Справа № 872/14308/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 року

справа № 804/7225/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонай Плюс" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2013 року у справі № 804/7225/13-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонай Плюс" до Дніпропетровської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Адонай Плюс" (далі – позивач, декларант) звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів (далі – відповідач-1, митний орган), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі – відповідач-2), в якій просило, з урахуванням уточнень:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості від 24.04.2013р. № 110000003/2013/100058/2;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості від 24.04.2013р. № 110000003/2013/100057/2;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонай Плюс" витрати по сплаті судового збору у сумі 300,43 грн.; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму надмірно сплачених платежів у розмірі 24 169,56 грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2013 року скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. У скарзі позивач зазначає, що ним надані документи які в сукупності фактично підтверджують контрактну ціну імпортованого товару та підтверджують правильність визначення за вказаною ціною його митної вартості.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні прохав залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач-2 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомленим належним чином, в судове засідання його представник не з’явився.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.04.2013 року до митного оформлення позивачем заявлено товар за МД №110080000/13/110183 від 23.04.2013р. а саме освіжувач для надання пахощів та дезодорування повітря в жерстяному аерозольному балоні (незмінний) “RIFF” об’ємом по 300 мл., не містить озоноруйнуючих речовин (у складі газ без запаху LPG (пропан 40%, бутан 60%), з заявленою митною вартістю 1,36 дол. США/кг.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем були надані наступні документи:

- заява на відкликання поданої МД від 26.04.2013 р.;

- облікова картка особи, яка здійснює операції з товарами від 05.04.2013 р. № 1100/2013/0000722;

- коносамент (Bill of Lading) від 14.04.2013р.;

- банківський платіжний документ від 19.04.2013р. №45;

- калькуляція транспортних витрат від 22.04.2013р.;

- довідка тр. витрат б/н від 19.04.2013р.;

- прайс-лист від 18.03.2013р.;

- висновок про вартісні характеристики товарів від 19.04.2013р. №ГО-2093;

- калькуляція собівартості від 17.09.2013р.;

- інвойс 08.04.2013р. №014222;

- пакувальний лист від 08.04.2013р.;

- специфікація 1 від 18.03.2013р.;

- зовнішньоекономічний договір від 18.03.2013р. АД-Л 18/13;

- договір про перевезення від 18.03.2013р. №1803;

- довідка про проведення декларування валютних цінностей від 01.04.2013 р.;

- сертифікат про походження товару від 13.04.2013р. №0643730;

- рішення Держстандарт метрологія від 19.03.2013р.;

- технічна документація 10.12.2005р.;

- копія митної декларації країни відправлення від 09.04.2013р.

Згідно МД №110080000/13/110181 товар 1 - дезодоранти для тіла у жерстяному аерозольному балоні (незмінний) “GREEN PASSION” об’ємом по 150 мл. не містить озоноруйнуючих речовин (у складі пропан, бутан, ізопропан, ізобутан 40-45%) з митною вартістю 3,0425 дол. США/кг.; товар 2 – освіжувач для надання пахощів та дезодорування повітря в жерстяному аерозольному балоні (незмінний) “AIR VALSE” об’ємом по 300 мл. не містить озоноруйнуючих речовин ( у складі газ без запаху LPG (пропан, бутан, ізобутан 35-40%) з заявленою митною вартістю 1,3345 дол. США/кг; товар 3 – засоби, що використовуються перед голінням для роздрібної торгівлі: піна для гоління у жерстяному аерозольному балоні (незмінний) “MAXOR” об’ємом по 220 мл. з заявленою митною вартістю 1,7732 дол. США/кг.; товар 4 – полірувальні засоби для догляду за меблями для роздрібної торгівлі: поліроль для меблів у жерстяному аерозольному балоні (незмінний) “RIFF” об’ємом по 300 мл. з заявленою митною вартістю 1,7249 дол. США/кг..

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем були надані наступні документи:

- заява на відкликання поданої МД від 26.04.2013р.;

- облікова картка особи, яка здійснює операції з товарами від 05.04.2013р. № 1100/2013/0000722;

- коносамент (Bill of Lading) від 12.04.2013р.;

- калькуляція транспортних витрат від 22.04.2013р.;

- довідка тр. витрат б/н від 19.04.2013р.;

- комерційна пропозиція від 11.03.2013р. № 1;

- висновок про вартісні характеристики товарів від 17.04.2013р. №ГО-2017;

- інвойс 04.04.2013р. №А 735153;

- пакувальний лист від 04.04.2013р.;

- специфікація 1 від 11.03.2013р.;

- зовнішньоекономічний договір від 11.03.2013р. АД-Г 11/13;

- договір про перевезення від 10.01.2013р. № 100111;

- договір про перевезення від 18.03.2013р. №1803;

- довідка про проведення декларування валютних цінностей від 01.04.2013р.;

- сертифікат про походження товару від 08.04.2013р. №0582066;

- паспорт безпеки 01.04.2011р.;

- рішення Держстандартметрології від 27.03.2013р.;

- копія митної декларації країни відправлення від 05.04.2013р.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України (далі - МК України), митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або не пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ч. 10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об'єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МК України.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до ст. 337 МК України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:

- формато-логічного контролю;

- контролю співставлення;

- контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно доводів відповідача, за вказаними МД в автоматичній системі митного оформлення спрацював профіль ризику 105-2 “Необхідно перевірити достовірність складових митної вартості, а саме додаткові нарахування до ціни угоди. Можливе страхування оцінюваних товарів. Можливе заниження митної вартості товарів. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів”.

