Справа № 2а-10759/11
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2014 рокусправа № 2а-10759/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

розглянувши в повядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Шевченківському району

на постанову Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 10
жовтня 2011 року по справі № 2а-10759/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Шевченківському району, про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2011 року ОСОБА_1 (далі - Позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив дії управління
праці та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Шевченківському району (далі -
відповідач) визнати протиправними дії
під час проведення виплати одноразової
щорічної допомоги по ст. 48 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Стягнути з
відповідача одноразову щорічну
допомогу в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат за 2007 - 2010 роки з
урахуванням раніше сплачених сум.
Зобов'язати відповідача виплатити
одноразову щорічну допомогу в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат за 2011
рік з урахуванням раніше сплачених сум.

Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 10 жовтня 2011 року
адміністративний позов задоволено та
зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу
відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат на момент
виплати за рахунок коштів Державного
бюджету України.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтвержено, що позивач має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 2
категорії, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.02.1993
року.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 48 Закону №796 учасники
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС мають право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення, яка виплачується в таких
розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять
мінімальних заробітних плат; інвалідам
III групи, дітям-інвалідам - чотири
мінімальні заробітні плати; учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять
мінімальних заробітних плат; учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії - три
мінімальні заробітні плати. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

З матеріалів справи вбачається, що
Управлінням праці та соціального
захисту населення по Шевченківському
району Запорізької міської радив 2007-2010
роках призначена та виплачена
позивачу, як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи,щорічна
допомога на оздоровленняв розмірі,
встановленому Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року -в
сумі 100 грн.

У 2011 році Кабінет Міністрів України не
мав права щодо встановлення розміру
щорічної допомоги на оздоровлення
передбаченої ст.48 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення
суперечить положенням Закону № 796.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
повинен був нарахувати та виплатити
позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення у 2011 році в розмірі
встановленому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Таким чином висновки суду першої
інстанції щодо виплати одноразової
допомоги у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат за 2011 рік є
обґрунтованими.

Однак, суд апеляційної інстанції
встановив, що судом першої інстанції
при розгляді справи, було залишено поза
увагою позовні вимоги позивача за 2007 -
2010 роки.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З огляду на ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Оскільки позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом в липні 2011
року то частина позовних вимог щодо
стягнення з відповідача одноразової
щорічної допомоги в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат за 2007 - 2010
роки з урахуванням раніше сплачених
сум підлягає залишенню без розгляду,
оскільки пропущено шестимісячний
строк звернення до суду встановлений
КАС України.

Відповідно до приписів п. 2 ч.1 ст. 201 КАС
України, підставами для зміни
постанови суду першої інстанції є
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
залишення апеляційної скарги без
задоволення та зміни постанови суду
першої інстанції.

Керуючись ст. 197, ст.198, ст. 201, ст.205, ст.207
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Шевченківському району - залишити без
задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2011 року
по справі № 2а-10759/11 - змінити,
доповнивши наступним абзацом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з
відповідача одноразової щорічної
допомоги в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат за 2007 - 2010 роки з
урахуванням раніше сплачених сум -
залишити без розгляду.

В іншій частині, постанову
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 10 жовтня 2011 року по
справі № 2а-10759/11 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко