Справа № 802/2098/14-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

22 липня 2014 р.
Справа № 802/2098/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання:
Середюка М.А.,

за участю представників сторін:

позивача:
Присяжнюка О.В., Шкурака Р.Ю.,

відповідача:
Терепи С.В., Станіслава В.І

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Вінниці
адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажне
управління -6"

до Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Вінницькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажне
управління-6" з позовом до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
наслідками проведеної перевірки,
результат якої оформлено актом від
16.05.2014р. №1215/22-03/01273527, податковим
органом винесено податкове
повідомлення рішення від 03.06.2014р.
№, яким визначено грошове
зобов'язання в загальній сумі 108959 грн.
Оскільки, в основу вказаного рішення
послугували факти, що не відповідають
дійсності, тому позивач звернувся до
суду з позовом. Представники позивача в
судовому засіданні позов підтримали та
просили його задовольнити на підставі
та в межах заявлених позовних вимог.

Представники відповідача просили
відмовити в задоволенні позовних вимог
з огляду на обставини, що викладенні в
письмових запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до наступного.

Так, судом встановлено, що у період з
06.05.2014р. по 08.05.2014р. Вінницькою ОДПІ з
питань своєчасності, достовірності
повноти нарахування суми податку на
додану вартість по взаємовідносинах з
контрагентами ПП "Дублон" за період з
01.03.2013р. по 31.05.2013р. та ТОВ "Д Алекс" за
липень 2013р. проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
"Будівельно-монтажне управління -6".

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог п.198.1, п.198.2, п.198.6, ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого, підприємством
занижено податок на додану вартість,
якій підлягає сплаті до бюджету на
загальну суму ПДВ 72639 грн., у тому числі
за березень 2013р. на суму ПДВ 8803,33 грн.,
за квітень 2013р. на суму ПДВ 49152,84 грн., за
травень 2013р. на суму ПДВ 4791,66 грн., за
липень 2013р. на суму 9891,17 грн. Результат
вказаної перевірки оформлено актом від
16.05.2014р. № 1215/22-03/01273527 (надалі - акт від
16.05.2014р.).(а.с.13-30).

За наслідками виявлених порушень
податковим органом винесено податкове
повідомлення рішення форми "Р" від
30.05.2014р. №, при формуванні якого
допущено технічну помилку у зв'язку з
чим, Вінницької ОДПІ оформлено нове
податкове повідомлення рішення форми
"Р" від 03.06.2014р. №, яким визначено
грошове зобов'язання в загальній сумі
108 959 грн., з них 72 639 грн. за основним
платежем та 36 320 грн. за штрафними
(фінансовими ) санкціями (а.с.9,10,12).

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходив з наступного.

Матеріали акту свідчать про те, що
позивачем занижено податок на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
на загальну суму ПДВ 72639 грн., у тому
числі за березень 2013р. на суму ПДВ 8803,33
грн., за квітень 2013р. на суму ПДВ 49152,84
грн., за травень 2013р. на суму ПДВ 4791,66
грн., за липень 2013р. на суму 9891,17 грн.
Даного висновку податковий орган
дійшов за наслідками дослідження
господарських операцій позивача з ПП
"Дублон" за період з 01.03.2013р. по 31.05.2013р.
та ТОВ "Д Алекс" за липень 2013р.

Так, у відповідності до договору
поставки №5/1 від 28.03.2013р. постачальник
ПП "Дублон" зобов'язується поставити
(передати у власність), а покупець
(позивач) в строк дії договору прийняти
та оплатити будівельні матеріали і
комплектуючі (надалі - товар). Товар
постачається на мовах DDU м. Вінниця
вул. Ватутіна,10 (база ПП "Вінтехпостач),
що передбачає п.3.2 р.3 умов вказаного
договору (а.с.31). На виконання умов
вказаного договору, в матеріалах
справи наявні податкові накладні від
18.04.2014р. № 2, від 26.04.2013р. № 5, від 30.04.2013р.
№ 7, видаткові накладні № РН-0000002 від
18.04.2013р., № РН-0000005 від 26.04.2013р., № 0000007
від 30.04.2013р. (а.с.44-46, 56-57,59).