У відповідності до п.2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13.07.2012р. № 362 (далі - Методичні рекомендації) робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом:

- перевірки включення/не включення складових митної вартості;

- перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів;

- перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

За вказаними МД до відділу митних платежів були направлені запити щодо вирішення спірного питання визначення митної вартості від 24.04.2013р. №№ 110181/МВ/08, 110183/МВ/08.

Відповідно до п.4.1. ст. 54 МК України за вказаними МД посадовою особою митниці здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

Якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Митного кодексу України, посадова особа митного органу у графі "Для відміток митного органу" ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки (пункт 2.3. наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення").

Так, посадовою особою Дніпропетровської митниці на першому аркуші ДМВ здійснено запис: На виконання вимог ст.54 МК України під час проведення митного контролю і митного оформлення здійснено контроль правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки розрахунку здійсненого декларантом та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Відповідно до п.4.1. ст.54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

За МД №110080000/13/110183 від 23.04.13 у відповідності до ст.337 МК України при проведені перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості, були виявлено наступні розбіжності:

За МД від 23.04.2013р. №110080000/13/110181 у відповідності до ст. 337 МК України при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості, були виявлено наступні розбіжності:

- платіжне доручення від 11.04.2013р. № 37 (на суму 4896 дол.США), що має посилання на контракт від 11.03.2013р. № AD-G 11/13 за проформою від 15.03.2013р. №VLD150213. Останній документ до митного оформлення не надавався.

Згідно ст. 53 МК України одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, в тому числі, транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а також банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Зазначене унеможливило здійснення перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зазначені у цій статті.

Проведено консультації з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в митному органі.

Під час проведення консультації сформовано вимогу про подання наступних документів, згідно з п.2,3 ст. 53 МК України:

1) транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість транспортування оцінюваних товарів;

2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

3) за МД №110080000/13/110183 від 23.04.2013р. - проформа інвойс від 04.04.2013р. №VLD356789;

за МД №110080000/13/110181 від 23.04.2013р. - проформа інвойс від 15.03.2013р. №VLD150213.

В рамках проведення консультації декларанту було повідомлено, що згідно п. 6. ст. 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, та відповідно до п.3 ст. 53 МК України строк подання документів - 10 календарних днів. У відповідності п. 1 ст.52 МК України декларант зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Декларант був ознайомлений з переліком додаткових документів, ч. 6 ст.53, ч.1 ст.52 МК України, з ним була проведена консультація, шляхом вчинення напису на зворотньому боці першого примірника ДМВ – “Ознакомлена” проставлянням дати, прізвища та ініціалів декларанта. Декларантом було надано додаткові документи:

1) За МД №110080000/13/110183 від 23.04.2013р.:

рахунок від 24.04.2013р. № 77-м про вартість перевезення товару; платіжний документ від 19.04.2013р. № 45; проформа інвойс від 04.04.2013р. №VLD356789;

2) За МД №110080000/13/110181 від 23.04.2013р.:

- рахунок від 24.04.2013р. № 76-м про вартість перевезення товару;

- платіжний документ від 11.04.2013р. № 37;

- проформа інвойс від 15.03.2013р. №VLD356789.

Того ж дня декларант відмовився від подання будь-яких інших додаткових документів у підтвердження митної вартості шляхом вчинення напису на зворотньому боці першого примірника ДМВ – “Документов больше не имею (пакет предоставлен по максимому)” та проставляння особистого підпису.

Посадовою особою митного органу було проведено перевірку документів митного оформлення та додаткових документів, наданих декларантом.

За результатами перевірки додатково наданих декларантом документів

1) За МД №110080000/13/110183 від 23.04.2013р. було виявлено наступне:

- у наданому висновку експерта ТПП від 17.04.2013р. № ГО-2017 містить посилання на сайти мережі Інтернет, але експертом не зазначено чи використовувалися коригуючі коефіцієнти, які саме (числові показники, метод розрахунку).

- у наданому додатково рахунку № 77-М від 24.04.2013 є сума винагороди експедитора. При розрахунку митної вартості вона не була врахована декларантом.

- у калькуляції на доставку вантажу підприємство “Адонай Плюс” винесено окремо навантаження на транспортний засіб у розмірі 1100 грн., але ця сума не підтверджена документами експедитора.

