Справа № 2а-867/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 липня 2014 року м. Київ
В/800/3201/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів: Чалого С.Я., Донця О.Є.,
Леонтович К.Г., Логвиненка А.О., Мороза
В.Ф.,

перевіривши заяву управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
адміністративного суду України від 03
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Львівській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року позивач звернулася до
суду із позовом та просила визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо відмови у перерахунку
пенсії по окладу та премії і
зобов'язати провести перерахунок і
виплату пенсії по окладу з 01.08.2008 року
та премії з 01.08.2010 року, оскільки є
пенсіонером Збройних Сил України і
отримує пенсію відповідно до ст.63
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", однак після звернення до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з 1.11.2010 року у зв'язку зі зміною
грошового забезпечення у відповідних
категорій військовослужбовців, а саме,
посадового окладу у розмірі 1500,00 грн. та
премії у розмірі 825,00 грн. позивачу було
відмовлено у здійсненні такого
перерахунку.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 31 серпня 2011 року
позов задоволений частково. Визнано
протиправною бездіяльність Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області щодо відмови в
перерахунку пенсії відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№1294 від 07.11.2007 року по окладу
відповідно до наказу Міністра оборони
України №377 від 28.07.2008 року "Про
затвердження схем розмірів посадових
окладів військовослужбовців
військових навчальних закладів і
наукових установ Збройних Сил України"
та премії у відповідності до наказів
Міністра оборони України №380 від 22.07.2010
року і №355 від 25.06.2011 року "Про внесення
змін до наказу Міністра оборони
України" №50 від 28.01.2011 року. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок і
виплату пенсії позивачу по окладу та
премії з 1.11.2010 року відповідно до вимог
ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" і на підставі постанов Кабінету
Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року,
№969 від 18.10.2010 року та наказів Міністра
оборони України №377 від 28.07.2008 року, №380
від 22.07.2010 року, №576 від 05.11.2010 року, №50
від 28.01.2011 року, № 355 від 25.06.2011 року.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року рішення суду першої інстанції
скасовано і відмовлено в задоволенні
позову.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 03 квітня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково. Постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року скасовано.
Постанову Шевченківського районного
суду м. Львова від 31 серпня 2011 року в
частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 на
підставі ст. 63 Закону №2262-ХІІ у зв'язку
із зміною розмірів посадових окладів
та премій відповідних категорій
військовослужбовців згідно з наказами
№380, №50 скасовано і в цій частині
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
в задоволенні позову. В іншій частині
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
адміністративного суду України від 03
квітня 2014 року, заявник ставить питання
про її скасування, посилаючись на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції в спірній
постанові та в ухвалі ВАСУ від 03
вересня 2013 року (К/800/25484/13), в ухвалі ВАСУ
від 24 жовтня 2013 року (К/800/15202/13), в ухвалі
ВАСУ від 14 листопада 2013 року (К/9991/59230/12)
одних і тих самих норм матеріального
права, а саме: ст. 63 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", постанов Кабінету Міністрів
України №1294 від 07.11.2007 року, №969 від
18.10.2010 року.

Так, відповідно до п. 4 Постанови
Пленуму ВАСУ від 13 грудня 2010 року "Про
судову практику застосування статей 235
- 240 Кодексу адміністративного
судочинства України" відповідно до ст.
237 КАС України заява про перегляд з
указаних мотивів може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права;
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного та
враховуючи зміст спірної постанови
ВАСУ від 03 квітня 2014 року та зміст
рішень, в яких, на думку заявника має
місце подібність правовідносин та
неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що в даному випадку не вбачається
подібності правовідносин, а відтак і
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Враховуючи цю обставину, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску заяви
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області до провадження.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити в допуску до провадження
заяви управління Пенсійного фонду
України у Львівській області про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 03 квітня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: