служби
України та Львівської митниці №796-к від
18.04.2011 року та №246-к від 19.04.2011 року її
було звільнено з посади згідно з ст. 17,
п.6 ч.4 ст. 30 ЗУ «Про державну службу».
05.03.2012 року відповідачу у цій справі
було подано заяву щодо проведення
перерахунку пенсії по інвалідності ІІІ
групи у розмірі пенсії за віком
виходячи з її звільнення із державної
служби 19.04.2011 року.

Вказує про те, що з 05.03.2012 року їй було
проведено перерахунок пенсії по
інвалідності у розмірі пенсії за віком.
Наказом Львівської митниці №762-о від
04.12.2013 року, на виконання ухвали
адміністративного суду від 22.08.2013 року,
її було звільнено з 04.12.2013 року із
займаної посади на підставі п.2 ч.1 ст. 40
КЗпП України.

18.12.2013 року нею було подано відповідачу
про призначення пенсії відповідно до
ЗУ «Про державну службу» з огляду на її
звільнення з посади за станом здоров'я.

Рішенням УПФ у Пустомитівському районі
Львівської області №21 від 20.12.2013 року
було вирішено утримати з її пенсії
державного службовця надмірно
нараховану суму 22823,98 грн. за період з
05.03.2012 року до 04.12.2013 року. Вказує про те,
що переплата пенсії пов'язується
органом пенсійного фонду з внесенням
відповідних записів до трудової
книжки, однак додатково зазначено, що
орган Пенсійного фонду в період часу з
19.04.2011 року до 04.12.2013 року проводив
перерахунок її пенсії у зв'язку із
зміною розмірів прожиткового мінімуму,
що не передбачено ЗУ «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» для
працюючих пенсіонерів.

Вказує про те, що з 01.10.2011 року право на
отримання пенсії по інвалідності у
розмірі пенсії за віком обмежено
певними умовами лише для непрацюючих
інвалідів ІІ групи (після досягнення
загального пенсійного віку), натоміть
інваліди ІІІ групи можуть незалежно
від віку і того чи вони працюють
отримувати пенсію по інвалідності у
розмірі пенсії за віком за наявності
передбаченого у законі мінімального
страхового стажу.

Вважає, що внаслідок її незаконного
звільнення мав місце вимушений прогул,
і таким чином з її боку немає
зловживань щодо призначення
відповідної пенсії. Оскільки, згідно
вимог ст. 50 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
утримання надміру виплачених сум
пенсій підлягають поверненню
добровільно або примусово лише
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, а з її боку таких
дій не було, вважає дії УПФ України у
Пустомитівському районі Львівської
області неправомірними.

Позивачка та її представник ОСОБА_1 у
судовому засіданні надали пояснення,
аналогічні викладеному, просять позов
задовольнити з підстав, вказаних у
позовній заяві.

Представники відповідача Щипель Г.І. та
Фентісова М.В. заявлених позовних вимог
не визнали та подали письмові
заперечення у яких просять в
задоволенні позовних вимог відмовити.
Стверджують про те, що оскільки
позивачка у період з 05.03.2012 року по
04.12.2013 року змінила свій статус з
«непрацюючої» на «працюючу» в трудовій
книжці, тому відповідно до ст. 33 ч.2 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» управлінням
зроблено перерахунок розміру пенсії за
цей період та прийнято оскаржуване
рішення, котре отримане особисто
позивачкою 25.12.2013 року.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно запису №38
від 19.04.2011 року у трудовій книжці
ОСОБА_4, було припинено її перебування
на державній службі в митних органах
України, відповідно до вимог ст. 17, ст. 30
ч.1, п. 6 ЗУ «Про державну службу», згідно
наказу №796-к від 18.04.2011 року.

З 30.08.2010 року ОСОБА_4 призначено пенсію
по інвалідності, як особі визнаної
інвалідом ІІІ групи інвалідності,
працюючи на державній службі. З 05.03.2012
року позивачці, у зв'язку із
припиненням перебування на державній
службі в митних органах України було
проведено перерахунок пенсії із пенсії
по інвалідності на пенсію по
інвалідності в розмірі пенсії за віком,
як непрацюючому інваліду ІІІ групи за
наявності страхового стажу.

Згідно ухвали Львівського окружного
адміністративного суду від 22.08.2013 року
у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
скасування наказу, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку, було визнано умови
примирення між сторонами у справі, а
провадження закрито. Згідно умов
мирової угоди ОСОБА_4 зобов'язалася не
вимагати стягнення на свою користь
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Державна митна служба України
зобов'язувалася скасувати свій наказ
№796-к від 18.04.2011 року та поновити ОСОБА_4
на посаді провідного інспектора
сектору митного оформлення відділу
адміністрування митних платежів
Львівської митниці, після цього
Львівська митниця в свою чергу
зобов'язувалася видати наказ про
звільнення ОСОБА_4 відповідно до ст. 40
ч.1 п.2 КЗпП України.

Згідно запису № 39 від 04.12.2013 року у
трудовій книжці позивачки, вказано про
те, що запис за №38 є недійсним, а ОСОБА_4
звільнена з займаної посади відповідно
до ст. 40 ч.1 п.2 КЗпП України.

У зв'язку із наведеним на підставі
заяви ОСОБА_4 від 18.12.2013 року УПФ України
в Пустомитівському районі Львівської
області змінило вид пенсії ОСОБА_4 з
пенсії по інвалідності в розмірі
пенсії за віком на пенсію відповідно до
ЗУ «Про державну службу».

Рішенням №21 від 20.12.2013 року УПФ у
Пустомитівському районі Львівської
області було було вирішено утримувати
надміру виплачених сум пенсії в
розмірі 22796,57 грн. за період з 05.03.2012 року
по 04.12.2013 рік.

Довідкою №5/13-333 від 12.12.2013 року, виданою
Львівською митницею Міндоходів,
підтверджено те, що до стажу її
державної служби зарахований період
роботи з 07.04.1993 року по 04.12.2013 рік.

У відповідності із ст. 33 ч. 2 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацюючі інваліди II
групи, визнані інвалідами після
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
та інваліди III групи за їх вибором мають
право на призначення пенсії по
інвалідності в розмірі пенсії за віком,
обчисленої відповідно до статей 27 і 28
цього Закону, за наявності страхового
стажу, зазначеного в абзаці першому
частини першої статті 28 цього Закону.

Таким чином, у зв'язку з тим, що
позивачці ОСОБА_4 до стажу роботи на
державній службі було зараховано
період з 05.03.2012 року по 04.12.2013 рік, їй
безпідставно виплачувалася пенсія по
інвалідності в розмірі пенсії за віком,
як непрацюючому інваліду ІІІ групи за
наявності страхового стажу, а не пенсія
по інвалідності.

Згідно заяви позивачки від 18.12.2013 року,
вона просила утримати переплату її
пенсії у розмірі 20%. Рішенням УПФ у
Пустомитівському районі Львівської
області №21 від 20.12.2013 року було
встановлено відраховувати ОСОБА_4 20%
розміру пенсії в погашення переплати
на загальну суму 22823,98 грн.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ст. 71 ч.2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, позивачкою не доведено
неправомірності дій з боку
відповідача, натомість матеріалами
справи та доказами наданими
відповідачем підтверджено ті
обставини, що позивачці безпідставно у
період з період 05.03.2012 року по 04.12.2013 рік
виплачувалася пенсія по інвалідності в
розмірі пенсії за віком, як
непрацюючому інваліду ІІІ групи за
наявності страхового стажу, а не пенсія
по інвалідності. Окрім того,
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд бере до уваги ті обставини,
що відрахування з пенсії позивачки
здійснювалося за її письмовою згодою,
що визнається сторонами справи, а тому
не підлягає доказуванню.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 48, 86, 128, 160-163, 167 КАС
України, ст.ст. 26, 33 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення», суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня її проголошення.

СуддяВ. Є. Мусієвський