Справа № 820/8196/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 р.Справа № 820/8196/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
27.05.2014р. по справі № 820/8196/14

за позовом Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до Лозівського
спортивно-технічного клубу товариства
сприяння обороні України

про стягнення санкцій та пені,

ВСТАНОВИЛА:

Харківське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (надалі
по тексту позивач) звернувся до суду з
позовом до Лозівського
спортивно-технічного клубу Товариства
сприяння обороні України (надалі по
тексту відповідач), в якому просив суд:

- стягнути
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів у сумі
10900 грн. та пеню за порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій в сумі 45,78 грн., всього 10945,78 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
в задоволенні зазначеного позову
відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції подав апеляційну
скаргу в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
та позов задовольнити.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до звіту Лозівського
спотривно-технічного клубу товариства
сприяння обороні України про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу - 10 осіб;
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність, - 0 осіб; кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог ст.19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» - 1
особа.

Згідно з наказом директора Лозівського
спотривно-технічного клубу товариства
сприяння обороні України у 2013 році
створено одне робоче місце для
інваліда з вакантною посадою двірника.

Відповідач у порядку, встановленому
чинним законодавством, протягом 2013
року інформував Лозівський міський
районний центр зайнятості про
наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів шляхом
подання звітів за формою №3-ПН, що
підтверджується копіями звітів та
листами Лозівського місбкого
районного центру зайнятості від 15.05.2014
року

Відмовляючи в задоволенні позовної
заяви, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем були виконані
вимоги Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" щодо створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів та
прийняття заходів для
працевлаштування інвалідів шляхом
інформування органів працевлаштування
інвалідів про таку кількість створених
робочих місць.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Обов'язок роботодавця надавати до
центру зайнятості інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням Держкомстатом,
передбачений ч. 3 п. 2 Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформацій, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 р. за №
70.

Наказом Міністерства праці та
соціального політики України від 19
грудня 2005 р. за № 420, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21 грудня
2005 р. за № 1534/11814 та погодженого з
Держкомстатом, затверджено форму
звітності № 3-ПН про наявність вільних
робочих місць (вакансій), яку повинні
подавати підприємства, установи
організації до центру зайнятості для
працевлаштування інвалідів.

Наказом Міністерства соціального
політики України від 31 травня 2013 р. за №
316, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17 червня 2013 р. за №
988/23520 та погодженого з Держкомстатом,
затверджено форму звітності № 3-ПН
«Інформацію про попит на робочу силу
(вакансії)» згідно ст. 50 Закону України
«Про зайнятість населення» в редакції
з 01.01.2013 року.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" для усіх
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності та
господарювання встановлюється
норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів в розмірі 4 % від
середньооблікової чисельності штатних
працівників, якщо кількість працюючих
від 8 до 25 чоловік - встановлюється
норматив в кількості 1 робочого місця.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Тобто, цією нормою визначено, що
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування здійснюється двома
шляхами: безпосереднє звернення
інваліда до підприємства або звернення
інваліда до державної служби
зайнятості (з подальшим його
направленням на підприємство, на якому
є відповідні вакансії).

Відтак, колегія суддів вважає, що ст. 18
Закону не встановлює правил, за якими
підприємство було б зобов'язане
самостійно здійснювати пошук
інвалідів для їх працевлаштування на
своєму підприємстві.

Разом з тим, ч. 3 ст. 18 Закону чітко
визначені обов'язки підприємства, що
використовує найману працю: виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів; надавати
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для
працевлаштування інвалідів; звітувати
Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів.

Згідно з ч. 1 ст. 20 вищеназваного Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Таким чином, нормами чинного
законодавства передбачено обов'язок
підприємств по забезпеченню певної
кількості робочих місць для
працевлаштування інвалідів, а не
обов'язок їх працевлаштування, а також
в матеріалах справи наявні відомості
про виконання відповідачем обов'язку
передбаченого нормами чинного
законодавства щодо соціальної
захищеності інвалідів в Україні, по
забезпеченню певної кількості робочих
місць для працевлаштування інвалідів
та відомості про вжиття ним,
передбачених чинним законодавством,
заходів по забезпеченню
працевлаштування інвалідів, шляхом
подання звітів до Центру зайнятості.
Відмов у працевлаштуванні інвалідів з
боку відповідача, як свідчать
матеріали справи, допущено не було.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позов заявлений до
Лозівського спотривно-технічного
клубу товариства сприяння обороні
України про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
- необґрунтований.

За таких обставин, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014р. по
справі № 820/8196/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко
Я.М.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Шевцова Н.В. Повний текст ухвали
виготовлений 21.07.2014 р.