Справа № 820/13002/14
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
судП О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Котеньова О.Г., при
секретарі судового засідання
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Коробки
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Позивач, ОСОБА_3, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, у
якому просить суд скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №4082-15
від 21.06.2014 року.
У обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що визначене
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням грошове
зобов'язання за платежем "земельний
податок з фізичних осіб" нараховано
податковим органом з порушенням вимог
чинного законодавства, оскільки
позивач не є платником земельного
податку з огляду на приписи ст.ст. 268, 269
Податкового кодексу України, тобто не є
власником земельної ділянки та не має
належним чином зареєстрованого
договору оренди земельної ділянки.
Відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечував,
представником відповідача надано до
суду заперечення на адміністративний
позов, у яких, посилаючись на приписи
ст. 120 Земельного кодексу України та
п.287.2 ст. 287 Податкового кодексу України,
відповідач зазначив, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
винесене відповідно до вимог чинного
законодавства, а тому просив суд у
задоволенні позовних вимог відмовити.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити адміністративний
позов з підстав та мотивів, викладених
Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, підтримав правову
позицію, викладену у запереченнях на
адміністративний позов, та просив суд у
задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників
сторін по справі, дослідивши матеріали
справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд зазначає
ОСОБА_3 має у власності нежитлові
приміщення першого поверху № 1-6 в
будівлі літ. «А-2» загальною площею 61,6
кв. м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
дарування нежитлових приміщень від
27.06.2008 року та витягом №19346773 про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 27.06.2008 року, копії яких наявні
в матеріалах справи.
Дані нежитлові приміщення
знаходяться в багатоповерховому
житловому будинку, що підтверджується
копією технічного паспорту на
квартирний (багатоповерховий) житловий
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області 21.06.2014 року
повідомлення-рішення №4082-15.
Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд керується
наступними приписами норм чинного
Відповідно до п.1 ст.206 Земельного
кодексу України від 25.10.2001 №2768-111, із
змінами та доповненнями (далі -
Земельний кодекс), використання землі в
Україні є платним. Об'єктом плати за
землю є земельна ділянка.
Згідно з пп. 14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
земельний податок - це обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
Об'єктами оподаткування є
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні, та
земельні частки (паї), які перебувають у
власності (ст.270 ПК України).
Ставка податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено, встановлюється у розмірі 1
відсотка від їх нормативної грошової
оцінки, за винятком земельних ділянок,
зазначених у статтях 272, 273, 276 цього
Кодексу (п.274.1 ст.274 ПК України).
п.285.1 ст.285 ПК України базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік.
Згідно з вимогами п.285.2 ст.285 ПК України
базовий податковий (звітний) рік
починається 1 січня і закінчується 31
грудня того ж року (для новостворених
підприємств та організацій, а також у
зв'язку із набуттям права власності
та/або користування на нові земельні
ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до п.286.1 ст.286 ПК України,
центральні органи виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сфері
земельних відносин та у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, щомісяця, але не
пізніше 10 числа наступного місяця, а
також за запитом відповідного
контролюючого органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Згідно з п.286.5 ст.286 ПК України,
нарахування: фізичним особам сум
податку проводиться органами
державної податкової служби, які
видають платникові до 1 липня поточного
року податкове повідомлення-рішення
про внесення Податку за формою,
встановленою у порядку визначеному
статтею 58 цього Кодексу. У разі
переходу права власності на земельну
ділянку від одного власника до іншого
протягом календарного року податок
сплачується попереднім власником за
період з 1 січня цього року до початку
того місяця, в якому він втратив право
власності на зазначену земельну
ділянку, а новим власником - починаючи з
місяця, в якому у нового власника
виникло право власності. У разі
переходу права власності на земельну
ділянку від одного власника до іншого
протягом календарного року орган
державної податкової служби надсилає
податкове повідомлення-рішення новому
власнику після отримання інформації
про перехід права власності.
Податок фізичними особами сплачується
протягом 60 днів з дня вручення
податкового повідомлення-рішення (п.287.5
Згідно положень ст. ст. 269, 270, 271 ПК
України платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв); землекористувачі. Об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності. Базою
оподаткування є: нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом: площа земельних ділянок,
нормативну грошову оцінку яких не
Відповідно до п.287.1 ст.287 цього Кодексу
власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою.
При переході права власності на
будівлю, споруду (їх частину) податок за
земельні ділянки, на яких розташовані
такі будівлі, споруди (їх частини), з
урахуванням прибудинкової території
сплачується на загальних підставах з
дати державної реєстрації права
власності на нерухоме майно (п.287.6 ст.287
Пунктом 287.8 ст.287 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI зі
змінами та доповненнями (далі - ПКУ)
передбачено, що власник нежилого
приміщення (його частини) у
багатоквартирному жилому будинку
сплачує до бюджету податок за площі під
такими приміщеннями (їх частинами) з
урахуванням пропорційної частки
прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
За земельну ділянку, на якій
розташована будівля, що перебуває у
користуванні кількох юридичних або
фізичних осіб, податок нараховується
кожному з них пропорційно тій частині
площі будівлі, що знаходиться в їх
користуванні, з урахуванням
прибудинкової території (п.286.6 ст. 286 ПК
Підставою для нарахування
земельного податку є дані державного
земельного кадастру.
Отже, власники нежитлових приміщень (їх
частини) у багатоквартирному жилому
будинку є платником земельного податку
з дати державної реєстрації права
власності на нерухоме майно.
Таким чином, з часу реєстрації права
власності на нерухоме майно у позивача,
як його власника, виник обов'язок зі
сплати земельного податку за земельну
ділянку, на якій розташований
відповідний об'єкт нерухомості.
Суд зазначає, що матеріалами справи
підтверджено та не заперечувалось
представником позивача, що грошове
зобов'язання зі сплати земельного
податку розраховано податковим
органом за методикою розрахунку
грошової оцінки окремої земельної
ділянки для нарахування земельного
податку фізичним особам, виходячи із
площі нежитлових приміщень, що
перебувають у власності позивача, а
саме: 61,6 кв. м. із застосуванням
відповідних коєфіцієнтів.
З урахуванням положень чинного
законодавства в сфері оподаткування
земельних ділянок, суд приходить до
висновку про те, що податковим органом
правомірно донараховано грошове
зобов'язання позивачу по земельному
податку з фізичних осіб.
Статтею 19 Конституції України
передбачено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
За приписами ч.1 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 КАС України.
Суд зазначає, що дії Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів щодо винесення податкового
повідомлення-рішення №4082-15 від 21.06.2014
року вчинені на підставі, у порядку та у
спосіб, що визначені законом, а тому є
правомірними. Доказів, що свідчать про
протилежне, до суду не надано.
Зважаючи на встановлені у справі
обставини та, з огляду на приписи норм
чинного законодавства, які регулюють
спірні правовідносини, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
заявлених позовних вимог.
Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до приписів ст. 94 КАС
На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-72, 86,
94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанову у повному обсязі
виготовлено 06 серпня 2014 року.

Суддя
Котеньов О.Г.