Справа № 872/9974/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2014 рокусправа № 811/915/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2013 р. у справі № 811/915/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області

про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

"21" березня 2013 р. ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області в якому просив
скасувати постанову відповідача №017325
від 20.09.2012 року про застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірна постанова винесена
безпідставно, з надуманих причин, та з
порушенням процедури складання та
винесення постанови про застосування
фінансових санкцій.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
р. у справі № 811/915/13-а в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області про
скасування постанови - відмовлено.

Постанову суду мотивовано доведеністю
під час судового розгляду справи
вчинення позивачем господарського
правопорушення, а саме - надання послуг
з перевезення вантажів без оформлення
необхідних документів, без оформлення
індивідуальної контрольної книжки
водія вантажного автомобіля, не
обладнаного діючим та перевіреним
тахографом.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу,
згідно якої особа, яка подає апеляційну
скаргу просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
р. у справі № 811/915/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги повністю
повторюють обґрунтування позовних
вимог. Скаржник вважає, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, а саме судом не враховано, що
автомобіль позивача обладнаний
тахографом, а тому ведення
індивідуальної книжки водія не є
обов'язковим.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Жодних клопотань,
повідомлень про причини неявки до суду
не надходило, підстави відсутності
представників сторін суду не
повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Я встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа
підприємець, займається господарською
діяльністю у сфері автомобільного
вантажного транспорту, на підставі
ліцензії серії НОМЕР_2 від 08.12.2009 року,
виданої Головною державною інспекцією
на автомобільному транспорті, та
ліцензійної картки до неї, здійснює
внутрішні перевезення вантажів
вантажним автомобілем марки Mercedes-Вenz,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить йому на праві власності та
зареєстрований за ним з 06.01.2009 року.

Відповідачем відповідно до завдання на
перевірку №037334 від 14.09.12 проведено
рейдову перевірку транспортних
засобів перевізників пасажирів та
вантажів на автодорозі Олександрівка -
Кіровоград - Миколаїв, щодо додержання
ними вимог чинного автотранспортного
законодавства України.

Перевіркою встановлено, що належний
позивачу вантажний автомобіль Mercedes-Вenz,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував водій ОСОБА_3, та виявлено, що
він здійснює перевезення вантажу
транспортним засобом, не обладнаним
діючим та повіреним тахографом та без
оформлення індивідуальної контрольної
книжки водія.

За наслідками перевірки складено акт
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом №067320 від 14.09.12, яким
зафіксовано порушення норм
законодавства про автомобільний
транспорт - надання послуг з
перевезення вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначено
статтею 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме -
індивідуальної контрольної книжки
водія відповідно до наказу МТЗУ №340 від
07.06.2010 року.

За результатами розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, заступник
відповідачем винесено постанову №017325
від 20.09.12, якою на підставі абз.3 ч.1 ст.60
Закону України "Про автомобільний
транспорт" за надання послуг з
перевезення вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтею 48 цього Закону, до ОСОБА_2
застосовано фінансові санкції у
розмірі 1700 грн.

Не погодившись з рішенням відповідача,
ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом
порушеного права.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд посилався на правомірність
дій позивача в світлі виявленого
перевіркою порушення чинного
законодавства про автомобільний
транспорт.

Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає за можливе
погодитись з рішенням суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 48 Закону України
«Про автомобільний транспорт»,
автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення. Документами для
здійснення внутрішніх перевезень
вантажів є: для автомобільного
перевізника - документ, що засвідчує
використання транспортного засобу на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством; для водія
- посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або
інший визначений законодавством
документ на вантаж, інші документи,
передбачені законодавством.

Згідно із абз.3 ч.1 ст.60 Закону України
«Про автомобільний транспорт» за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи,
зокрема, за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.6.1 Положення про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України №340 від
07.06.2010р., який зареєстрований в Мін'юсті
України за №811/18106 14.09.2010р., автобуси, що
використовуються для нерегулярних і
регулярних спеціальних пасажирських
перевезень, для регулярних
пасажирських перевезень на міжміських
автобусних маршрутах протяжністю
понад 50 км, вантажні автомобілі з
повною масою понад 3,5 тонн повинні бути
обладнані діючими та повіреними
тахографами.

Пункт 6.1 Положення, в частині
перевезення вантажів колісними
транспортними засобами з повною масою
від 3,5 тонн до 12 тонн, набирає чинності з
01.06.2015, що визначено п.4 Наказу №340.

Згідно із п.6.3 Положення до набрання
чинності пунктом 6.1 цього розділу
водій, який керує ТЗ, що зазначений у
пункті 6.1 цього розділу та не
обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія
(додаток 3).

За визначенням, наведеним у пункті 1.5
Положення, тахограф - контрольний
пристрій, який встановлюється на ТЗ для
показу та реєстрації інформації про
рух ТЗ.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 24.06.10 №385,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 20.10.10 за №946/18241, затверджено
Інструкцію з використання контрольних
пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті (надалі -
Інструкція №385), яка визначає порядок
установлення, технічного
обслуговування та використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільних транспортних засобах
(крім таксі), які використовуються для
надання послуг з перевезення пасажирів
та вантажів та поширюється на суб'єктів
господарювання, які провадять
діяльність у сфері надання послуг з
перевезення пасажирів та/або вантажів
автомобільними транспортними засобами
(крім таксі).

Згідно з пунктом 1.4 розділу І
Інструкції №385 контрольний пристрій
(тахограф) - це обладнання, яке є засобом
вимірювальної техніки, призначене для
встановлення на транспортних засобах
для показу та реєстрації в
автоматичному чи напівавтоматичному
режимі інформації про рух таких
транспортних засобів та про певні
періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 розділу ІІІ
Інструкції №385 виробники транспортних
засобів, перевізники, водії та ПСТ
використовують тахографи, тахокарти,
картки до цифрових тахографів, тип яких
затверджено відповідно до вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР).

Водій транспортного засобу,
обладнаного тахографом: забезпечує
правильну експлуатацію тахографа та
управління режимами його роботи
відповідно до інструкції виробника
тахографа; своєчасно встановлює,
змінює і заповнює тахокарти та
забезпечує їх належне зберігання;
використовує тахокарти (у разі
використання аналогового тахографа)
або у разі використання цифрового
тахографа - особисту картку водія
кожного дня, протягом якого керував
транспортним засобом; має при собі:
протокол про перевірку та адаптацію
тахографа до транспортного засобу;
заповнені тахокарти у кількості, що
передбачена ЄУТР, або картку водія чи
роздруківку даних роботи тахографа у
разі обладнання транспортного засобу
цифровим тахографом; у разі
несправності або пошкодження
аналогового тахографа своєчасно
записує від руки дані щодо режиму
роботи та відпочинку на зворотному
боці тахокарти, де нанесена сітка з
відповідними графічними позначками,
інформує про це відповідну посадову
особу перевізника, з яким водій
перебуває у трудових відносинах (для
найманих водіїв); у разі несправності
або пошкодження цифрового тахографа
або картки до нього своєчасно записує
від руки дані щодо режиму роботи та
відпочинку на зворотному боці аркуша,
призначеного для роздруківки даних, що
використовують у даному тахографі, та
забезпечує належне зберігання таких
записів.

Згідно з пунктами 3.5, 3.6 розділу ІІІ
Інструкції №385 перевізники:
забезпечують водіїв, які
відправляються в рейс, необхідною
кількістю тахокарт або паперу для
роздруківки даних, що відповідають
типу тахографа (аналоговий, цифровий);
зберігають інформацію, отриману за
допомогою тахографа, кожного водія
протягом 12 місяців з дати останнього
запису, а протоколи перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу, свідоцтва про повірку -
протягом одного року з дати закінчення
терміну їх дії; аналізують інформацію
щодо дотримання режимів праці та
відпочинку водіїв, отриману за
допомогою тахографа, а в разі виявлення
порушень вживають заходів щодо
недопущення та запобігання виникненню
їх в подальшому.

Перевізники забезпечують належну
експлуатацію тахографів та
транспортних засобів з установленими
тахографами та згідно з вимогами ЄУТР
здійснюють періодичні інспекції, які
включають перевірку: правильності
роботи тахографа та відповідності його
типу згідно із законодавством
(обов'язковість установлення тахографа
певного типу - аналоговий або цифровий,
позначка затвердження типу згідно з
ЄУТР); наявності та цілісності таблички
тахографа та його пломб, а також
маркування таблички та пломб тахографа
знаком ПСТ, внесеним до Переліку;
дотримання вимог щодо періодичності
проведення перевірки та адаптації
тахографа до транспортного засобу, а
також перевірки тахографа; дотримання
вимог щодо періодів роботи та
відпочинку водіїв та їх відповідність
параметрам руху, зареєстрованим
тахографом; наявності у водіїв
транспортних засобів тахокарт у
кількості, визначеній пунктом 3.3 цього
розділу, або наявності та чинності
картки для цифрового тахографа;
строків зберігання відповідної
інформації, отриманої за допомогою
тахографа, протоколів перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу та повірки тахографа.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції позивачем не надано до суду
жодного доказу використання тахографу
під час здійснення перевезення
вантажів. Посилання скаржника на
наявність тахокарти за 14.09.2012 року, що
була додана до матеріалів апеляційної
скарги, як на обставину, що підтверджує
правомірність позиції позивача та
обґрунтованість позовних вимог,
колегія суддів не приймає до уваги з
наступних підстав.

По-перше, тахокарта не є єдиним доказом
належного використання тахографу під
час здійснення транспортних
перевезень. Відповідно до наведеного
вище, про дотримання перевізником
вимог законодавства про транспорт
свідчить наявність тахокарти чи
роздруківки роботи тахографа,
протоколу перевірки та адаптації
тахографа до транспортного засобу,
свідоцтво про перевірку тахографу,
передбачені Інструкцією №385.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.
195 КАС України суд апеляційної
інстанції може дослідити докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх до суду першої інстанції
або необґрунтованим відхилення їх
судом першої інстанції. Суд
апеляційної інстанції може дослідити
також докази, які досліджувалися судом
першої інстанції з порушенням вимог
цього Кодексу. Проте, скаржником не
надано доказів необґрунтованого
відхилення судом першої інстанції
наданих позивачем доказів, а саме
тахокарти за 14.09.2012 року, та не
зазначено поважних причин щодо
ненадання даного доказу до судового
розгляду справи судом першої
інстанції. За таких обставин, колегія
суддів не може сприймати тахокарту від
14.09.2012 року, як належний та допустимий
доказ.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що позивачем не доведено
належне використання роботи тахографу
під час здійснення вантажних
перевезень, а відсутність
індивідуальної контрольної книжки
водія свідчить про наявність в діях
ОСОБА_2 порушення вимог законодавства
про автомобільний транспорт.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що рішення першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасовано чи змінено з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі, судом
першої інстанції дано доводам сторін
вірну оцінку, постанова суду першої
інстанції є законною і обґрунтованою,
доводами апеляційної скарги висновки
викладені в судовому рішенні не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 квітня
2013 р. у справі № 811/915/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 квітня
2013 р. у справі № 811/915/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко