Справа № 2а-2213/11(6а/316/1/14)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2014 рокусправа № 2а-2213/11(6а/316/1/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Енергодарської міської ради
Запорізької області на ухвалу
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 06 лютого 2014
року у справі № 2а-2213/11 (6а/316/1/14) за
поданням старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Енергодарського
міського суду Запорізької області від
06 червня 2011 року задоволено частково
адміністративний позов ОСОБА_1
(далі-позивач) до Управління праці та
соціального захисту населення
Енергодарської міської ради
Запорізької області (далі-відповідач).
Визнано неправомірними дії
відповідача щодо відмови позивачу у
перерахунку та виплаті у відповідності
до п. 6 ч.1 ст.30 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
компенсації на дитину шкільного віку.

27 січня 2014 року старший Державний
виконавець звернувся до суду з
поданням, яким просить змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду, на
підставі якого Енергодарським міським
судом Запорізької області видано
виконавчий лист № 2а-2213/11 від 17.06.2011
року.

Ухвалою Енергодарського міського
суду Запорізької області від 06 лютого
2014 року подання - задоволено, змінено
спосіб і порядок виконання рішення
суду, на підставі якого видано
виконавчий лист.

Не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин
справи, просить скасувати рішення суду
від 06 лютого 2014 року та прийняти нову
ухвалу, якою відмовити у задоволенні
подання. Але відповідачем в
апеляційній скарзі невірно вказано
назву судового рішення, що
оскаржується, замість вірного «ухвала»
було вказано «постанова», при цьому
дата судового рішення, сторони та назва
суду вказані вірно. Таким чином, суд
вважає, що оскаржується саме ухвала
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 06 лютого 2014
року.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого
частини четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини
постанови та наведених процесуальних
норм дають підстави зробити висновок
про те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин державний
виконавець просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу та порядку виконання постанови
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 06 червня 2011
року, не звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті
263 КАС України встановлено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також, судом першої інстанції в
резолютивній частині ухвали від 06
лютого 2014 року замість «ухвалив» було
зазначено «постановив», що свідчить
про допущені судом описки при
написанні оскаржуваного рішення.

Згідно зі статтею 169 КАС України
суд може з власної ініціативи або за
заявою особи, що брала участь у справі,
чи іншої заінтересованої особи
виправити допущені в судовому рішенні
цього суду описки, очевидні
арифметичні помилки незалежно від
того, набрало судове рішення законної
сили чи ні.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, колегія
суддів вважає за необхідне судове
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
подання про зміну способу та порядку
виконання постанови.

Керуючись ст.ст. 196, 199, 204, 205,206 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Енергодарської міської ради
Запорізької області - задовольнити.

Ухвалу Енергодарського міського суду
Запорізької області від 06 лютого 2014
року у справі № 2а-2213/11 (6а/316/1/14) -
скасувати.

Подання старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Запорізькій
області - залишити без задоволення.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак