Справа № 818/6313/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 р. Справа № 818/6313/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Глухові та Глухівському
районі Сумської області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 16.08.2013р. по справі №
818/6313/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
м.Глухів Сумської області

про зобов'язання вчинити дії, стягнення
суми,

ВСТАНОВИЛА:

17.07.2013 року позивач - Управління
Пенсійного фонду України в м. Глухові
та Глухівському районі - звернулось до
суду з адміністративним позовом, в
якому просило зобов'язати Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Глухів
прийняти до відшкодування та стягнути
з відповідача суми витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва в сумі 161
грн.07коп. та витрат на виплату та
доставку пенсії у зв'язку з втратою
годувальника у сумі 20грн.04коп. за
квітень-червень 2013 року.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 23.07.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в місті Глухові та
Глухівському районі відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу позивача Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Глухів,
посилаючись на законність та
обгрунтованість постанови суду першої
інстанції, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду - залишити без змін.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином. Позивач надав клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника позивача.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивачем включено до
актів звірок за квітень-червень 2013
року здійснені витрати на виплату та
доставку пенсії ОСОБА_2, що отримав
каліцтво 17 жовтня 1984 року в установі
ОЕ-256/20 Вологодської області РВ,
внаслідок чого його визнано інвалідом
третьої групи за законодавством СРСР.
Загальна сума витрат Управління
Пенсійного фонду України в місті
Глухові та Глухівському районі у
зв'язку з виплатою ОСОБА_2 пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва за квітень, травень, червень
2013 року складає 161 грн.07коп. , що
підтверджується списками осіб, яки м
виплачені пенсії, актами щомісячних
звірок, службовою запискою (а.с.7- 23).

Окрім того, в Управлінні Пенсійного
фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі на обліку
перебуває пенсіонер - ОСОБА_3 з 01.11.1996
року та з 26.04.2010 року отримує пенсію в
разі втрати годувальника, померлого
внаслідок трудового каліцтва. Загальна
сума витрат Управління Пенсійного
фонду України в місті Глухові та
Глухівському районі у зв'язку з
виплатою ОСОБА_3 за квітень, травень,
червень 2013 року складає 20 грн.04 коп.

Відповідачем не прийняті до заліку
вищевказані суми, що підтверджується
актами щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих за
квітень-червень 2013 року , списками
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання у квітні-червні 2013 року,
таблицями розбіжностей за
квітень-червень 2013 року, копії яких
долучені до матеріалів справи.

Не погодившись з діями відповідача,
позивач звернувся із зазначеним
позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, у Порядку №5-4/4 передбачено
здійснення відповідних розрахунків на
централізованому рівні, тобто між
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків та Пенсійним фондом
України. Тобто остаточне питання
відшкодування сум вирішується на
центральному рівні, не між сторонами по
справі. Підписання актів звірки є
правом сторін. Тому суд першої
інстанції дійшов висновку, що вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
прийняти до відшкодування суми витрат
за квітень-червень 2013 року на виплату
та доставку пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва сумі 161
грн.07коп.є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню. Також,
суд першої інстанції зазначив, що
оскільки відповідно до ст.33 Закону
право на страхові виплати у разі смерті
потерпілого мають непрацездатні особи,
які перебували на утриманні
потерпілого на день його смерті. На час
смерті ОСОБА_4 у 1956 році ОСОБА_3 не
входила до категорії осіб, вказаних у
ст. 33 Закону, тому позовні вимоги в
частині стягнення заборгованості за
квітень-червень 2013 року, пов'язану з
виплатою пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві, у
сумі 20грн.04коп. є необґрунтованими.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції зважає на
наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ. (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105-XIV (далі - Закон №
1105-XIV), яка визначає перелік соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Згідно з абзацом другим пункту 4
Порядку відшкодування витрат,
розробленого та затвердженого ПФУ і
Фондом відповідно до Закону № 1105-XIV та
законів України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та "Про пенсійне
забезпечення", відшкодуванню Фондом
підлягають, зокрема, виплачені суми
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Таким чином, на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України покладено
обов'язок по відшкодуванню витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва.

При цьому висновки суду першої
інстанції, що відшкодування зазначених
коштів відбувається лише на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України є необґрунтованими.

Так, статтею 10 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що
управління Фондом здійснюють
правління та виконавча дирекція Фонду.
В Автономній Республіці Крим, областях
та в містах Києві і Севастополі
безпосереднє управління здійснюють
правління та виконавча дирекція
відповідних відділень Фонду. Виконавча
дирекція Фонду є виконавчим органом
правління Фонду, який забезпечує
виконання рішень правління. Виконавча
дирекція є підзвітною правлінню Фонду
та здійснює діяльність від імені Фонду
в межах та в порядку, визначених
статутом Фонду та положенням про
виконавчу дирекцію Фонду, що
затверджується його правлінням.
Робочими органами виконавчої дирекції
Фонду та його відділень є, зокрема
виконавчі дирекції у районах та містах
обласного значення.

Відповідно до п. 7 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року N 384/2011, Пенсійний фонд України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

Таким чином, вимоги позивача про
відшкодування відділенням Фонду
витрат пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва та пенсії по втраті
годувальника відповідають змісту прав
позивача як робочого органу Пенсійного
фонду України щодо відшкодування
понесених ним витрат та узгоджуються
із компетенцією Фонду.

Отже, враховуючи, що сума
заборгованості не узгоджена при
підписанні визначених Порядком актів
звірок та не прийнята Фондом до
відшкодування на централізованому
рівні, вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м. Глухові та
Глухівському районі Сумської області
про відшкодування відділенням Фонду
витрат на виплату пенсій є
обґрунтованими.

Також колегія суддів вважає помилковим
висновок суду першої інстанції, що на
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України не
покладено обов'язок здійснювати
виплати потерпілим, які отримали
ушкодження здоров'я за її межами і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
громадянину ОСОБА_2 призначено пенсію
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, що трапилося 17.10.1984р. в
установі ОЕ-256/20 Вологодської області
РФ (а.с.23)

За змістом ч.2 ст. 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Отже, ОСОБА_2, з яким відбувся нещасний
випадок на виробництві, має право на
отримання пенсії по інвалідності
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" .

При цьому, право на забезпечення по
страхуванню від нещасного випадку на
виробництві, яке встановлено в Україні,
не залежить від того, в якій із колишніх
республік СРСР стався нещасний випадок
з застрахованою особою або виникло
професійне захворювання, пов'язане з
виконанням нею трудових обов'язків.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992р. держави-учасниці Співдружності
мають зобов'язання щодо непрацездатних
осіб, які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Таким чином, якщо страховий випадок
стався на території держав колишнього
СРСР, пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок трудового каліцтва
призначаються за законодавством
України та виплачуються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Враховуючи викладене, страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати щодо
виплати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
відшкодування відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Глухів
Сумської області заборгованості з
витрат на виплату та доставку пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва в сумі 161 грн.07коп. та витрат на
виплату та доставку пенсії у зв'язку з
втратою годувальника у сумі 20грн.04коп.
за квітень-червень 2013 року на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Глухові та Глухівському районі
Сумської області є помилковими.

Зважаючи на те, що сума заборгованості
не узгоджена при підписанні визначених
Порядок актів звірок та не прийнята
Фондом до відшкодування на
централізованому рівні, вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м.Глухові та Глухівському районі
Сумської області про відшкодування
відділенням Фонду витрат на виплату та
доставку пенсій є обгрунтованими.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 16.08.2013 року не
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова судом першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального права, а тому підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ч.1
ст. 198, ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 209, 254
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області
задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 16.08.2013р. по
справі № 818/6313/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області
задовольнити.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Глухів
Сумської області прийняти суми до
відшкодування та стягнути з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Глухів
Сумської області на користь Управління
Пенсійного фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області
заборгованість за період з квітня по
червень 2013 року в сумі 181 грн. 11 коп.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.