Згідно з умовами договору
купівлі-продажу №16 від 18.04.2013р.,
постачальник ПП "Дублон" зобов'язується
поставити (передати у власність), а
покупець (позивач) в строк дії договору
прийняти та оплатити ножиці
гільйотинні НШ промислові (а.с.33-34). У
відповідності до податкової накладної
від 29.04.2013р. №6 та видаткової накладної
від 29.04.2013р., за поставку ножиць
гільйотинних НШ промислових, позивачем
на користь постачальника ПП "Дублон"
перераховано кошти в сумі 43416,67 грн. та
сплачено податку на додану вартість
8683,33 грн. (а.с.47,58).

З вказаним контрагентом укладено також
договір про надання послуг №28 від
01.03.2013р., (а.с.35) згідно із яким замовник
ТОВ "БМУ-6" доручає, а виконавець ПП
"Дублон" бере на себе обов'язки
здійснити проектно-кошторисні роботи
по об'єкту "реконструкція зерно
приймального комплексу ТОВ
"Ситковецьке" з підвищенням потужності
зберігання до 15000 тонн в смт. Ситківці,
Немирівського району, Вінницької
області: розробка генерального плану
будови із схемами руху (розрахунок та
обґрунтування вибору обладнання);
конструктивна частина: розробка
проектної документації з веденням
фундаментів під силоси зберігання
зерна та інше технологічне обладнання;
технологічна частина: виготовлення
технологічної схеми та прив'язка
обладнання на об'єктів, розробка
проектної документації на
встановлення транспортної мережі
зерна та самоплинних трубопроводів,
виготовлення пакету кошторисної
документації та проекту реконструкції
(а.с.35-37). Факт виконання умов
зазначеного договору підтверджується
податковими накладними від 29.03.2013р. № 1,
від 18.04.2013р. № 3, від 25.04.2013р. № 4, від
29.05.2013р. № 10, актами здачі - прийняття
науково-технічної документації (а.с.
48-51, 61-64).

Окрім того, у відповідності до
укладеного субпідрядного договору №10Д
від 15.05.2013р. ТОВ "БМУ-6", як генеральний
підрядник, зобов'язує ПП "Дублон", як
субпідрядника, виконати будівельні
роботи по ремонту приміщень
адміністративної будівлі банківської
установи Райффайзен банк Аваль в м.
Томашпіль, здати виконати роботи
генеральному підряднику та
гарантувати рівень якості та
надійності експлуатації об'єкту
протягом гарантійного строку (а.с.39-41).
На виконання умов зазначеного договору
судом досліджено податкову накладу від
31.05.2013р. №19, довідку про вартість
виконаних будівельних робіт за травень
2013року, акт приймання виконаних
будівельних робіт (а.с.65-68).

Матеріали справи також свідчать про те,
що між ТОВ "Д Алекс" та позивачем
укладено договір поставки №27/06/2013 від
27.06.2013р., за яким постачальник ТОВ "Д
Алекс" зобов'язується поставити
покупцю позивачу верстат
вертикально-свердлильний ЗИЛА 2А,
деревообробний верстат, станок
вертикально-свердлильний 2Н118, станок
точильно-шліфувальний,
топливно-заправочну колонку, про що з
підстав виконання умов вказаного
договору, сторонами виписано податкову
накладну від 31.07.2013р., видаткову накладу
№РН-0000001 від 31.07.2013р. (а.с.53).

Окрім іншого, факт виконання умов
зазначених договорів підтверджується
платіжними доручення №418 від 20.08.2013р.,
№263 від 30.08.2013р., №581 від 31.10.2013р.. №569 від
28.10.2013р., №962 та за №970 від 12.03.2014р., №1006
від 27.03.2014р., №1012 від 28.03.2014р., №1020 від
31.03.2014р., №1037 від 03.04.2014р., №1042 від
07.04.2014р., № 045 від 08.04.2014р., №1054 від
11.04.2014р., №1081 від 23.04.2014р., №1084 від
24.04.2014р., №1087 від 28.04.2014р., №1089 від
28.04.2014р., №1311 від 27.06.2014р., №1266 від
19.06.2014р., №1286 від 24.06.2014р., №970 від
14.03.2014р., №1012 від 28.03.2014р., №931 від
28.02.2014р.. №962 від 12.03.2014р., №577 від 29.10.2013р.,
№564 від 25.10.2013р., №569 від 28.10.2013р., №446 від
13.09.2013р., №458 від 19.09.2013р., №425 від 04.09.2013р.,
№426 від 30.08.2013р., №415 від 16.09.2013р., №418 від
20.08.2013р., №53 від 23.08.2013р., №331 від 27.02.2014р.,
№332 від 03.03.2014р., №263 від 30.08.2013р., №292 від
31.10.2013р., №581 від 31.10.2013р., №1081 від
23.04.2014р., №1084 від 24.04.2014р., №1087 від
28.04.2014р., №577 від 29.10.2013р., №547 від
18.10.2013р., №465 від 23.09.2013р., №472 від 24.09.2013р.,
№461 від 20.09.2013р., №458 від 19.09.2013р., №296 від
04.11.2013р., №338 від 18.03.2014р., №340 від
19.03.2014р., №1054 від 11.04.2014р., №1081 від
23.04.2014р., №1042 від 07.04.2014р., №1045 від
08.04.2014р., №1020 від 31.03.2014р.. №1037 від
03.04.2014р., №1006 від 27.03.2014р., №1012 від
28.03.2014р., №715 від 16.12.2013р., №733 від 23.12.2013р.,
№671 від 05.12.2013р.. №695 від 11.12.2013р., №91 від
21.11.2013р., №654 від 29.11.2013р., №658 від 29.11.2013р.,
№628 від 18.11.2013р., №639 від 25.11.2013р., №912 від
12.11.2013р., №623 від 15.11.2013р., №592 від 05.11.2013р.
№604 від 07.11.2013р., №577 від 29.10.2013р., №582 від
04.11.2013р. (а.с.69-85), та квитанціями до
прибуткового касового ордеру від
11.10.2013р., від 08.10.2013р., від 26.02.2014р., від
25.02.2014р., від 24.02.2014р., від 21.02.2014р., від
27.02.2014р., від 22.05.2014р., від 28.04.2014р., від
17.04.2014р., від 14.04.2014р., від 07.04.2014р., від
04.03.2014р., від 21.05.2014р., від 20.05.2014р. та
подорожними листами.

Отже, на основі наданих до суду та до
перевірки, з підстав виконання
вищезазначених договорів, податкових
накладних, видаткових накладних,
платіжних доручень, подорожніх листів
позивачем визначено податок на додану
вартість за період з 01.03.2013р. по 31.05.2013р.
та за липень 2013р.

Визначаючись щодо виявлених порушень в
розрізі вказаних доказів, суд виходив з
того, що п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України закріплено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Поняття "первинного документу"
визначено Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", зокрема це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Положення ч.1 ст. 9 даного Закону
передбачають, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, в контексті зазначено
судом встановлено, що податкові
накладні, видаткові накладні, платіжні
доручення, подорожні листи на
виконання господарських операцій
позивача з ПП "Дублон" за період з
01.03.2013р. по 31.05.2013р. та ТОВ "Д Алекс" за
липень 2013р., є первинними документами.

Зі змісту п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України слідує, що податковий
кредит це сума, на яку платник податку
на додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Положення п.198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України передбачають, що право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі, в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі, при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі, у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

У відповідності до п.198.3 ст. 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: а)
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; б)придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними, що передбачає п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України.

Правовий аналіз наведеного
нормативного положення свідчить про
те, що право платника податків на
податковий кредит виникає у випадку
підтвердження господарських операцій
податковими накладними чи іншими
первинними документами.

Як встановлено вище, податкові
накладні, видаткові накладні, платіжні
доручення, подорожні листи на
виконання господарських операцій
позивача з ПП "Дублон" за період з
01.03.2013р. по 31.05.2013р. та ТОВ "Д Алекс" за
липень 2013р., є первинними документами,
які підтверджують правомірність
формування податку на додану вартість
та спростовують правову позицію
податкового органу.

Судом надано правову оцінку
посиланню податкового органу щодо
відсутності товарно-транспортних
накладних.

Зокрема, згідно з п.1 "Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні" затвердженого Наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.97р. №363, товарно-транспортна
накладна єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом). Після прийняття
вантажу згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри, що передбачає п.11.4 та
п.11.5 вказаних правил.

Тобто, товарно-транспортна накладна є
підставою для списання
товарно-матеріальних цінностей у
вантажовідправника і оприбуткування
їх у вантажоодержувача при перевезенні
вантажів у межах України, однак остання
не є єдиним та безумовним документом,
що підтверджує факт придбання або
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Враховуючи вище наведене, суд не бере
до уваги посилання податкового органу
як факт, що підтверджує заниження ТОВ
"БМУ-6" податку на додану вартість за
перевіряємий період.

Критично суд також відноситься до
посилань представників відповідача на
те, що відсутність всіх потрібних
реквізитів у подорожніх листах
свідчить про заниження сплати податку
на додану вартість.

В обґрунтування правової позиції
представниками відповідача також
звернуто увагу суду на акти Вінницької
ОДПІ "Про неможливість проведення
зустрічної перевірки ПП "Дублон" щодо
підтвердження господарських відносин
із платником податків ТОВ "Побережне"
за березень, квітень, травень 2013р." від
24.12.2013р. № 1301/2203/36547938 та "Про
неможливість проведення звірки ТОВ "Д
Алекс" з питань своєчасності
достовірності та повноти нарахування
податку на додану вартість по
взаємовідносинах з ФГ "Агро Макс і Ко"
за липень 2013р." від 05.11.2013р. № 885/22/37617796.

Надаючи правову оцінку даним доказам,
суд виходив з того, що у відповідності
до постанови Верховного суду України
від 31.01.2011р. у справі № 21-42а-10, не
виконання контрагентом свого
зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи.

Варто відмітити, що податковим
законодавством не ставиться в
залежність отримання результатів
перевірок контрагентів суб'єкта
оподаткування від підтвердження
правомірності нарахування сум податку
на додану вартість, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
та має всі документальні підтвердження
розміру такого податкового кредиту.

Окрім того, суд відмічає, що предметом
вказаних перевірок були господарські
взаємовідносини контрагентів позивача
з третіми особами.

Із врахуванням зазначеного, суд не бере
до уваги пояснення представників
відповідача.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог судом враховано також той факт,
що податковим законодавством не
ставиться в залежність факт сплати
податку на додану вартість з фактом
надання субпідрядником ліцензії і
дозволів, що надають право на виконання
ремонтних та будівельних робіт.

Враховуючи вищенаведене, судом
встановлено правомірність нарахування
та сплати позивачем податку на додану
вартість по господарських операціях з
ПП "Дублон" за період з 01.03.2013р. по
31.05.2013р. та ТОВ "Д Алекс" за липень 2013р.

Таким чином, надавши правову оцінку
всім обставинам справи, які знайшли
своє підтвердження в ході судового
засідання, доводяться як показами
сторін так і матеріалами справи, суд з
метою захисту прав та інтересів
позивача, в узгодження з вимогами
статті 162 КАС України, вважає, що позов
слід задовольнити повністю, тим самим,
визнавши протиправним податкове
повідомлення рішення № від
03.06.2014р.

Суд акцентує увагу відповідача, що у
відповідності до п.п.21.1.1 п.20.1 ст. 20 ПК
України, податковий орган зобов'язаний
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами.

Вирішуючи спір по суті заявлених
позовних вимог, суд виходить з того, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, що передбачено ч.1 ст.11
Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно зі
ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 30
травня 2014 року за № .

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Вінницький окружний адміністративний
суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк,
з дня її проголошення, апеляційної
скарги у порядок і строки, передбачені
статтями 186 і 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України.

Суддя
Крапівницька Н. Л.