Справа № 9101/100612/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2012 рокусправа № 2а/0470/2101/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Олефіренко Н.А. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу прокурора
Самарського району м. Дніпропетровська
в інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська на
постанову Дніпропетровського
окружного адмнінстартивного суду від 15
березня 2012 року

у адміністративній справі № 2а/0470/2101/12
за позовом прокурора Самарського
району м. Дніпропетровська в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в Самарському районі м.
Дніпропетровська до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

В с т а н о в и л а :

Постанвою Дніпропетровського
окружного адмнінстартивного суду від 15
березня 2012 року відмовлено у
задоволені позову прокурора
Самарського району м. Дніпропетровська
в інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська стосовно
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1118,31 грн.,
яка утворилася у зв'язку з несвоєчасною
сплатою страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Не погодившись із зазначеним
судовим рішенням прокурор подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
них доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 зареєстровано в якості
фізичної особи-підприємця, у зв'язку з
чим він перебуває на обліку Пенсійного
фонду, як платник страхових внесків.

Рішеннями Пенсійного фонду № 264
від 23.03.2011 р. та № 717 від 25.08.2011 року до
відповідача застосовано фінансові
санкції та нарахувано пеню за
несвоєчасне перерахування страхових
внесків до Пенсійного фонду: за період
з 31.12.2003 р. по 10.08.2007 р. - нараховано пеню
на суму 224,06 грн. (а.с.6); за період з 09.11.2007
р. по 05.05.2011 р. - застосовано фінансові
санкції в сумі 49,01 грн. та нарахувано
пеню на суму 845,24 грн. Зазначені рішення
пенсійного органу відповідачем
отримані 25.03.2011 р. та 30.08.2011 р.

Відмовляючи у задоволені заявленого у
цій справі позову, суд першої інстанції
виходив з того, що спірні рішення № 264
від 23.03.2011 р. та № 717 від 25.08.2011 року
прийняті пенсійним органом на підставі
норми закону, який встратив чинність,
що свідчить про їх незаконність.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам у цій справі, судова
колегія бере до уваги, що пунктом 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
передбачено, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

При застосуванні пункту 7 Перехідних
положень Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" в частині
регулювання відповідальності за
вчинення порушень щодо сплати
страхових внесків, допущених до 01.01.2011
року, суд враховує норми статті 58
Конституції України та дію нормативних
актів у часі.

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як слідує з Рішення Конституційного
Суду України від 9 лютого 1999 року №
1/99-рп, частину першу статті 58
Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно, правомірність поведінки
особи, зокрема, дотримання нею норм
законодавства про сплату обов'язкових
страхових внесків, слід визначати із
застосуванням законодавства, яке діяло
на момент вчинення відповідних дій або
бездіяльності такої особи.

Виходячи з викладеного, якщо певне
діяння було правопорушенням на момент
його вчинення і за таке діяння до особи
було застосовано заходи
відповідальності, передбачені чинним
на той час нормативним актом,
відповідні санкції підлягають
стягненню з особи і після втрати
чинності нормативним актом, що
визначав зміст відповідальності.

Суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у встановлені строки,
в тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду, вважаються
простроченою заборгованістю із сплати
страхових внесків (недоїмкою) і
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням фінансових санкцій (ч.2
ст.106 цього Закону).

Відповідно до вимог ст.20 цього
Закону страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
на відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду, тобто
календарний місяць.

Згідно п.2 ч.9 ст.106 наведеного
Закону та пп.9.3.2 п.9.3 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затв.
постановою правління ПФ України № 21-1
від 19.12.2003 р. (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення за
формою згідно з додатком 14. Розрахунок
цієї фінансової санкції здійснюється
на підставі даних картки особового
рахунку платника. При застосуванні
штрафів, зазначених у цьому підпункті,
приймається одне рішення після сплати
(погашення) у повному обсязі недоїмки
окремо за кожний базовий звітний
період незалежно від кількості
випадків сплати за вказаний період.

Як убачається з приписів ч.8 ст.106
вказаного Закону та пп.10.1 п.10
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, на суми простроченої
заборгованості зі сплати страхових
внесків (недоїмки) та своєчасно не
сплачені (не перераховані) фінансові
санкції нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка суми недоплати за кожний день
прострочення платежу.

Згідно з ч.15 ст.106 вказаного Закону
строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Слід також зазначити, що санкції,
аналогічні за розміром і підставами
нарахування тим, які визначалися
статтею 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", передбачені статтею 25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Оскільки відповідач по справі, як
платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", та як
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з 01.01.2011 року у зв'язку з
набранням чинності Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - належним чином
не виконав визначені п.6 ч.2 ст.17 та абз.2
ч.6 ст.20 Закону України N 1058-IV обов'язки
по нарахуванню, обчисленню і сплаті в
установлені строки та в повному обсязі
страхових внесків до Пенсійного фонду,
судова колегія визнає правомірними
рішення Пенсійного фонду № 264 від 23.03.2011
р. та № 717 від 25.08.2011 року про
застосування до відповідача
фінансових санкцій та нарахування пені
за несвоєчасне перерахування
страхових внесків до Пенсійного фонду,
що відповідно свідчить про
обґрунтованість заявлених у цій справі
прокурором вимог про стягнення з ФОП
ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1118,31 грн.,
яка утворилася у зв'язку з несвоєчасною
сплатою страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування

Вказані рішення Пенсійного фонду
у встановлені законодавством строки
відповідачем не оскаржені та на час
звернення прокурора до суду з позвом у
цій справі - є чинними.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає безпідставними висновки
суду щодо відсутності підстав для
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 1118,31 грн., яка
утворилася у зв'язку з несвоєчасною
сплатою страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та яка стягується з
відповідача на підставі рішень
Пенсійного фонду № 264 від 23.03.2011 р. та №
717 від 25.08.2011 року, що свідчить про
обґрунтованість доводів апеляційної
скарги прокурора, та про необхідність
скасування постанови суду першої
інста, з прийняттям у справі іншої
постанови про стягнення з відповідача
суми заборгованості

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ст.205, ст.207
Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора
Самарського району м. Дніпропетровська
в інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська -
задовольнити

Постанову Дніпропетровського
окружного адмнінстартивного суду від 15
березня 2012 року - скасувати та прийняти
нову постанову про задоволення позову
прокурора Самарського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі м.
Дніпропетровська до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська
заборгованість зі сплати фінансових
санкцій та пені у розмірі 1118, 31 грн.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
Д.В. Чепурнов