Справа № 9101/101973/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2013 рокусправа № 2а-3419/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А.
Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради

на постанову Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 21 червня
2011 року

у справі № 2а-3419/2011

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради

про визнання неправомірними дій,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2011 року ОСОБА_1 звернувся у
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги на оздоровлення за 2010 рік
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 21 червня 2011
року адміністративний позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
та зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну
одноразову допомогу на оздоровлення за
2010 рік у розмірі, передбаченому статтею
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням виплачених
сум, до внесення змін в пенсійне
законодавство.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради звернулося з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на неповноту з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
просить скасувати оскаржувану
постанову.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради, як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 2.

Вирішуючи спірні правовідносини та
приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_1 у 2010 році має
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі,
встановленому статтею 48 Закону України
«Про соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проте, судом першої інстанції не
застосовано до позовних вимог
положення статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом 22
квітня 2011 року, в якому просив поновити
строк звернення до суду, оскільки у
вересні 2010 року проходив
санаторно-курортне лікування (а.с. 1-4, 8).

Згідно копії санаторно-курортної
книжки ОСОБА_1 в період часу з 28 серпня
2010 року по 17 вересня 2010 року проходи
лікування (а.с. 8).

Проте, після закінчення лікування,
ОСОБА_1 звернувся до суду лише у квітні
2011 року.

Інших причин пропуску строку звернення
до суду першої інстанції позивачем не
зазначено.

ОСОБА_1 одноразову щорічну допомогу на
оздоровлення виплачено у червні 2010
року у сумі 100 гривень (а.с. 7).

Виплата одноразової грошової допомоги
на оздоровлення, передбаченої статтею
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», є періодичною - щорічною,
тому про порушення свого права (якщо
позивач вважає його порушеним) ОСОБА_1
міг дізнатися при здійсненні чергової
виплати такої допомоги у червні 2010
року.

Під час вирішення питання щодо
дотримання строку звернення до
адміністративного суду з позовом про
нарахування та виплату допомоги
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, суд першої
інстанції мав керуватися нормами
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Всупереч наведених норм Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд першої інстанції
безпідставно розглянув позовні вимоги,
які заявлені за період поза межами
шестимісячного процесуального строку
звернення до суду з адміністративним
позовом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 одноразову
щорічну допомогу на оздоровлення
виплачено за 2010 рік у червні 2010 року,
позов подано поза межами
шестимісячного строку звернення до
суду.

За таких обставин, позовні вимоги
розгляду не підлягають.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції припустився порушень вимог
норм процесуального права, що призвело
до прийняття неправильного рішення, в
зв'язку з чим, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду скасуванню.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради - задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 21 червня 2011
року - скасувати.

Позовні вимоги - залишити без розгляду.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим