Справа № 804/10099/14
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 р. Справа № 804/10099/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Потолової Г.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд:

- скасувати рішення реєстратора
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції №14223146 від 04.07.2014р.

- зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати за
позивачем з видачею свідоцтва про
право власності на самочинно
побудоване нерухоме майно, а саме:
житловий будинок літ. «Е-2»
розташований по АДРЕСА_1 загальною
площею 158,2 кв.м., який складається з,
перший поверх: з коридору площею 8,6
кв.м., прихожої 13,5 кв.м., санвузла 7,2 кв.м.,
кухні площею 21,8 кв.м., житлової кімнати
площею 23,5 кв.м., кладова 6,0 кв.м. На
мансарді розташовані: коридор 22,1 кв.м.,
санвузол 2,5 кв.м., житлова кімната 22,0
кв.м., кладова 7,5 кв.м., кладова 6,0 кв.м.,
житлова 17,5 кв.м. та господарські
будівлі та споруди літ., А-1 (Е-2), Б,В, Г, Д,
З, Ж.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце його
проведення.

Від позивача та відповідача надійшли
клопотання про розгляд справи без їх
участі.

З урахуванням приписів ст.128 КАС
України, судом на місці ухвалено щодо
здійснення подальшого розгляду
адміністративної справи за даної явки
сторін та на підставі наявних у ній
доказів, в порядку письмового
провадження.

Суд, розглянувши подані документи і
матеріали, вивчивши матеріали справи
та оцінивши їх у сукупності, виходить з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на підставі договору
купівлі-продажу №2-1666 від 17.04.2000р.
придбано житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований на земельній
ділянці площею 1200 кв.м. по вулиці
АДРЕСА_1.

Як зазначає позивач, право власності на
вищевказаний будинок нею не було
зареєстровано в КП ДМБТІ. За період з
2000р. по 2006р. на місці старого будинку
зведено новий.

20.01.2010р. КП ДМБТІ виготовлений
технічний паспорт та складено акт про
занесення домоволодіння по
вул.Фабріціуса, буд. 30.

13.01.2011р. позивачем отримано сертифікат
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області,
реєстраційний номер ДП 001578, про
відповідність державним будівельним
нормам, стандартам та правилам
житлового будинку по вулиці АДРЕСА_1.

Довідкою квартального комітету № 6
Самарської районної у місті
Дніпропетровську ради від 03.07.2012 р.
підтверджено, що ОСОБА_1 є господаркою
домоволодіння АДРЕСА_1 та сусіди до
позивача не мають жодних претензій з
приводу побудованого будинку.

04.07.2014р. державним реєстратором прав на
нерухоме майно Кір’ян М.Ю.
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області розглянуто заяву від 28.04.2014р.
за №6423808 про проведення державної
реєстрації права власності.

Рішенням від 04.07.2014р. №14221346 позивачу
відмовлено у державній реєстрації прав
та їх обтяжень.

Підставою відмови є посилання на
відсутність оригіналів та належним
чином засвідчених копій документів на
підтвердження права власності ОСОБА_1
на домоволодіння АДРЕСА_1. А також,
посилання на те, що право власності за
позивачем на підставі договору
купівлі-продажу продажу №2-1666 від
17.04.2000р. не зареєстровано в КП ДМБТІ ДОР.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про наступне.

Посилання реєстратора на відсутність
оригіналів документів щодо
підтвердження права власності ОСОБА_1
на домоволодіння АДРЕСА_1 не знайшли
підтвердження в ході судового розгляду
адміністративної справи, оскільки
позивачем для огляду надано всі
оригінали доданих до позовної заяви
документів з проханням повернути за
минуванням надібності.

Надані позивачем оригінали документів
судом оглянуто та встановлено
відповідність копій в матеріалах
справи їх оригіналам.

Згідно п.п.1, 8, 8-1 ч.2 ст.9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»
державний реєстратор:

- встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями;

- у разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень;

- під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст.182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість або правочинів щодо
нерухомості, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить із
приписів частини 4 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за змістом якої, обставини, які
за законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (частина 1 статті 86 КАС
України).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не забезпечив участь
повноважного представника у судове
засідання, заперечення проти позову не
надав.

При цьому, відповідач і не довів, і не
надав доказів, чому в межах поданих
позивачем на реєстрацію документів, на
виконання п.п.1, 8, 8-1 ч.2 ст.9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» не запитував у відповідних
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій необхідну
інформацію, документи тощо.

Таким чином, відповідачем не доведено
правомірності своїх дій та рішення,
доводи позовної заяви не спростовані,
отже суд дійшов висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог.

Однак, при задоволенні позову суд
виходить з того, що позивачем обрано
неналежний спосіб захисту своїх прав,
свобод та інтересів в частині вимог про
зобов'язання Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати за
ОСОБА_1 з видачею свідоцтва про право
власності на самочинно побудоване
нерухоме майно за визначеним переліком
та в частині покладення на
відповідачів виплати судового збору.

По-перше, видача свідоцтва про право
власності на самочинно побудоване
нерухоме майно та визначення переліку
господарських будівель і споруд, назви
будинку, є дискреційними
повноваженнями відповідача, а
відповідно, його безпосереднім
обов'язком за наявних підстав.

При цьому, суд не може своїм рішенням
підмінювати рішення (компетенцію)
державного органу (суб'єкта владних
повноважень), який наділений, згідно
діючого законодавства України,
відповідними правами та обов'язками.

Таким чином, позовні вимоги не можуть
бути задоволені визначеним позивачем
шляхом.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

За викладених обставин, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги
шляхом:

- скасування рішення реєстратора
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції №14223146 від 04.07.2014р.;

- зобов'язання Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно
побудоване нерухоме майно, а саме:
житловий будинок літ. «Е-2»,
розташований по АДРЕСА_1 на підставі
поданих документів.

Щодо вимоги про покладення судових
витрат на відповідача, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У задоволенні цієї частини вимог також
належить відмовити.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
необхідно повернути з Державного
бюджету України позивачу - ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 73грн. 08коп.,
сплачені згідно квитанції №ПН928 від
16.07.2014р.

Керуючись ст.ст.11, 86, 94, 158-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Скасувати рішення реєстратора
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
Управління юстиції у
Дніпропетровській області №14221346 від
04.07.2014р.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно
побудоване нерухоме майно, а саме:
житловий будинок літ. «Е-2»,
розташований по АДРЕСА_1 на підставі
поданих документів.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІНН НОМЕР_1)
73грн. 08коп. (сімдесят три гривні 08коп.)
судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Суддя
Г. В. Потолова