Справа № 2а-13413/09/10/0170
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року м.
Київ К/9991/15331/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Автономної Республіки
Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 24.03.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011

у справі №2а-13413/09/10/0170

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі

про визнання протиправними дій, та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 24.03.2010, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10.02.2011, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
м.Сімферополі Автономної Республіки
Крим від 09.11.2009 №/0, прийняте
стосовно фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2. В іншій частині позову
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові, з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведено планову виїзну
документальну перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2006 по 30.06.2009, за результатом
якої складено акт № 10441/17-1/НОМЕР_1 від
28.10.2009.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення ст.13 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян, п.19.1
ст.19 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», що призвело до
заниження зобов?язань з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 90837,44 грн.
Такі висновки податкового органу
обумовлені тим, що між позивачем та ВКФ
«Крим-Жалюзі» було укладено договір №1
від 10.12.2003 відповідно до якого
позивачем в тимчасове платне
користування прийнято нежиле
приміщення за адресою м.Сімферополь,
вул.Пролетарська, 8. Зазначене
приміщення за договором №15/0217 від
29.12.2003 надано позивачем в суборенду АКБ
«Форум». Право передавати приміщення в
суборенду передбачено умовами
договору від 10.12.2003. У період з 01.102006 по
2009 рік позивач перебував на спрощеній
системі оподаткування, був платником
єдиного податку. Основними видами
діяльності позивача били визначені
оптово-роздрібна торгівля і здача
приміщень в оренду (код КВЕД 70.20.0). Здача
приміщень в суборенду не відноситься
до видів діяльності позивача,
зазначених в свідоцтві про сплату
єдиного податку, а тому отримані від
такої діяльності доходи підлягають
оподаткуванню податком з доходів
фізичних осіб на загальних підставах.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 09.11.2009
№/0, яким визначено податкове
зобов?язання з податку з доходів
фізичних осіб в сумі 90837,44 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Відповідно до вимог ст. 2 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 за № 727-98 (із
змінами та доповненнями) суб'єкти
малого підприємництва - фізичні особи
мають право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку. Ставка
єдиного податку для суб'єктів малого
підприємництва-фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності і не може становити
менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць.

Статтею 4 Указу визначено, що форма та
порядок видачі свідоцтва про право
сплати єдиного податку встановлюються
Державною податковою адміністрацією
України і є єдиними на всій території
України. Для переходу на спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єкт малого
підприємництва подає письмову заяву до
органу державної податкової служби за
місцем державної реєстрації.

Пунктом 3 Порядку видачі Свідоцтва про
сплату єдиного податку, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29.10.1999 № 599 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02.11.1999 за № 752/4045,
передбачено: якщо платник єдиного
податку здійснює кілька видів
підприємницької діяльності, для яких
установлено різні ставки єдиного
податку, то ним придбавається одне
Свідоцтво і сплачується єдиний податок
за більшою ставкою за цими видами
діяльності, встановленою місцевою
радою за місцем його державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
діяльності незалежно від того,
здійснює він підприємницьку
діяльність на всій території України
чи лише за місцем державної реєстрації.

Виходячи з того, що ставка єдиного
податку для суб'єктів малого
підприємництва-фізичних осіб в кожному
конкретному випадку визначається в
залежності від певного виду
діяльності, яке вказано у свідоцтві про
сплату єдиного податку, і така ставка
податку не може перевищувати 200 гривень
на місяць, а також з того, що у разі
здійснення платником єдиного податку
кількох видів підприємницької
діяльності, для яких установлено різні
ставки єдиного податку, таким
платником придбавається одне
Свідоцтво і сплачується єдиний податок
за більшою ставкою за цими видами
діяльності, то у випадку отримання
суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою доходу від
видів діяльності, які не зазначені у
свідоцтві про сплату єдиного податку,
такий суб'єкт зобов'язаний
оподаткувати такий дохід в загальному
порядку тільки у разі, якщо ставка з
такого виду діяльності є більшою, ніж
ставка, визначена місцевою радою для
виду діяльності, зазначеного у
свідоцтві про сплату єдиного податку.

Як достовірно встановлено судами
попередніх інстанцій, позивач є
платником єдиного податку за
максимально встановленою ставкою - 200
грн. на місяць, а відтак не зазначення у
заяві про право застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності та у свідоцтві про сплату
єдиного податку всіх видів діяльності,
які ним здійснювались, не призвело до
заниження ставки єдиного податку, та
відповідно, до виникнення обов'язку
оподаткувати отримані доходи від такої
діяльності у загальному порядку.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права,
які б давали підстави для скасування
оскаржених судових рішень, а тому
касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Сімферополі Автономної
Республіки Крим відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 24.03.2010
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10.02.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун