Справа № 683/4011/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 683/4011/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Цимбалюк О.В.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Полотнянко Ю.П.

судді: Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області на постанову
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 24 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі в якому
просила визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
здійснити перерахунок та виплату
щомісячного довічного утримання судді
у відставці.

Постановою Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 24 січня 2014 року позов задоволено
частково.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на не повне з'ясування
судом обставин справи та порушення
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
просив постанову суду скасувати та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 лютого 2003 року
позивачку на підставі Постанови
Верховної Ради України №465-4 від 16 січня
2003 року звільнено з посади судді в
зв'язку з виходом у відставку та їй
призначено довічне грошове утримання в
розмірі 80% заробітної плати судді.

В грудні 2013 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі із
заявою про здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, надавши
довідку ТУ ДСА в Хмельницькій області
про заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці №509 від
05.12.2013.

Управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області відмовило
позивачу у здійсненні зазначеного
перерахунку, посилаючись на те, що
статтею 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
передбачено, що перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання здійснюється лише суддям у
відставці Конституційного Суду
України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, на підставі аналізу
норм Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" дійшов висновку, що
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді, тому позивач має право на
здійснення перерахунку грошового
утримання, як суддя у відставці.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками і
зазначає, що частиною 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Особливий статус судді, гарантії його
незалежності визначені Конституцією
України та вищевказаним Законом, як
необхідні умови здійснення правосуддя.
Не допускається зниження рівня
гарантій незалежності і
недоторканості суддів у разі прийняття
змін до чинних законів, у тому числі
заходи їх правового захисту та
матеріального і соціального
забезпечення.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.01.2008 року № 3-1,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 12.03.2008 року за № 20014891,
затверджено Порядок подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України, відповідно
до розділу 11 якого уповноважена особа
надає до управління Пенсійного фонду
України для призначення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці документи зазначені пунктом
2.1 розподілу 11 вказаного Порядку, в тому
числі довідки про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці. У разі зміни розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді,
Територіальне управління ДСА повинно
надати до Управління Пенсійного фонду
України, яке нараховує щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці, відповідну довідку про
заробітну плату. Відповідно до пункту 4
Положення про Державну судову
адміністрацію України, що затверджено
рішенням Ради суддів України від 22.10.2010
року № 12, ДСА України відповідно до
покладених на неї завдань, зокрема:
організовує проведення
планово-фінансової роботи, ведення
бухгалтерського обліку в судах,
територіальних управліннях ДСА
України. Тому складання Територіальним
управлінням Державної Судової
адміністрації України у Вінницькій
області довідки про заробітну плату
для збільшення довічного утримання
суддям у відставці та направлення її до
Управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області для здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання позивачу є
правомірним. З огляду на вищевказане,
суд першої інстанції правильно вказав,
що позивач має право на проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання.

Конституційний Суд України своїм
рішенням від 11.10.2005 року №8-рп/2005 у
пункті 2 визначив, що за змістом статті
126 Конституції України положення
частини 3 статті 11 Закону України "Про
статус суддів" у взаємозв'язку з
частиною 8 статті 14 Закону України "Про
судоустрій України" треба розуміти як
таке, що гарантує досягнутий рівень
незалежності суддів і забороняє при
прийнятті нових законів та інших
нормативних актів, внесенні змін до них
скасовувати чи звужувати існуючі
гарантії незалежності суддів, у тому
числі заходи їх правового захисту та
матеріального і соціального
забезпечення.

Суд апеляційної інстанції, виходячи із
системного аналізу вказаного рішення
Конституційного Суду України та
частини 3 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" вбачає, що
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці повинно
виплачуватися виходячи з заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді, а прийняття нормативних актів,
які б звужували існуючі гарантії
незалежності суддів, складовою якої є
належне матеріальне забезпечення, є
порушенням норм Конституції України,
яка гарантує судді ці права.

Щодо тверджень відповідача про те, що
Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" проведення перерахунку
довічного грошового утримання судді
передбачено виключно для суддів
Конституційного Суду України, колегією
суддів не беруться до уваги, з огляду на
таке.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" суди
загальної юрисдикції утворюють єдину
систему судів. Єдиним органом
конституційної юрисдикції в Україні є
Конституційний Суд України.

Як встановлено положеннями частини 4
статті 17 вказаного Закону, єдність
системи судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема: єдиними
засадами організації та діяльності
судів; єдиним статусом суддів; єдиним
порядком організаційного забезпечення
діяльності судів; фінансуванням судів
виключно з Державного бюджету України.

Положеннями статті 51 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
унормовано, що суддею є громадянин
України, який відповідно до
Конституції України та цього Закону
призначений чи обраний суддею, займає
штатну суддівську посаду в одному з
судів України і здійснює правосуддя на
професійній основі. Судді в Україні
мають єдиний статус незалежно від
місця суду в системі судів загальної
юрисдикції чи адміністративної посади,
яку суддя обіймає в суді.

Згідно з частиною 5 статті 109 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" за суддею, звільненим за його
заявою, про відставку, зберігається
звання судді га гарантії
недоторканності, встановлені для судді
до його виходу у відставку.

У відповідності до статті 6.4.
Європейської хартії про статус суддів
суддя, що досяг встановленого законом
віку для виходу у відставку з
суддівської посади, яку займав
протягом певного часу, повинен
отримувати пенсію по виходу у
відставку, рівень якої повинен бути як
можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Стаття 5 КАС України передбачає
здійснення судочинства відповідно як
Законів України, так і міжнародних
договорів, згода на які дано Верховною
Радою України. Відповідно до статті 8
Конституції України в Україні
визнається і діє принципи верховенства
права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
судді, що працюють або працювали у
системі судів загальної юрисдикції, не
повинні ставитись у менш вигідне
становище в питаннях пенсійного
забезпечення, а саме нарахування та
виплати довічного грошового утримання
судді у відставці, порівняно із суддями
Конституційного Суду України.

Згідно статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене, розглядаючи
справу в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального,
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області, -залишити без
задоволення, а постанову
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 24 січня 2014
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.