Справа № 308/9368/14-а
Суддя: Івашкович І. І.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашкович І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

з участю представника позивача 94
прикордонного загону - Балог О.Ю.

відповідача - ОСОБА_2

перекладача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом 94
прикордонного загону Західного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України до
громадянина ОСОБА_2 про примусове
видворення,-

ВСТАНОВИВ:

94 прикордонний загін Західного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України звернувся
до суду із даним позовом, посилаючись
на те, що відповідач 15.07.2014 року
затриманий прикордонним нарядом
«Група реагування» від відділу
прикордонної служби «Стужиця» за
спробу незаконного перетинання
державного кордону з України в
Словаччину в складі групи осіб поза
межами пункту пропуску. На момент
затримання документів, що посвідчують
особу не мав.

16.07.2014 року начальником 94 прикордонного
загону відносно відповідача було
прийнято рішення про примусове
повернення за межі України, останньому
роз'яснено, що він зобов'язаний
покинути територію України в термін до
18.07.2014 року.

Однак, відповідач територію України не
покинув, в зв'язку з відсутністю у нього
документів, що дають право на перетин
Державного кордону як України так і
інших країн та достатніх коштів.

Відповідач реалізуючи свої права та
свободи міг встановленим порядком
іммігрувати в Україну або іншу
Європейську країну на постійне місце
проживання, або тимчасово прибути для
працевлаштування на визначений термін,
як це передбачено законодавством
України, законодавством інших держав
та міжнародними документами, не
завдавши шкоди національним інтересам
України. Знаючи про можливість
легально в'їхати до Європейських країн,
відповідач вибрав найбільш легкий та
незаконний спосіб, використовуючи при
цьому міжнародні злочинні угруповання.
Знаючи, що під час досягнення своєї
мети, він неодноразово буде порушувати
та ігнорувати законодавство країн на
своєму шляху, відповідач умисно йде на
вчинення правопорушень.

Згідно вимог п.1 ст.30 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» органи охорони
державного кордону, стосовно іноземців
та осіб без громадянства, які затримані
ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону У країни можуть
лише на підставі винесеної за їх
позовом постанови адміністративного
суду примусово видворити з України
іноземця та особу без громадянства,
якщо вони не виконали в установлений
строк без поважних причин рішення про
примусове повернення або якщо є
обгрунтовані підстави вважати, що
іноземець або особа без громадянства
ухилятимуться від виконання такого
рішення.

Відповідач перебуває на території
України незаконно, документів, коштів
для виїзду з території України не має,
працевлаштуватись на території
України не має змоги, родичів на
території України не має. Також, під час
опитування відповідач пояснив, що має
намір у будь-якому випадку потрапити в
країни західної Європи з метою
працевлаштування для забезпечення
свого проживання та бажання
повернутися до країни походження не
має, що підтверджується його
незаконними діями.

Посилаючись на вказане
просить примусово видворити
громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
межі території України, допустити
негайне виконання рішення.

У судовому засіданні позов
підтримано.

Відповідач ОСОБА_2 вважає позов
безпідставним.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд констатує
наступне.

Із матеріалів справи слідує, що 15.07.2014
року відповідач затриманий
прикордонним нарядом «Група
реагування» від відділу прикордонної
служби «Стужиця» за спробу незаконного
перетинання державного кордону з
України в Словаччину в складі групи
осіб поза межами пункту пропуску. На
момент затримання документів, що
посвідчують особу не мав.

16.07.2014 року начальником 94 прикордонного
загону відносно відповідача було
прийнято рішення про примусове
повернення за межі України, останньому
роз'яснено, що він зобов'язаний
покинути територію України в термін до
18.07.2014 року. Однак, відповідач такого
рішення не виконав.

Згідно ч.1 ст.30 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» органи
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства,
які затримані ними у межах
контрольованих прикордонних районів
під час спроби або після незаконного
перетинання державного кордону
України) або органи Служби безпеки
України можуть лише на підставі
винесеної за їх позовом постанови
адміністративного суду примусово
видворити з України іноземця та особу
без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

Частиною 4 даної статті
передбачено, що іноземці та особи без
громадянства перебувають у пунктах
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають на території України,
протягом строку, необхідного для
виконання рішення суду про примусове
видворення, але не більш як дванадцять
місяців.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» іноземець та
особа без громадянства, які вчинили
злочин або адміністративне
правопорушення, після відбуття
призначеного йому покарання чи
виконання адміністративного стягнення
може бути видворений за межі України

В судовому засіданні встановлено,
ОСОБА_2 перебуває на території України
незаконно, документів та коштів для
виїзду з території України не має,
працевлаштуватись на території
України не має змоги, вчинив
протиправні дії щодо перетину
державного кордону України. ОСОБА_2 не
відноситься до осіб, яким надано
статус біженця і не є особою, яка
потребує додаткового захисту.

У зв»язку з наведеним позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,160,161,183-5 КАС
України, ст.ст.30,31,32 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Примусово видворити громадянина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території
України.

Допустити негайне виконання постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя:
Івашкович
І.І.