Справа № 823/1499/14
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
справа № 823/1499/14

09 год. 10 хв.
м.
Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

при секретарі - Журавель Т.В.

за участю позивача - ОСОБА_1 (особисто),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області про
визнання протиправною та скасування
постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області про визнання
протиправною та скасування постанови.

В адміністративному позові позивач
просить визнати протиправною та
скасувати постанову інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області № 900 від
16.12.2013 р. про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, якою визнано ОСОБА_1 винним
у вчиненні правопорушення,
передбаченого п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Позивач в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та пояснив, що діючим Порядком
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності не передбачено
забезпечення здійснення авторського
нагляду.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, заперечення
проти адміністративного позову не
надав, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
встановлено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи, що відповідач, належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду справи, суд
приходить до висновку про розгляд
справи за відсутності представника
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд встановив.

Виконавчий комітет Монастирищенської
міської ради, розглянувши документи ПП
ОСОБА_1 про надання дозволу на
виготовлення паспорта прив'язки 5
(п'яти) малих архітектурних форм по
АДРЕСА_1 та відповідно до п. 9 ст. 31
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. ст. 12, 39,
124, 126, 126, п. 12 розділу Х Земельного
кодексу України, Наказу Державного
комітету України з будівництва та
архітектури «Про внесення змін до
типових правил розміщення малих
архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності» від 16.10.2002
р. № 59 та прийняв рішення від 29.07.2010 р. №
144 про надання дозволу позивачу на
виготовлення паспорта прив'язки 5
(п'яти) малих архітектурних форм до 30 кв.
м. по АДРЕСА_1.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Екобуд» на
замовлення № 40-2010 ОСОБА_1 виготовлено
паспорт прив'язки (мала архітектурна
форма по АДРЕСА_1), погодженого головним
архітектором Монастирищенського
району 07.10.2010 р.

Між територіальною громадою м.
Монастирища Черкаської області від
імені Монастирищенської міської ради
та ОСОБА_1 укладено договір про
встановлення особистого строкового
сервітуту для розміщення малої
архітектурної форми від 14.07.2011 р. для
провадження підприємницької
діяльності дві МАФ загальною площею 150,0
кв. м.

В подальшому, виконавчий комітет
Монастирищенської міської ради,
розглянувши документи, подані ПП
ОСОБА_1 про реєстрацію об'єкта торгівлі
(тимчасова споруда для здійснення
торговельної діяльності) магазину
роздрібної торгівлі по АДРЕСА_1,
враховуючи договір про встановлення
особистого строкового сервітуту від
14.07.2011 р. та відповідно до п. 8 «а», п. 4, п.
10 «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1999 р. № 746/99
вирішив зареєструвати об'єкт торгівлі
(тимчасова споруда для здійснення
торговельної діяльності) магазин
роздрібної торгівлі по АДРЕСА_1.

З матеріалів адміністративної справи
вбачається, що інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області 03.12.2013 р. проведено
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил. За
результатами перевірки відповідачем
складено акт та встановлено, що
замовником (ФОП ОСОБА_1) під час
проведення будівельних робіт на
об'єкті «ПП ОСОБА_1» АДРЕСА_1» не
забезпечено здійснення авторського
нагляду за будівництвом, чим порушено
абзац 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про
основи містобудування» та ст. 11 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
п. 9.11 пп. 911.1 ДБН-А.З.1-5-2009 «Організація
будівельного виробництва».

16 грудня 2013 р. начальником інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області Євминою
Б.Г. за результатами розгляду
матеріалів справи про адміністративне
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності винесено постанову № 900 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, якою
визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 2
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 54 810 грн.

Вважаючи, що відповідач незаконно,
всупереч вимогам чинного
законодавства України, виніс
оскаржувану постанову, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду за захистом
свої прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи даний спір по суті, суд
виходить з наступного.

Статтею 28 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що тимчасова споруда
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм
здійснюється відповідно до Закону
України "Про благоустрій населених
пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
містобудування.

Механізм розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності визначений «Порядком
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності», затвердженим наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.2011 року №
244 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1.3 Порядку тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку
підставою для розміщення тимчасової
споруди є паспорт прив'язки тимчасової
споруди.

Так, пунктом 1.10 Порядку встановлено, що
для розміщення групи тимчасових споруд
(але не більше п'яти) розробляється
єдиний паспорт прив'язки тимчасових
споруд з прив'язкою кожної окремої
тимчасової споруди з відображенням
благоустрою прилеглої території та
інженерного забезпечення (на
топографо-геодезичній основі М 1:500).

Пунктом 2.2 даного Порядку передбачено,
що замовник, який має намір встановити
тимчасову споруду, звертається до
відповідного виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради,
районної державної адміністрації із
відповідною заявою у довільній формі
про можливість розміщення тимчасової
споруди.

У відповідності до пункту 2.3 Порядку до
такої заяви додаються: графічні
матеріали із зазначенням бажаного
місця розташування тимчасової споруди,
виконані замовником у довільній формі
на топографо-геодезичній основі М 1:500
кресленнями контурів тимчасової
споруди з прив'язкою до місцевості;
реквізити замовника (найменування,
П.І.Б., адреса, контактна інформація).

Згідно із пунктом 2.4 Порядку
відповідність намірів щодо місця
розташування тимчасової споруди
комплексній схемі розміщення
тимчасової споруди (у разі її
наявності), будівельним нормам
визначає відповідний орган з питань
містобудування та архітектури, який
утворено у складі виконавчого органу
відповідної сільської, селищної,
міської ради, районної державної
адміністрації, протягом десяти робочих
днів з дня подання зазначеної заяви.

У разі відсутності у складі
відповідного виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради
органу з питань містобудування та
архітектури відповідність намірів
щодо місця розташування тимчасової
споруди на території сільської,
селищної, міської ради визначає орган з
питань містобудування та архітектури
відповідної районної державної
адміністрації за територіальною
належністю. У такому випадку строк
розгляду заяви становить п'ятнадцять
робочих днів.

Відповідно до пункту 2.5 Порядку про
відповідність намірів замовника щодо
місця розташування тимчасової споруди
комплексній схемі розміщення
тимчасової споруди (у разі її
наявності), будівельним нормам
замовник повідомляється відповідним
органом з питань містобудування та
архітектури письмово протягом трьох
робочих днів з дня такого визначення
відповідності намірів або замовнику
надається аргументована відмова щодо
реалізації намірів розміщення
тимчасової споруди.

Паспорт прив'язки ТС оформлюється
органом з питань містобудування та
архітектури за формою, наведеною у
додатку 1 до цього Порядку.

Крім того, суд зауважує, що паспорт
прив'язки включає (п. 2.11): схему
розміщення ТС, виконану на
топографо-геодезичній основі у
масштабі 1:500, а також схему благоустрою
прилеглої території; ескізи фасадів ТС
у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС);
технічні умови щодо інженерного
забезпечення ТС, отримані замовником у
балансоутримувача відповідних мереж;
реквізити замовника (найменування,
П.І.Б., адреса, контактна інформація).
Цей перелік документів є вичерпним.

Таким чином, підставою для розміщення
тимчасової споруди є виключно паспорт
прив'язки тимчасової споруди, який не
передбачає здійснення авторського
нагляду за будівництвом.

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
встановлена Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від 14
жовтня 1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон №
208/94-ВР).

Відповідно до вимог статті 1 Закону №
208/94-ВР правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами. Вчинення
суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

За вчинене правопорушення
відповідачем застосована
відповідальність до позивача, що
передбачена пунктом 8 частини 2 статті 2
Закону № 208/94-ВР, відповідно до якого
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за незабезпечення
замовником здійснення авторського
нагляду у випадках, коли такий нагляд є
обов'язковим згідно із законодавством,
- у розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат.

З аналізу норм чинного законодавства
та обставин справи суд приходить до
висновку про те, що позивачем розміщено
5 (п'ять) малих архітектурних форм по
АДРЕСА_1 відповідно до вимог Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності № 244, який взагалі виключає
здійснення авторського нагляду за
будівництвом.

Однак, перевірка інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області ФОП ОСОБА_1
проводилася відповідно до положень
законодавства про містобудування та
архітектурну діяльність, аналогічно як
і відповідальність за правопорушення в
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, стандартів і правил,
які не можуть бути застосовані до
спірних правовідносин, оскільки дані
правовідносини регулюються нормами
спеціального законодавства (Порядком
№ 244), вимоги яких позивачем були
виконані.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 17, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області № 900 від 16.12.2013 р. про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, якою
визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 2
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 сплачений судовий збір в
розмірі 182 грн. 70 коп. відповідно до
квитанції № 2497.989.3 від 26.05.2014 р.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, а в разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини постанови
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.А. Гайдаш

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 01 серпня 2014
року