Справа № 2а-1870/512/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/57181/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 14 березня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 серпня 2012
року у справі за позовом Державного
підприємства «Краснопільське лісове
господарство» до Державної фінансової
інспекції в Сумській області про
визнання дій протиправними, скасування
вимоги,

в с т а н о в и л а:

Державне підприємство «Краснопільське
лісове господарство» (далі - ДП
«Краснопільське лісове господарство»)
звернулось з позовом про визнання дій
щодо проведення розрахунків розмірів
заподіяних збитків в ході ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Краснопільське лісове господарство»
за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня
2011 року протиправними, скасування
пунктів 2, 3, 4, 5, 8 вимоги ДФІ від 16 грудня
2011 року № 18-07-14-14/8516.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 серпня 2012
року, позов задоволено частково.
Скасовано пункти 2, 3, 4, 5, 8 даної вимоги.
В частині позовних вимог про визнання
протиправними дій ДФІ щодо проведення
розрахунків розмірів заподіяних
збитків в ході ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Краснопільське лісове господарство»
за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня
2011 року відмовлено.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга
фінансової інспекції, в якій просить,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати, та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

На дану касаційну скаргу надійшло
заперечення Державного підприємства
«Краснопільське лісове господарство»,
у якому останнє рішення суду першої та
апеляційної інстанцій вважає такими,
що ухвалені із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
та просить залишити касаційну скаргу
без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДФІ за період з 01 січня
2009 року по 30 вересня 2011 року було
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
«Краснопільське лісове господарство»,
за результатами якої складено акт
ревізії від 16 листопада 2011 року №07-36-03/77
та направлена вимога №18-07-14-14/8516 від 16
грудня 2011 року про усунення порушень,
виявлених в ході планової ревізії.

Задовольнивши позов частково, суд
першої інстанції, а апеляційний суд,
погодившись з ним, виходили з того, що
ДФІ не довела правомірності пунктів
вимоги 2, 3, 4, 5, 8.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Згідно пункту 2 вимоги, в ході ревізії
встановлено, що в порушення частин 1, 9
ст.75 Господарського кодексу України
підприємством у 2009-2011 роках здійснено
витрати на благодійну (спонсорську)
допомогу понад обсяги даних витрат,
затверджених фінансовими планами та
змінами до них, на суму 71 179,92 грн., що
призвело до матеріальної шкоди. На
виконання даної вимоги ДФІ пред'явила
вимогу відобразити в обліку
дебіторську заборгованість за
контрагентами, яким надавалася
благодійна допомога на зазначену суму,
провести претензійно-позовну роботу із
даними контрагентами щодо
відшкодування сум збитків шляхом
повернення коштів, в іншому випадку
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат, шкоду у порядку та
розмірах, визначених КЗпП України.

Відповідно до частин 1, 9 ст.75
Господарського кодексу України
Державне комерційне підприємство
зобов'язане приймати та виконувати
доведені до нього в установленому
законодавством порядку державні
замовлення, враховувати їх при
формуванні виробничої програми,
визначенні перспектив свого
економічного і соціального розвитку та
виборі контрагентів, а також складати і
виконувати річний та з поквартальною
розбивкою фінансовий план на кожен
наступний рік.

Підпунктом 2 пункту 13 Постанови КМУ
«Про стан фінансово-бюджетної
дисципліни, заходи щодо посилення
боротьби з корупцією та контролю
використання державного майна і
фінансових ресурсів» від 29.11.2006р. №1673
передбачено, що сума витрат на
благодійну, спонсорську та іншу
допомогу суб'єктів господарювання,
державна частка у статутному капіталі
яких перевищує 50 відсотків, повинна
бути у розмірі не більш як 1 відсоток
обсягу чистого прибутку (за
результатами попереднього звітного
року).

Зі статуту вбачається, що ДП
«Краснопільське лісове господарство»
входить до складу Сумського обласного
управління лісового та мисливського
господарства і підпорядковується
Державному комітету лісового
господарства України, який є органом
управління майном.

Суди встановили, що надання
благодійної та спонсорської допомоги
здійснювалося відповідно до
листів-дозволів органу управління
майном, та за погодженням з Сумським
обласним управлінням лісового і
мисливського господарства, тобто
здійснювалося у відповідності до вимог
пп. 2 п. 13 Постанови №1673 і без порушень
вимог частин 1, 9 ст. 75 Господарського
кодексу України.

Відповідно до пункту 3 Вимоги, в
порушення ст.8 Стандарту
адміністративної послуги з видачі
сертифіката про проходження
лісоматеріалів та виготовлених з них
пиломатеріалів для здійснення
експортних операцій, затвердженого
наказом Державного комітету лісового
господарства України від 07.09.2009р. № 230,
підприємством перераховано кошти ДП
«Український лісогосподарський центр
консалтингу і логістіки
«Укрлісконсалтинг» за виконання робіт
з перевірки та підготовки матеріалів
для оформлення сертифікатів
походження лісоматеріалів та
виготовлених з них пиломатеріалів для
здійснення експортних операцій, у той
час як дана адміністративна послуга є
безкоштовною та роботи практично
виконувалися працівниками
ДП «Краснопільське лісове
господарство», внаслідок чого
підприємству завдано матеріальної
шкоди (збитків) на суму 19665,10 грн.

Відповідно то п.8 Стандарту на
безоплатній основі надається
адміністративна послуга саме з видачі
сертифіката.

В той час як, ДП «Краснопільське лісове
господарство» уклало із ДП
«Український лісогосподарський центр
консалтингу та логістики
«Укрлісконсалтинг» договір №18-238с від
16.07.2010 р. про виконання робіт з
перевірки та підготовки матеріалів для
оформлення «Сертифікату про
походження лісоматеріалів та
виготовлених з них пиломатеріалів для
забезпечення експортних операцій»,
яким передбачено, що ДП
«Укрлісконсалтинг» виконує роботи з
перевірки та підготовки матеріалів для
оформлення «Сертифікату», а також
перевіряє документи замовника,
розглядає та передає їх Управлінню
лісового та мисливського господарства.

При цьому, працівниками підприємства
здійснювалося лише оформлення
первинних документів, необхідних для
отримання адміністративної послуги.

Щодо пункту 4 Вимоги, в порушення п. 1.5
Розділу І Положення про проведення та
організацію аукціонів з продажу
необробленої деревини, затвердженого
наказом Державного комітету лісового
господарства від 19.02.2007 р. №42, ст.4
Розділу І Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підприємством
протягом 2009-2011 років реалізовано
необроблену деревину за цінами,
нижчими за ті, що склалися в результаті
проведених аукціонів, що призвело до
недоотримання підприємством доходів
на суму 72473,96 грн. чим завдано
матеріальної шкоди.

Такий висновок відповідача є
безпідставним виходячи з наступного.

Відповідно до Розділу І Положення про
проведення та організацію аукціонів з
продажу необробленої деревини,
затвердженого наказом Державного
комітету лісового господарства від
19.02.2007 р. №42 реалізація необробленої
деревини всіма постійними
лісокористувачами здійснюється через
аукціони з продажу необробленої
деревини на біржі. Не реалізована на
товарних біржах деревина реалізується
підприємствами постійними
лісокористувачами по прямих договорах
за цінами, не нижчими від тих, що
склались на останньому аукціоні.

В той же час рішенням Координаційної
ради з питань мінімізації впливу
світової фінансової кризи на
діяльність лісогосподарських
підприємств галузі, затвердженої
наказом Головного Державного комітету
лісового господарства України № 272 від
30.10.2008 року зазначено, що враховуючи
обвал ринків лісопродукції, з метою
забезпечення максимально можливих
обсягів реалізації лісопродукції,
оперативного реагування на зміну
кон'юнктури ринку деревини та цін на
неї, стабілізації фінансового стану
підприємств, Координаційна рада
запропонувала обласним управлінням
лісового та мисливського господарства
та підприємствам галузі у 2 кварталі
поточного року реалізацію
лісопродукції здійснювати лише за
прямими господарськими договорами.

Протоколом виробничої наради із
заступниками начальників обласних
управлінь лісового та мисливського
господарств і представниками
провідних вітчизняних деревообробних
підприємств від 05.02.2009 р., вирішено
тимчасово призупинити проведення
аукціонів з продажу необробленої
деревини, відмовитись від торгів по
деревинній заготівлі ІІ кварталу 2009
року.

Контракти на реалізацію лісопродукції
укладались ДП «Краснопільське лісове
господарство» за цінами, сформованими
на підставі цін, що склалися на
останніх торгах, але не менш стартових.

Судами встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що в результаті
реалізації лісопродукції за прямими
угодами, підприємство отримувало
більшу економічну вигоду, ніж від
реалізації аналогічної лісопродукції
через аукціон, що підтверджується
відповідними розрахунками. При цьому
реалізація продукції на підприємстві
здійснювалася за цінами, що були
визначені в ході аукціону з продажу
необробленої деревини виключно за
угодами, що були укладені за підсумками
цього аукціону. Якщо здійснювалась
реалізація лісопродукції по прямим
договорам, то застосовувались ціни,
згідно прейскуранту цін.

Отже, твердження відповідача про
спричинення матеріальної шкоди
(збитків) на суму 72473,96 грн. через
реалізацію необробленої деревини за
заниженими цінами є безпідставними.

Пунктом 5 Вимоги передбачено, що в
порушення ст. 629 Цивільного кодексу
України, ст.42, ч.1 ст. 74 Господарського
кодексу України, п.8 Положення
(Стандарту) бухгалтерського обліку 15
«Дохід», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
29.11.1999 № 290, підприємством
відвантажувалися заготовки пиляні
дубові філіалам фірми «ELODERIO LTD» на
підставі контракту, укладеного з
фірмою «ELODERIO LTD», яка є платником, за
цінами, нижчими від тих, що передбачені
діючим контрактом безпосередньо із
фірмою «LIGO GmbH» та за тими ж
вантажоотримувачами, що зазначені в
контракті з «LIGO GmbH», внаслідок чого
підприємством недоотримано доходів у
сумі 22 415,78 грн.

З метою одержання прибутку ДП
«Краснопільське лісове господарство»
було укладено контракти на поставку
лісопродукції з «LIGO GmbH» № S/11 -Кр від 15.12
2010р. та з «ELODERIO LTD» № S-Кр-1 від 21.01.2011р.
відповідно до яких ДП «Краснопільське
лісове господарство» постачало
лісопродукцію зазначеним контрагентам
по цінам відповідно до домовленості
сторін.

Згідно контракту з фірмою «LIGO GmbH» №
S/11-Кр від 15.12.2010р. лісопродукція
поставлялась за заявками контрагента
від 12.01.20011р. (заготовки пиляні ясеневі
розміром 25х60-95х340-1360мм ), від 17.01.2011р.
(заготовки пиляні ясеневі розміром
25x60-95x340- 1360мм) від 23.02.2011р. (за
аналогічною продукцією) відповідно до
розділу 4 Контракту. Заявок на
заготовки пиляні дубові від
контрагенту не надходило.

Листом директора фірми «LIGO GmbH» на
адресу ДП «Краснопільське лісове
господарство», який зареєстровано в
журналі вхідної та вихідної
кореспонденції відділу реалізації
підприємства від 28.02.2011р. була
припинена дія контракту S/11-Кр від
15.12.2010р.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Між фірмою «LIGO GmbH» та ДП
«Краснопільське лісове господарство»
було досягнуто згоди щодо припинення
контракту від 15.12.2010р.

Посилання відповідача на те, що
контракт є дійсним до виконання
сторонами своїх зобов'язань, а тому
припинення контракту за згодою сторін
неможливо, є безпідставним. Цивільним
законодавством дійсно передбачається,
що контракт є дійсним до виконання
сторонами своїх зобов'язань, але це
стосується того випадку, якщо є
поставлена продукція за контрактом то
вона повинна бути обов'язково оплачена.

З матеріалів справи вбачається, що
претензії у позивача та його
контрагента щодо виконання умов
контракту, або його припинення
відсутні.

Контракт з «ELODERIO LTD» № S-Кр-1 було
укладено позивачем 21.01.2011 відповідно до
вимог діючого законодавства за цінами
та умовами узгодженими між сторонами.
Вказаний контракт жодним чином не
пов'язаний з контрактом, укладеним
позивачем з фірмою «LIGO GmbH» S/11-Кр від
15.12.2010р.

Відповідачем не взято до уваги, що
спірні контракти укладалися в різні
періоди 2010 - 2011рр., а відповідно
порівняння цін в зазначених контрактах
з метою виявлень матеріальних збитків
є помилковим.

Той факт, що вантажоотримувачі товарів,
що поставлялися позивачем за вказаними
контрактами, розташовані за однією
адресою, не є підставою для твердження,
що у зв'язку з різними цінами на
відвантажену продукцію, підприємством
недоотримано доходів у сумі 22415,78 грн.
та завдано матеріальної шкоди (збитків)
підприємству на зазначену суму.

Згідно п. 8 Вимоги, ДП «Краснопільське
лісове господарство» в порушення ст.ст
50 629 Цивільного кодексу України, ст. 223
Господарського кодексу України, в
результаті незабезпечення
претензійно-позовної роботи та не
стягнення дебіторської заборгованості
терміни визначені договором та
вищевказаними Кодексами, пропущено
строк позовної давності, втрачено
боржника (ДП «Голопристанське
лісомисливське господарство») у
зобов'язанні та позбавлено
підприємство права вимагати від
боржника виконання його обов'язку -
відшкодування збитків, що призвело до
нанесення підприємству матеріальної
шкоди (збитків) на загальну суму 95986,47
грн.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом Державного комітету лісового
господарства України №712 від 22.11.2007р.
«Про стан розробки та заліснення
згарищ Херсонської області
начальникам обласних управлінь, в тому
числі і Сумського обласного управління
лісового та мисливського господарства
зобов'язано: організувати направлення
лісовозного транспорту та засобів
навантаження деревини у Херсонську
область для вивезення на проміжні
склади заготовленої на згарищах
деревини; забезпечити до 01.03.2008р.
поетапне виконання по мірі очистки
лісосік від порубкових залишків та
деревини завдання з обробки ґрунту для
створення лісових культур на згарищах.

На виконання наказів, ДП
«Краснопільське лісове господарство»
уклало договори підряду на розробку
згарищ № 134а-07 від 16.10.2007р. та № 283 від
07.03.2008р. на виконання робіт по садінню
лісових культур весною 2008 року на
загальну суму 95986,47 грн.

Оскільки підприємства Херсонського
обласного управління не мають
достатньої ресурсної бази, через
обмежені власні кошти та масштаб
стихії, Держкомлісгосп рекомендував,
виходячи з проведених розрахунків,
суму витрат, що перевищує 51,80грн.
віднести на збитки підприємства і в
подальшому списати за рахунок чистого
прибутку, резервного капіталу, або
іншого капіталу.

Відповідно до Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська
заборгованість» безнадійна
дебіторська заборгованість - це
поточна дебіторська заборгованість,
щодо якої існує впевненість про її
неповернення боржником або за якою
минув строк позовної давності.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
встановлена загальна позовна давність
тривалістю у три роки

Дебіторська заборгованість за ДП
«Голопристанське лісомисливське
господарство» утворилася в грудні 2007
року - 44633,70грн., лютому 2008 року-35860,77грн.
та березні 2008 року - 15492,00грн. Станом на
01.04.2008 року дебіторська заборгованість
складала 95986,47 гривень.

Згідно листа ДП «Голопристанське
лісомисливське господарство» № 111-6 від
26.09.2011р. за результатами інвентаризації
сума простроченої кредиторської
заборгованості (боргового
зобов'язання) в розмірі 95986,47 гривень
списана.

Тому, враховуючи вимоги п.20 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 16
«Витрати», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України 31.12.99
№318. та лист боржника, підприємство
мало право включити до інших
операційних витрат суму безнадійної
дебіторської заборгованості в розмірі
95986,47 гривень.

Таким чином, ДФІ як суб'єкт владних
повноважень не довела правомірність та
обґрунтованість пунктів 2, 3, 4, 5, 8 вимоги
від 16 грудня 2011 року № 18-07-14-14/8516 та не
надала докази, які б спростовували
доводи позивача.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами норм матеріального чи
процесуального права та не можуть бути
підставою для їх скасування.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Сумській області залишити
без задоволення, а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 14
березня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 02 серпня 2012 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець