Справа № 820/7333/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 липня 2014 р.
№ 820/7333/14

Харківський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді -Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання -
Сальніковій А.А.,

за участі представників: позивача -
ОСОБА_1, відповідача - Биковченко Н.І.,
3-ї особи- Биковченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Міністерства внітрішній справ України
в Харківській області, 3- тя особа
Начальник Головного управління
Міністерства внітрішній справ України
в Харківській області Дмитрієв А.А. про
скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, в якому просить суд скасувати
наказ ГУ МВС України в Харківській
області № 89 від 06.02.2014року " Про
покарання старшого оперуповноваженого
ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС в Харківській області
майора міліції ОСОБА_3".

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.05.2014року
адміністративний позов по справі №
820/7333/14 було залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.06.2014року
апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено,
ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 15.05.2014року
по справі № 820/7333/14 скасовано, а справу
направлено до Харківського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 25.06.2014року
адміністративну справу № 820/7333/14 за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області про скасування наказу,
прийнято до провадження та призначено
справу до розгляду у відкритому
судовому засіданні .

В обґрунтування позовної заяви
позивач послався на те, що обставинами,
які обумовили звернення до суду із
вказаним позовом, є те, що до позивача,
за результатами закінчення службового
розслідування за фактом перевищення
влади при застосування спеціального
засобу - пристрою для відстрілу гумових
куль, необгрунтовано, на його думку,
застосовано заходи дисциплінарного
реагування, шляхом постановлення
Наказу №89 від 06.02.2014року.

Представник відповідача та 3-ї особи,
заперечуючи проти позову, зазначив, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
незаконними. В обґрунтування зазначив,
що притягнення ОСОБА_3 до
дисциплінарної відповідальності
здійснено з дотриманням вимог чинного
законодавства. Так, з боку позивача
було допущено грубе порушення ч.4,5 ст.12
Закону України "Про міліцію", п.2.2.
розділу ІV та п.1.3 розділу V Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України, п.12.2
Інструкції про порядок виготовлення,
придбання, зберігання, обліку,
перевезення та використання
вогнепальної, пневматичної, холодної і
охолощеної зброї, пристроїв
вітчизняного виробництва для
відстрілу патронів, споряджених
гумовими та аналогічними за своїми
властивостями метальними снарядами
несмертельної дії, та патронів до них, а
також боєприпасів до зброї, основних
частин зброї та вибухових матеріалів
та п.3.3 Порядку оформлення,
виготовлення, обліку, знищення
службових посвідчень для осіб рядового
і начальницького складу органів і
підрозділів МВС України, на підставі
чого позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

У судовому засіданні16.07.2014року
представники сторін підтримали свої
правові позиції по справі.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 проходив службу в органах
внутрішніх справ України з 1998 року.

Остання займана ним посада - старший
оперуповноважений ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області майор
міліції.

Наказом №89 від 06.02.2014 року старшого
оперуповноваженого ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області майора
міліції ОСОБА_3 попереджено про неповну
посадову відповідальність.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
наказу, підставою для його прийняття
слугували результати проведення
службового розслідування, відповідно
до яких встановлено факт порушення
службової дисципліни старшим
оперуповноваженим ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області майором
міліції ОСОБА_3, що виразилось в
особистій недисциплінованості,
порушенні вимог ч.4,5 ст.12 Закону
України "Про міліцію", п.2.2. розділу ІV та
п.1.3 розділу V Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, п.12.2
Інструкції про порядок виготовлення,
придбання, зберігання, обліку,
перевезення та використання
вогнепальної, пневматичної, холодної і
охолощеної зброї, пристроїв
вітчизняного виробництва для
відстрілу патронів, споряджених
гумовими та аналогічними за своїми
властивостями метальними снарядами
несмертельної дії, та патронів до них, а
також боєприпасів до зброї, основних
частин зброї та вибухових матеріалів
та п.3.3 Порядку оформлення,
виготовлення, обліку, знищення
службових посвідчень для осіб рядового
і начальницького складу органів і
підрозділів МВС України

Позивач, не погодившись із прийнятим
спірним наказом, звернувся до суду із
даним позовом.

Суд, перевіряючи правомірність
прийняття спірних наказів, дійшов
висновку про наступне.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) публічна служба - це
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування. Будь-яка
публічна служба є державною службою.

Правовідносини, пов'язані з
проходженням публічної служби в
органах внутрішніх справ, регулюються
законодавством у сфері проходження
служби, а саме Законом України "Про
міліцію", Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. №114,
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ та іншими.

З матеріалів справи вбачається, що на
час накладення дисциплінарного
стягнення позивач мав звання майора
міліції та займав посаду старшого
оперуповноваженого ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області, тобто
відповідно до п.2 Положення відносився
до осіб старшого начальницького
складу.

За Конституцією України державна
служба, до якої відноситься і служба в
органах внутрішніх справ, є єдиною за
своїми основами (пункт 12 частини першої
статті 92). Законодавство України
стосовно державної служби, визначаючи
загальні засади діяльності та статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті,
спрямоване на підвищення ефективності
державної служби, добір компетентних і
відданих справі кадрів, що досягається
у тому числі і окремими заходами, а саме
- встановленням додаткових, крім
передбачених законами, процедур
відбору громадян на державну службу та
вимог, які висуваються до них, шляхів
просування по службі, умов оплати праці
державних службовців, підвищений
рівень їх відповідальності у разі
порушення дисципліни тощо.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" від 22 лютого
2006 року N 3460-IV, службова дисципліна
-дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України. Підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту
передбачає, що дисциплінарний
проступок -невиконання чи неналежне
виконання особою рядового і
начальницького складу службової
дисципліни. Статтею 7 Дисциплінарного
статуту передбачені обов'язки осіб
рядового та начальницького складу ОВС.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного
статуту ОВС України на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень:

1) усне зауваження

2) зауваження

3) догана

4) сувора догана

5) попередження про неповну
посадову відповідність

6) звільнення з посади

7) пониження в спеціальному званні
на один ступінь

8) звільнення з органів внутрішніх
справ

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
статуту ОВС України, з метою з'ясування
всіх обставин дисциплінарного
проступку, учиненого особою рядового
або начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника
надання письмового пояснення.
Небажання порушника надавати
пояснення не перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення. Зміст
наказу доводиться до відома особи
рядового або начальницького складу,
яку притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо. Звільнення осіб
рядового і начальницького складу з
органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу. Вищевказаною
статтею встановлений місячний термін
проведення службового розслідування.

Відповідно до приписів ст.ст.20, 21
Дисциплінарного статуту ОВС України,
особа рядового або начальницького
складу має право усно чи письмово
послідовно звернутися зі скаргою щодо
накладення на неї дисциплінарного
стягнення до старшого прямого
начальника - аж до міністра внутрішніх
справ України або до суду.
Дисциплінарне стягнення може бути
оскаржено протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
воно накладено.

Відповідно до п. 5 ст. 12 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може накладатися
такий вид дисциплінарного стягнення як
попередження про неповну посадову
відповідність.

Стосовно обґрунтованості застосування
до позивача заходів дисциплінарного
стягнення, суд зазначає наступне.

Як було встановлено під час розгляду
справи, 02 січня 2014 року до ГУ МВС
України в Харківській області надійшла
інформація про внесення прокуратурою
Харківської області відомостей до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000001 за ч. 2 ст.
365 Кримінального кодексу України за
фактом перевищення влади при
застосуванні 31 грудня 2013 року
спеціального засобу - пристрою для
відстрілу гумових куль «Safari-820G» серії
НОМЕР_1, дозвіл НОМЕР_2, виданий УАСМ МВС
України 28 квітня 2009 року, дійсний до 28
квітня 2015 року, старшим
оперуповноваженим ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області майором
міліції ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_5 на
подвір'ї будинку АДРЕСА_1.

За фактом внесення відомостей до ЄРДР
про вчинення старшим
оперуповноваженим ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області майором
міліції ОСОБА_3 кримінального
правопорушення, Начальником ГУМВС
України у Харківській області було
ініційовано проведення службового
розслідування.

25.01.2014року, у своїх поясненнях ОСОБА_3 не
погоджувався з підставами проведення
службового розслідування та свою вину
не визнав.

05.02.2014року Начальником ГУМВС України у
Харківській області було затверджено
висновок службового розслідування за
фактом внесення відомостей до ЄРДР про
вичнення старшим оперуповноваженим
ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області майором міліції ОСОБА_3
кримінального правопорушення,
відповідно до якого встановлено, що
31.12.2013року приблизно о 22.00 за адресою:
АДРЕСА_1 відбувся конфлікт між старшим
оперуповноваженим ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області майором міліції
ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з одного боку,
ОСОБА_5 та ОСОБА_8, з іншго боку. Під час
конфлікту ОСОБА_3 зі свого револьверу
здійснив постріл в ОСОБА_5, внаслідок
чого останній отримав поранення та був
доставлений до Харківської міської
клінічної лікарні швидкої та
невідкладної медичної допомоги ім.. А.І.
Малишева.

Першим слідчим відділом слідчого
управління прокуратури харківської
області розпочато досудове
розслідування у кримінальному
провадження № 0000001 від 01.01.2014року
за фактом перевищення влади старшим
оперуповноваженим ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області майором міліції
ОСОБА_3, за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365
КК України.

Приймаючи до уваги вищевикладені
обставини, Начальником Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
прийнято наказ № 89 від 06.02.2014року про
притягнення ОСОБА_3 до неповної
посадової відповідальності.

Однак суд не погоджується із
зазначеними вище висновками з
наступних підстав:

Відповідно до п.10 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідування в органах внутрішніх
справ України, затвердженої Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 06.12.1991 року №552 передбачено, що при
проведенні службового розслідування
повному, об'єктивному і всебічному
дослідженню підлягають:

- подія порушення (час, місце, спосіб,
інші обставини).

- наявність вини працівника органів
внутрішніх справ у скоєнні порушення,
мета та мотиви порушення.

- обставини, які впливають на ступінь і
характер відповідальності порушника
як ті, що пом'якшують чи обтяжують його
відповідальність.

- характеристика особи, яка скоїла
порушення (ставлення до служби,
поведінка до порушення).

- причини та умови, що сприяли скоєнню
порушення.

- характер і розмір нанесених
порушенням збитків.

26.02.2014 року старший слідчий першого
слідчого відділу слідчого управління
прокуратури Харківської області юрист
2класу Косіченко М.М., розглянувши
матеріали об'єднаного досудового
розслідування, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000001 від 01 січня 2014 року за
ознаками кримінального провадження,
передбаченого ч. 1 ст. 125. ч. 2 ст. 365 виніс
Постанову про закриття кримінального
провадження, яка набрала законної сили.

Із тексту зазначеної постанови
вбачається, що, з огляду на відсутність
достатніх та об`єктивних даних, які б
вказували на те, що дії старшого
оперуповноваженого ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області майора міліції
ОСОБА_3 були якимось чином спрямовані
на спричинення легких тілесних
ушкоджень з перевищення влади, а були
направлені лише на виконання своїх
службових обов`язків.

Тобто, слідчим прокуратури Харківської
області під час розслідування карної
справи, було встановлено, що ОСОБА_3 не
скоював яких-небудь протиправних
діянь. А отже, висновки відображені в
службовому розслідуванні від 05.02.2014
року щодо скоєння ОСОБА_3 протиправного
діяння не знайшли свого підтвердження
та спростовуються фактами
встановленими під час розслідування
карної справи.

З урахуванням наведеного суд приходить
до висновку, що відповідач під час
проведення службового розслідування
не вірно дійшов висновку щодо
наявності вини ОСОБА_3 у скоєнні
правопорушення, мети та мотивів
порушення.

Крім того, суд відмічає, що у п.19
Інструкції про порядок проведення
службових розслідування в органах
внутрішніх справ України, затвердженої
Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 06.12.1991 року №552 визначено,
що у випадку порушення кримінальної
справи у відношенні працівників
органів внутрішніх справ рішення про
притягнення їх до дисциплінарної
відповідальності приймаються тільки
після встановлення їх винності або
невинності у відповідності з законом,
якщо цими працівниками не допущено
порушень, за які можуть бути
застосовані міри, передбачені
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України.

Таким чином, притягнення ОСОБА_3 до
неповної посадової відповідальності,
що виразилась у грубому порушення
службової дисципліни, з урахуванням
того, що за названими вище подіями було
розпочато кримінальне провадження
№0000001 від 01.01.2014року за фактом
перевищення влади співробітником
органів внутрішніх справ, відбулося в
порушення п. 19 Інструкції №552, тобто до
встановлення його винності або
невинності у відповідності з законом.

Також, суд вважає за необхідне
відмітити, що висновки службового
розслідування щодо обставин, які стали
підставою для накладення
дисциплінарного стягнення, не знайшли
свого підтвердження при дослідження
під час розгляду справи, а наявність на
момент прийняття спірного наказу
відкритого кримінального провадження
не характеризує особу як винуватого у
скоєнні злочину. Вказана позиція
узгоджується із правовою позицією
Вищого адміністративного суду України,
зазначеною в Постанові від 28.05.2014року
по справі № К/800/51670/13.

Окрім того, судом також встановлено
порушення відповідачем вимог п.п.10.2, 10.3,
10.4, 10.5 Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ, затвердженої
Наказом МВС України від 06.12.1991 р. №552 при
проведенні службових розслідувань.
Зокрема, зі змісту вказаних висновків
за результатами службових
розслідувань, затверджених
відповідачем, встановлено, що в них не
зазначено, в чому саме полягає
порушення, наявність вини позивача у
скоєнні порушення, мета та мотиви
порушення, обставини, які впливають на
ступінь і характер відповідальності
порушника як ті, що пом'якшують чи
обтяжують його відповідальність,
характеристика особи, яка скоїла
порушення (ставлення до служби,
поведінка до порушення), причини та
умови, що сприяли скоєнню порушення.

Також, у вказаних висновках службового
розслідування, затверджених
відповідачем, в порушення п.п. 17.3
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ, затвердженої Наказом
МВС України від 06.12.1991 р. №552, не вказано,
чим підтверджується чи виключається
вина працівника, обставини, що
пом'якшують і посилюють його
відповідальність, причини та умови, що
сприяли порушенню.

Щодо встановлених порушень позивачем
норм п.2.2 розділу IV та п.1.3 розділу V
Правил поведінки та професійної етики
осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України від
22.02.2012 № 155

Відповідно до п.2.2 Правил, при виявленні
протиправних дій та їх припиненні
працівник зобов'язаний: пояснити
правопорушнику, якщо дозволяє
обстановка, у тактовній і переконливій
формі причину його затримання
висловлювати думки коротко і ясно,
виключаючи можливість помилкового або
двозначного їх розуміння громадянами,
яких вони стосуються; зберігати
витримку і гідність, контролювати свій
емоційний стан, своїм виглядом і діями
демонструвати впевненість і спокій;
виявляти емоційно-психологічну
стійкість при провокації
правопорушниками конфліктної
ситуації, не дозволяти втягнути себе в
конфлікт, уживати всіх можливих
заходів до його мирного вирішення і
припинення; уживати всіх можливих
заходів для встановлення
психологічного контакту з очевидцями
та свідками, залишаючись водночас
принциповим, рішучим та авторитетним
представником державної влади; давати
роз'яснення правопорушнику про
неправомірність його дій доброзичливо,
переконливо і ясно, посилаючись на
відповідні вимоги нормативно-правових
актів; утримуватись від жорстких дій і
різких висловлювань стосовно
правопорушника

Згідно п.1.3. Правил, при спілкуванні з
громадянами працівник повинен
виявляти витримку і бути готовим: до
неадекватної поведінки з їх боку, у
тому числі до прояву агресії і вчинення
опору; до надання їм першої медичної
допомоги (у тому числі направлення до
закладу охорони здоров'я).

Проте, зі змісту висновку за
результатами службового розслідування
від 05.02.2014року, на підставі якого був
винесений спірний наказ, не вбачається,
яким саме чином поведінка ОСОБА_3
протирічила нормам вказаних Правил та
в чому конкретно виявились порушення
п.2.2 розділу IV та п.1.3 розділу V Правил.
Окрім того, суд вважає за потрібне
зауважити, що відповідно до положень
п.7.4. Правил, працівник, який порушує
принципи і норми професійної етики,
втрачає добре ім'я і честь, дискредитує
свій підрозділ і органи внутрішніх
справ, позбавляється морального права
на повагу, підтримку і довіру з боку
громадян, колег і товаришів по службі.
Тобто законодавцем за порушення
вказаних правил не передбачений такий
безпосередній наслідок, як притягнення
до неповної посадової
відповідальності. Таким чином, вид
застосованого Начальником ГУ МВС
України в Харківській області
стягнення не відповідає тяжкості
проступку, з огляду на що застосування
вказаного заходу дисциплінарного
впливу є не обґрунтованим.

Щодо порушення ОСОБА_3 п.12.12. Інструкції
про порядок виготовлення, придбання,
зберігання, обліку, перевезення та
використання вогнепальної,
пневматичної, холодної і охолощеної
зброї, пристроїв вітчизняного
виробництва для відстрілу патронів,
споряджених гумовими та аналогічними
за своїми властивостями метальними
снарядами несмертельної дії, та
патронів до них, а також боєприпасів до
зброї, основних частин зброї та
вибухових матеріалів, затвердженої
Наказом МВС України від 12.08.1998року №
622(зі змінами, внесеними Наказом МВС
України від 07.08.2013року № 749) та
порушення п.3.3 Порядку оформлення,
виготовлення, обліку, знищення
службових посвідчень для осіб рядового
і начальницького складу органів і
підрозділів МВС України № 573 від
26.06.2012року.

Суд зауважує, що службове
розслідування відносно позивача
проводилось саме за фактом внесення
відомостей до ЄРДР про вчинення
старшим оперуповноваженим ВБЗПТЛ ХМУ
ГУВС в Харківській області майором
міліції ОСОБА_3 кримінального
правопорушення, а не з метою з`ясування
дотримання ОСОБА_3 порядку зберігання
спеціального засобу - пристрою для
відстрілу гумових куль «Safari-820G» серії
НОМЕР_1 та дотримання позивачем порядку
обміну службового посвідчення.

Окрім того, розділом ІІ Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України від 12.08.1998року № 622
визначено вичерпний порядок підстав
проведення службового розслідування,
зокрема, у разі утрати або викрадення
спеціальних засобів ( п.п 2.2.13
Інструкції). Проте матеріали справи не
містять, а відповідачем не надано до
суду, належних та допустимих доказів на
підтвердження як взагалі проведення
такої перевірки, так і обгунтованості
проведення перевірки у позивача
порядку зберігання спеціального
засобу.

Відповідно до п.4.9 Інструкції про
порядок постійного зберігання і
носіння табельної вогнепальної зброї,
боєприпасів і спеціальних засобів
працівниками міліції, затвердженої
Наказом МВС України № 60 від 25.01.1995року,
у випадку застосування, псування,
недбалого зберігання або втрати
табельної вогнепальної зброї,
боєприпасів та спеціальних засобів
начальник (командир), який дав дозвіл на
їх отримання, призначає проведення в
строк до 10 діб службове розслідування,
за результатами якого встановлюється
винність чи невинність працівника і в
залежності від цього приймається
рішення про притягнення винного до
відповідальності згідно з чинним
законодавством - дисциплінарної,
матеріальної або кримінальної. Проте,
як вбачається з матеріалів справи,
висновок службового розслідування, за
яким позивачу інкриміновано порушення
зберігання спеціального засобу
-пристрою для відстрілу гумових куль
«Safari-820 G», серії НОМЕР_1, датований лише
05.02.2014року.

Окрім того, відповідно до П. 2.2.
Положення про порядок придбання,
видачі, обліку, зберігання та
застосування вогнепальної зброї,
боєприпасів до неї, спеціальних
засобів індивідуального захисту
працівниками судів і правоохоронних
органів, а також особами, які беруть
участь у кримінальному судочинстві,
затвердженого Наказом МВС України від
24.07.1996року № 523, зброя та спецзасоби
видаються на підставі мотивованої
постанови компетентного органу про
здійснення заходів безпеки відносно
осіб, які потребують відповідного
захисту, медичної довідки про стан їх
здоров'я та після проведення з ними
спеціальних занять згідно з учбовим та
тематичним планами (додаток N 1 до цього
Положення) з вивчення вимог
відповідних законодавчих і
нормативних актів, а також наявності
умов для зберігання зброї за місцем
проживання таких осіб, за результатами
обстеження яких складається акт
(додаток N 2 до цього Положення).

Проте матеріали справи не містять акту
перевірки наявності умов для
зберігання спецзасобу за місцем
проживання, обов`язковими реквізитами
якого, відповідно до додатку № 2
Положення, є дата складання акту,
прізвище, ініціали та підпис особи, яка
склала акт та особи, яка із вказаним
документом ознайомлена.

Також, суд вважає за потрібне
зауважити, що у відповідності до
положень п.1 Порядку № 573 дск,
зазначено, що він регулює
послідовність дій осіб кадрового
забезпечення МВС, ГУМВС України,
відомчих вищих навчальних закладів.
Також, зміст Порядку № 573 дск, не
містить як вказівок на конкретний
період часу, протягом якого слід
здійснити обмін посвідчення, так і
посилання на відповідні санкції за не
здійснення такого обміну.

Окрім того, відповідно до п.3.6. Порядку
№ 573 дск від 26.06.2012року, службове
розслідування проводиться лише у разі
втрати, псування або передачі його
іншій особі, у той час як матеріали
справи не містять взагалі доказів
проведення службового розслідування
по відношенню до позивача, у разі
наявності вищевикладених підстав,
наявність яких також не підтверджена
ГУ МВС України в Харківській області
ні матеріалами службового
розслідування, ні в ході судових
засідань.

Згідно п. 2 ст. 71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою
повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Проаналізувавши вищевикладені
обставини, приймаючи до уваги те, що
суб'єктами владних повноважень не
доведено суду належними та допустимими
доказами факту правомірності
застосування до позивача заходу
дисциплінраного стягнення у вигляді
попередження про неповну посадову
відповідальність, а оскаржуваний наказ
виданий необґрунтовано, без врахування
всіх обставин і підстав справи, з
порушенням діючого законодавства,
аналіз якого проведено в даній
постанові, без дотримання принципу
пропорційності, що має на меті
досягнення балансу між публічним
інтересом та індивідуальним інтересом
особи, а також між цілями та засобами їх
досягнення, суд вважає також
необхідним задовольнити позовні
вимоги про скасування наказу ГУ МВС
України в Харківській області № 89 від
06.02.2014року "Про покарання старшого
оперуповноваженого ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС в
Харківській області майора міліції
ОСОБА_3".

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до положень ст. 94 КАС
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128,
159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Головного управління Міністерства
внітрішній справ України в Харківській
області, 3- тя особа Начальник Головного
управління Міністерства внітрішній
справ України в Харківській області
Дмитрієв А.А. про скасування наказу -
задовольнити.

Скасувати наказ ГУ МВС України в
Харківській області № 89 від 06.02.2014року
"Про покарання старшого
оперуповноваженого ВБЗПТЛ ХМУ ГУМВС в
Харківській області майора міліції
ОСОБА_3".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) судовий
збір в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку, передбаченому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено
22.07.2014року.

Суддя
Горшкова О.О.