2) За МД №110080000/13/110181 від 23.04.2013р. було виявлено наступне:

- висновок експерта ТПП від 19.04.2013 № ГО-2193 містить посилання на сайти мережі Інтернет, але експертом не було зазначено чи використовувалися коригуючі коефіцієнти, які саме (числові показники, метод розрахунку).

- у рахунку №76-М від 24.04.2013 є сума винагороди експедитора. При розрахунку митної вартості вона не була врахована декларантом;

- у калькуляції на доставку вантажу підприємство “Адонай Плюс” винесено окремо навантаження на транспортний засіб у розмірі 1100 грн., але ця сума не підтверджена документами експедитора.

Відповідно до ст.929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Отже, експедирування вантажів - є необхідний допоміжний вид діяльності при транспортуванні вантажів та є невід'ємною складовою процесу транспортування.

Зазначені невідповідності дають підстави для сумнівів у повноті включення щодо транспортних та страхових витрат, як однієї зі складових митної вартості, відповідно до ст.58 МК України.

У відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13.07.2012р. № 362 митним органом була проаналізована інформація, наявна у митного органу, в тому числі спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

Після надання декларантом підприємства додаткових документів у підтвердження митної вартості товару та відмови від подання будь-яких інших додаткових документів, за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товару посадовою особою відділу митних платежів 24.04.2013р. була завершена процедура перевірки правильності визначення митної вартості товару.

Згідно ч.2 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.58 МК України, розрахунки згідно із цією статтею (за методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно вищевказаних норм Митного кодексу України та у зв'язку з тим, що виявлено розбіжності у поданих позивачем до митного оформлення документах, а також заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а використані декларантом відомості про митну вартість товарів не підтверджені документально, не визначені кількісно і достовірно та не піддаються обчисленню відповідач не мав достатніх підстав для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (ст.58 МК України), на якому наполягає позивач.

Відповідно до ч. 3 ст.58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу

Посадовою особою митниці проведена консультація з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості

У зв'язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до наступного методу визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 33 МК України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені інформаційних системах та складаються з відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

Відповідно до ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

У відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13.07.2012р. № 362 (далі - Наказ № 362) митним органом була проаналізована інформація, наявна у митного органу, у тому числі спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку, інформація, отримана в мережі Інтернет.

Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Декларанту письмово повідомлено, що у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (у розумінні ст.59 МК України), митне оформлення яких вже здійснено.

У зв'язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до наступного методу визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 60 МК України - (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МК України, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Наявність інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів (у розумінні ст.60 МК України) митне оформлення яких вже здійснено, обумовила обрання зазначеного методу визначення митної вартості.

Відповідно до положень п.п.2 п. 6 ст. 54 МК України митну вартість товарів, що імпортуються, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-б - за ціною договору щодо подібних товарів, з урахуванням наявної у митного органу інформації про вартість подібного товару та з урахуванням наявної у митного органу інформації щодо вартості транспортних витрат з країни експорту, отриманої від державних органів на запит Держмитслужби України за МД № 110130000/2013/504221 від 11.04.2013р. (тов.2 - 1,4576 дол.США/кг.), МД № 408040000/2013/1595 від 06.02.2013р. (тов.3 - 2,08 дол.США/кг.), МД № 500060705/2013/380 від 05.04.2013р. (тов.4 - 2,03 дол. США/кг.).

Посадовою особою митного органу було прийнято Рішення про коригування митної вартості від 24.04.2013р. №110000003/2013/100058/2.

Відповідно до положень п.п.2 п. 6 ст. 54 МК України митну вартість товарів, що імпортуються, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-б тобто за ціною договору щодо подібних товарів, з урахуванням наявної у митного органу інформації про вартість подібного товару та з урахуванням наявної у митного органу інформації щодо вартості транспортних витрат з країни експорту, отриманої від державних органів на запит Держмитслужби України за МД № 600110000/2013/2041 від 01.04.2013р. ( 1,5975 дол. США/кг.)

Посадовою особою митного органу було прийнято Рішення про коригування митної вартості від 24.04.2013р. №110000003/2013/100057/2.

Таким чином, Рішення про коригування митної вартості товарів прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства та в межах наданих повноважень.

Відповідно до п.п.2 ч.3 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Позивач 26.04.2013р. подав до митного оформлення МД, в якій заявив митну вартість товарів відповідно до Рішень про коригування митної вартості від 24.04.2013р. №110000003/2013/100058/2 та від 24.04.2013р. №110000003/2013/100057/2 та сплатив митні платежі до Державного бюджету згідно з митною вартістю, визначеною митним органом. Митниця здійснила митне оформлення заявленого позивачем товару з МД № 110080000/2013/110553, МД №110080000/2013/110554 від 26.04.2013р. у звичайному порядку.

Таким чином, відповідно до п.п.2 ч.3 ст.52 МК України, позивач погодився з Рішеннями про коригування заявленої митної вартості №110000003/2013/100058/2 та №110000003/2013/100057/2 від 24.04.2013р.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду першої інстанції не спростовують. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонай Плюс" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2013 року у справі № 804/7225/13-а – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 08.07.2014р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак