Справа № 2-а-12147/08/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-12147/08/2170

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Кравченко К.В. Одеський апеляційний
адміністративного суд у складі
колегії:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

судді - Лук'янчук О.В.

судді - Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу позовом управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі
м.Херсона на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 05
серпня 2011 року по справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона до
ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Херсонській області про стягнення
несплаченого збору, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2008 року позивач, управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення з відповідача на користь
позивача (р/р 0002 ГУ УДК у
Херсонській області, МФО 852010) 4400
гривень несплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

28 жовтня 2009 року Херсонським окружним
адміністративним судом постановлено
ухвалу про залучення в якості третьої
особи публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Пра»

За результатами розгляду справи, 05
серпня 2011 року Херсонським окружним
адміністративним судом ухвалено
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі
м.Херсона.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, позивач в
апеляційній скарзі зазначає про
неправильне застосування норм
матеріального права та ставить питання
про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
про відмову в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, заявник зазначив, що суд при
вирішенні справи не з'ясував, яка особа
є продавцем легкового автомобіля
відповідачу. Не встановивши продавця,
суд відмовив у задоволенні позовних
вимог, не дивлячись на те, що в ході
розгляду справи встановлено, що дійсно
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування надійшов не в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до розпорядження № 2069/01-165
від 21.05.2008 року Комісією у складі
представників органів Пенсійного
фонду України в Херсонській області
було проведено позапланову перевірку
щодо перерахування збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій при відчужені
нових легкових автомобілів за період з
01.01.07 р. по 31.03.08 р., результати якої
відображені в акті № 20 від 09.06.2008 р.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 у
серпні 2007 року зареєстрував у МВ РЕР
УДАІ УМВС України в Херсонській
області на своє ім'я транспортний
засіб. При реєстрації цього автомобіля
в МВ РЕР УДАІ УМВС України в
Херсонській області, мав бути
сплачений збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування за ставкою 3 % від
вартості автомобіля у розмірі 4599,90 грн.
До органу Державтоінспекції було
пред"явлено платіжне доручення ХФ АКБ
"Правексбанк" від 22.01.2008 року № 2384/з 707
про сплату ОСОБА_2 збору до органу
Пенсійного фонду, на підставі якого і
було здійснено реєстрацію нового
транспортного засобу. Однак, згідно
виписки на спеціальний розрахунковий
рахунок Головного управління
Державного казначейства України у
Херсонській області, по зазначеному
платіжному дорученню 12.06.2007 року
фактично надійшли грошові кошти в сумі
199,90 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що доказів придбання
відповідачем нового легкового
автомобіля суду не надано, а вжиті
судом засоби по встановленню продавця
результатів не дали, що позбавило суд
можливості залучити належного
відповідача до участі в справі.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 14 Закону України
"Про систему оподаткування" збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування віднесено до
загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Статтею 4 цього ж Закону встановлено, що
платниками податків і зборів
(обов'язкових платежів) є юридичні і
фізичні особи, на яких згідно з
законами України покладено обов'язок
сплачувати податки і збори (обов'язкові
платежі).

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про
систему оподаткування" визначено, що
сплата податків і зборів (обов'язкових
платежів) провадиться у порядку,
встановленому цим Законом та іншими
законами України.

Пунктом 7 статті 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР. якою
визначено виключний перелік осіб -
платників збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
передбачено, що платниками збору є
юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів, крім
легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом.

Юридичний термін "відчуження" означає
передачу майна у власність іншій особі;
один із способів здійснення власником
повноважень розпорядження.

Таким чином, відповідно до Закону №
400/97-ВР обов'язок по сплаті збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкових
автомобілів покладено саме на продавця
автомобіля.

Водночас пунктом 12 Положення № 1740
передбачено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів є підприємства,
установи та організації всіх форм
власності, а також фізичні особи, які
набувають право власності на легкові
автомобілі, тобто покупці.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи наявні суперечність між
законом та підзаконним актом щодо
визначення платника збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів, суд у
відповідності до ч.4 ст.9 КАС України при
вирішені даного спору керується
положеннями Закону № 400/97-ВР і
приходить до висновку, що
відповідальною особою за недоплату
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції по реалізації
ОСОБА_3 транспортного засобу є
продавець цього автомобіля, тобто
відповідач.

Враховуючи те, що не вдалось встановити
продавця автомобіля та залучити
належного відповідача, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду про відсутність підстав для
стягнення з ОСОБА_3 збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона -
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 05 серпень 201
року по справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона до
ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Херсонській області про стягнення
несплаченого збору - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після проголошення та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
отримання копії рішення сторонами.

Доповідач, суддя
Димерлій О.О.

суддя
Романішин В.Л.

суддя
Лук'янчук О.В.