Справа № 804/6942/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р. Справа № 804/6942/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю:

представника позивача
Шевченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче підприємство
«Сістар» до Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство «Сістар» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з позовними
вимогами про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.02.2014 року
№2.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що:

- підставою для висновків про
порушення в частині нарахування та
сплати податку на прибуток підприємств
стало, на думку перевіряючого,
відсутність фактичної реалізації
товару в адресу ПП «Спецстанкострой»,
тому що відповідно до постанови від
05.08.2011 року Самарського районного суду
у м. Дніпропетровську посадову особу
підприємства ОСОБА_2 визнано винним у
організації мережі фіктивних
підприємств з метою формування
податного кредиту та конвертації
грошових коштів, для відповідного
відпрацювання суб'єктів господарської
діяльності, що знаходяться на обліку у
Новомосковській ОДПІ;

- в рішенні Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 10.04.2014 року про результати
розгляду скарги зазначено, що
відповідно до вироку суду по справі
№1/436/21/12 від 03.04.2012 року встановлено, що
ОСОБА_3 та членами його організованої
групи були зареєстровані підприємства,
у тому числі ПП «Спецстанкострой», які
використовувались для здійснення
незаконної діяльності по переводу
безготівкових коштів в готівку та
формуванню податкового кредиту з
податку на додану вартість, в той час як
правовідносини між ТОВ НВП «Сістар» та
ПП «Спецстанкострой» не були предметом
судового дослідження у кримінальній
справі за обвинувачем ОСОБА_2, ОСОБА_3 у
організації мережі фіктивних
підприємств з метою формування
податкового кредиту та конвертації
грошових коштів. За вищевказаними
кримінальними справами посадові особи
ТОВ НВП «Сістар» до відповідальності
не притягувалися. Доказів участі ТОВ
НВП «Сістар» у противоправних схемах
діяльності ПП «Спецстанкострой»
перевіряючими не наведено;

- в акті перевірки ДПІ в
обґрунтування нікчемності правочину
посилається не на невідповідність чи
суперечність конкретних договорів
вимогам чинного законодавства України,
а виключно на безтоварність поставки
по даним правочинам, яка, як вбачає ДПІ,
підтверджується відсутністю у сторін
необхідних умов для здійснення
господарських операцій, а саме
виробничих активів, персоналу,
складських приміщень, транспортних
засобів їх оренди тощо. Таке посилання
є необґрунтованим та таким, що
суперечить наявним фактам та
обставинам вчинення правочинів з
контрагентами;

- жодних відомостей щодо наявності
в діях посадових осіб ТОВ НВП «Сістар»
чи контрагентів по спірним правочинам
протиправного умислу, встановленого
обвинувальним вироком суду, що набрав
законної сили, не наведено;

- при перевірці контролюючим
органом взагалі не досліджений рух
товарів, у тому числі на складах;

- визнання правочинів нікчемними
за ланцюгом між попередніми чи
послідуючими контрагентами не є
підставою для визнання правочинів
нікчемними між ТОВ НПП «Сістар» і
підприємствами постачальниками і
покупцями, оскільки, на думку позивача,
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між останнім у
ланцюгу постачання платником податків
та його безпосереднім контрагентом;

- нормативними документами ДПС
України визначено, що під час
дослідження фактичного здійснення
господарських операцій забороняється
робити висновки про відсутність
реального їх здійснення лише на
підставі інформаційних баз даних
органу ДПС, без вжиття повного
комплексу доказів наявності ознак
фіктивності, відсутності факту
реального здійснення господарських
операцій суб'єктом господарювання.
Однак, зазначене проігноровано
працівниками ДПІ, висновки зроблені на
підставі суб'єктивних припущень
окремих осіб без належного
законодавчого обґрунтування, не взято
до уваги наявність первинних
документів, які були складені під час
господарських операцій (рахунки,
видаткові, податкові та
товарно-транспортні накладні та інші);

- стосовно документального
оформлення факту реалізації
товарно-матеріальних цінностей, то всі
первинні документи маються в
наявності, відповідають вимогам
діючого законодавства. З огляду на те,
що підприємством не було отримано
наказ на проведення перевірки та
повідомлення про проведення перевірки
в визначені ПКУ терміни, посадові особи
підприємства не мали можливості надати
до перевірки всі документи та
пояснення. Первинні документи, що
зазначені в Акті як відсутні, ТОВ НВП
«Сістар» надані до заперечень у
відповідності до положень пункту 44.7
статті 44 Податкового кодексу України;

- всі податкові накладні включено
в періоді виписки до реєстру
податкових накладних та декларації з
податку на додану вартість в повному
обсязі, що підтверджено актом
перевірки. Таким чином, податкові
зобов'язання з ПДВ відображено в
податковому обліку в повному обсязі.
Податковий кредит за придбані товари
сформовано на підставі вантажно-митних
декларацій, які додатково надані до
заперечень;

- чинне законодавство не
зобов'язує і не наділяє юридичних осіб
правами перевіряти відповідність
законодавству установчих документів
своїх контрагентів за угодами. На
момент вчинення та виконання договору
Приватним підприємством
«Спецстанкострой» (код за )
останнє перебувало в Єдиному
державному реєстрі, що підтверджується
довідками з ЄДРПОУ та його дані
занесено до Інформаційно-ресурсного
центру ЄДР, подавало декларації та
перебувало на обліку як платник ПДВ (що
відображено в акті перевірки), а отже,
мало певний правовий статус.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в адміністративному позові.

Відповідач в судове засідання не
прибув, до суду надав письмові
заперечення, в яких свою позицію
обґрунтовував тим, що:

- на запит контролюючого органу
позивачем надані до перевірки наступні
документи: копія договору поставки,
копії податкових накладних, копії
видаткових накладних, копії платіжних
доручень, акт звірки взаємних
розрахунків, обороти по бухгалтерським
рахункам 361, 6811;

- позивачем до перевірки не надано
підтверджуючі документи щодо начебто
переданого до ПП «Спетдстанкострой»
товару таких як товарно-транспортні
накладні які підтверджують факт
транспортування або доставки товару
(товарно-транспортні накладні,
подорожні листи, тощо), залізничної
накладної, сертифікати, специфікації
до укладеного договору. Крім того, до
перевірки не було надано книги
реєстрації довіреностей на передачу
товару в адресу ПП
«Спецстанкострой».Отже, факт
здійснення правочинів між ТОВ НВП
«Сістар» та ПП «Спецстанкострой»
підтвердити не можливо. Крім того, ТОВ
НВП «Сістар» до перевірки не надано
жодних документів щодо придбання
зазначеного товару. Позивач не є
виробником, а здійснює безпосередньо
оптову торгівлю металами та металевими
рудами які є імпортовані, при цьому, ТОВ
НВП «Сістар» не надано до перевірки
жодних первинних документів щодо
придбання товару (сталь рулон
оцинкований) який у подальшому було
начебто реалізовано в адресу ПП
«Спецстанкострой»;

- якщо фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть ті наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. Для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги дише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції;

- за відсутності факту продажу
товарів чи послуг або в разі якщо
придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.
Також, це свідчить про нереальність
здійснення господарських операцій між
ТОВ НВП «Сістар» та ПП
«Спецстанкострой» та юридичну
дефектність первинних документів;

- перевіркою встановлено
відсутність фактичної реалізації
товару в адресу ТОВ НВП «Сістар», але
встановлено факт надходження грошових
коштів, тому ТОВ НВП «Сістар» в
порушення підпункту 4.1.6 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 року №334/94-ВР занижено
валовий доход від отриманої
безповоротної фінансової допомоги від
ПП «Спецстанкострой» у сумі 700000 грн., у
тому числі: ІV квартал 2010 року - 200000 грн.,
І квартал 2011 року - 500000 грн.;

- отже, акт №68/22-02/24238090 від 31.01.2014
року складений правомірно, згідно
діючого законодавства, висновки акту
перевірки є цілком обґрунтованими.
Оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 21.02.2014 року
№, винесене на підставі
зазначеного акта, є правомірним,
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у
період з 21.01.2014 року по 25.01.2014 року на
підставі наказу Дніпропетровської
ОДПІ №50 від 21.01.2014 року головним
державним податковим
ревізором-інспектором відділу
перевірок окремих питань управління
податкового аудиту Дніпропетровської
ОДПІ Перфир’євою Л.С. згідно із
підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20,
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78,
статті 79 Податкового кодексу України
проведена позапланова невиїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Сістар» (код за ) з питань взаємовідносин з ПП
«Спецстанкострой» (код за )
за період грудень 2010 pоку,
січень-березень 2011 року, за
результатами якої контролюючим
органом складений акт від 31.01.2014 року
№68/22-02/24238090.

Копію наказу №50 від 21.01.2014 року «Про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
НВП «Сістар» та повідомлення від 21.01.2014
року №6 (вих. №901/10/22-02 від 21.01.2014 року)
направлено поштовим зв'язком з
повідомленням про вручення 21.01.2014 року.
Перевірку проведено з відома директора
ТОВ НВП «Сістар» Сідуна В.В. та
головного бухгалтера Кузіної Н.М.

З акту перевірки від 31.01.2014 року
№68/22-02/24238090 вбачається наступне:

За перевіряємий період на адресу
Дніпропетровської МДПІ від
Новомосковської ОДПІ надійшов акт
перевірки підприємства ПП «Славутич
Сігма Н» (код за ) від 21.07.2011
року №280/231/37259341 з питань дотримання
вимог податкового законодавства
України з податку на прибуток та
податку на додану вартість за період з
04.03.2005 року по 25.02.2010 року, яким
встановлено нікчемність правочинів
(пряма мова):

«…До Новомосковської ОДПІ від відділу
внутрішньої безпеки при ДПС у
Дніпропетровській області листом від
18.04.2012 року №799/7/08-021 надійшла постанова
від 05.08.2011 року Самарського районного
суду у м. Дніпропетровську, згідно якої
ОСОБА_2 визнано винним у організації
мережі фіктивних підприємств з метою
формування податкового кредиту та
конвертації грошових коштів, для
відповідного відпрацювання суб'єктів
господарської діяльності, що
знаходяться на обліку у
Новомосковській ОДПІ.

Згідно повідомлення про дату початку
невиїзної перевірки документи, що
підтверджують дані податкових
декларацій (розрахунків) відповідно до
пункту 85.2 статті 85 розділу II
Податкового кодексу України мали бути
надані, починаючи із 07.07.2012 року та
станом на дату підписання акту
відсутні. Відповідно до БД АІС «РПП» на
дату проведення перевірки суб'єкт
господарювання має 16 стан припинено
(ліквідовано, закрито).

Перевірку проведено в приміщенні
Новомосковської ОДПІ (51200,
Дніпропетровська обл., м.
Новомосковськ, вул. М. Головка, буд. 30)
без присутності директора ПП
«Автопромресурс Н09». Фактично
перевірка проведена на підставі даних
облікової справи АІС «Аудит», Бест
Звіт, АІС «Перелік платників податків
за результатами автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
МРЕВ УДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області, НМБТІ,
оскільки первинні та бухгалтерські
документи відсутні та не надані для
перевірки посадовими особами суб'єкта
господарювання».

Дніпропетровською ОДПІ був
направлений лист №5115/10/225 від 21.03.2013
року TOB НВП «Сістар» щодо надання
пояснень та їх документального
підтвердження по взаємовідносинам з
постачальником ПП «Спецстанкострой»
(код за ) за період
фінансово-господарської діяльності з
01.12.2010 року по 31.03.2011 року.

На зазначений лист ТОВ НВП «Сістар»
надано лист-відповідь №16/4 від 12.04.2013
року із завіреними копіями наступних
документів: копія договору поставки,
копії податкових накладних, копії
видаткових накладних, копії платіжних
доручень, акт звірки взаємних
розрахунків, обороти по бухгалтерським
рахункам 361, 6811.

Перевіркою наданих документів
встановлено, що 05.01.2011 року між TOB НВП
«Сістар» в особі директора Зирянова
В.В. (постачальник) та ПП
«Спецстанкострой» в особі директора
Трускова С.А. (покупець) укладений
договір поставки №ДОП00247/10, за яким
постачальник зобов'язаний продати та
передати у користування покупцеві, а
покупець зобов'язаний прийняти товар
(металопродукцію), кількість якого
вказується у Специфікаціях до
Договору.

Право власності на товар, а також ризик
випадкового псування товару
переходить до покупця в момент
передачі товару на складі
постачальника, або передачі товару
перевізнику, що підтверджується:

- при перевезенні залізнодорожним
транспортом - дата на штампі станції
відправлення в залізнодорожній
накладній;

- при перевезенні автомобільним
транспортом - дата виписки видаткової
накладної на колісну партію товару при
передачі товару покупцеві, або дата
виписки товарно-транспортної
накладної при передачі товару
перевізнику.

Постачальник зобов'язаний: надати
покупцеві під час колісної відгрузки
товару: рахунок, видаткову накладну,
податкову накладну,
товарно-транспортні документи, в разі
відгрузки товару транспортним засобом
постачальника: копію сертифіката
якості заводу-виробника товару,
завізовану постачальником.

Покупець зобов'язаний: надати
постачальнику заявку підписану
належним чином і вказаним видом товару,
ГОСТ, ТУ, розмір, об'єм по колісній
позиції і т.д., копії реєстраційних
документів, завірених печаткою
покупця, свідоцтво про Державну
реєстрацію, свідоцтво платника ПДВ,
довідку 4-ОПП, свідоцтво платника
єдиного податку, довідку банку про
відкриті розрахункові рахунки,
документ який засвідчує повноваження
особи, яка підписує договір. Оплата
товару згідно умов зазначених в
договорі.

ТОВ НВП «Сістар» виписано наступні
документи ПП «Спецстанкострой» за
начебто відвантажений товар:

1. Видаткові накладні:

а) від 15.12.2010 року №РН-1258 за
номенклатурою:

- сталь рулон оцинкований 0,35*1000 (М.П. 100
Словакия) на суму 140067,50 грн., ПДВ 28013,50
грн. (всього 168081 грн.),

- сталь рулон оцинкований 0,40*1250 (М.П. 100
Словакия) на суму 26599,17 грн., ПДВ 5319,83 грн.
(всього 31919 грн.);

б) від 28.03.2011 року №2 за
номенклатурою:

- сталь рулон оцинкований (RAL 3011) 0,45*1250
(М.П. 140 Германия) на суму 55903,33 грн., ПДВ
11180,67 грн. (всього 67084 грн.);

- сталь рулон оцинкований (RAL 8017) 0,45*1250
(М.П. 140 Словакия) на суму 878,34 грн., ПДВ
175,67 грн. (всього 1054,01 грн.);

- сталь рулон оцинкований (RAL 9003) 0,45*1250
(М.П. 140 Словакия) на суму 300 грн., ПДВ 60
грн. (всього 360 грн.);

- сталь рулон оцинкований 0,40*1250 (М.П. 100
Словакия) на суму 2092,66 грн., ПДВ 418,53 грн.
(всього 2511,19 грн.),

- сталь рулон оцинкований 1,5*1250 (М.П. 275
Казахстан) на суму 34825,84 грн., ПДВ 6965,17
грн. (всього 41791,01 грн.);

в) від 28.03.2011 року №9 за
номенклатурою:

- сталь рулон оцинкований 0,40*1250 (М.П. 100
Словакия) на суму 63201,77 грн., ПДВ 12640,35
грн. (всього 75842,12 грн.);

- сталь рулон оцинкований 0,50*1250 (М.П.2
Ілліча) на суму 113836,66 грн., ПДВ 22767,33 грн.
(всього 136603,99 грн.);

г) від 30.03.2011 року №3 за
номенклатурою:

- сталь рулон оцинкований 0,45*1250 (М.П. 140
Руминія) на суму 65600,15 грн., ПДВ 13120,01 грн.
(всього 78720,06 грн.);

- сталь рулон оцинкований 0,65*1250 (К.П.2
Ілліча) на суму 80027,92 грн., ПДВ 16005,60 грн.
(всього 96033,52 грн.).

2. Податкові накладні:

- від 23.12.2010 року №1666 на суму 166666,67 грн.,
ПДВ 33333,33 грн., загальна сума 200000,00 грн.;

- від 18.01.2011 року № на суму 83333,33
грн., ПДВ 16666,67 грн., загальна сума 100000,00
грн.;

- від 07.02.2011 року № на суму 94000,17
грн., ПДВ 18800,03 грн., загальна сума 112800,20
грн.;

- від 07.02.2011 року № на суму 172666,50
грн., ПДВ 34533,30 грн., загальна сума 207199,80
грн.;

- від 08.02.2011 року № на суму 19166,67
грн., ПДВ 3833,33 грн., загальна сума 23000,00
грн.;

- від 09.02.2011 року № на суму 47500,00
грн., ПДВ 9500,00 грн., загальна сума 57000,00
грн.

3. Платіжні доручення:

- від 23.12.2010 року №78 на суму 83333,33 грн.,
ПДВ 16666,67 грн., загальна сума 100000,00 грн.;

- від 23.12.2010 року №79 на суму 83333,33 грн.,
ПДВ 16666,67 грн., загальна сума 100000,00 грн.;

- від 18.01.2011 року №91 на суму 83333,33 грн.,
ПДВ 16666,67 грн., загальна сума 100000,00 грн.;

- від 07.02.2011 року №118 на суму 266666,67 грн.,
ПДВ 53333,33 грн., загальна сума 320000,00 грн.;

- від 08.02.2011 року №119 на суму 19166,67 грн.,
ПДВ 3833,33 грн., загальна сума 23000,00 грн.;

- від 09.02.2011 року №120 на суму 41666,67 грн.,
ПДВ 8333,33 грн., загальна сума 500000,00 грн.;

- від 09.02.2011 року №121 на суму 5833,33 грн.,
ПДВ 1166,67 грн., загальна сума 7000,00 грн.

ТОВ НВП «Сістар» отримано грошові
кошти на розрахунковий рахунок від ПП
«Спецстанкострой» всього в сумі 700000,00
грн.

Станом на 31.12.2011 року згідно
оборотно-сальдової відомості по рах. 361
«Розрахунки з вітчизняними покупцями»
по контрагенту ПП «Спецстанкострой»"
заборгованість відсутня перед ТОВ НВП
«Сістар».

Контролюючим органом в акті перевірки
зазначено, що до перевірки не надано
підтверджуючі документи щодо начебто
переданого до ПП «Спецдстанкострой»
товару, такі як товарно-транспортні
накладні, які підтверджують факт
транспортування або доставки товару
(товарно-транспортні накладні,
подорожні листи, тощо), залізничної
накладної, сертифікати, специфікації
до укладеного договору. Крім того, до
перевірки не було надано книги
реєстрації довіреностей на передачу
товару в адресу ПП «Спецстанкострой».

Отже, факт здійснення правочинів між
ТОВ НВП «Сістар» та ПП
«Спецстанкострой», на думку
податкового органу, підтвердити
неможливо.

До перевірки ТОВ НВП «Сістар» не надано
жодних документів щодо придбання
зазначеного товару. ТОВ НВП «Сістар» не
є виробником, а здійснює безпосередньо
оптову торгівлю металами та металевими
рудами, які є імпортованими.

ТОВ НВП «Сістар» не надано до перевірки
жодних первинних документів щодо
придбання товару (сталь рулон
оцинкований), який у подальшому було
начебто реалізовано в адресу ПП
«Спецстанкострой».

Таким чином, ТОВ НВП «Сістар» на
порушення статті 4, пункту 7.3.1 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР
завищено податкові зобов'язання по
взаємовідносинам з ПП
«Спецстанкострой» на загальну суму
116666,67 грн., в тому числі за грудень 2010
року на суму 33333,33 грн., за січень 2011 року
на суму 16666,67 грн., за лютий 2011 року на
суму 66666,67 грн.

Перевіркою встановлено факт
декларування валового доходу ТОВ НВП
«Сістар» за результатами безтоварної
операції в адресу ПП «Спецстанкострой»
з отриманням грошових коштів від
покупця.

Таким чином, ТОВ НВП «Сістар» в
порушення підпункту 4.1.1 пункту 4.1
статті 4, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті
11 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 28.12.1994 року
№334/94-ВР завищено валові доходи на
загальну суму 583333,33 грн., у тому числі IV
квартал 2010 року - 166666,67 грн., І квартал 2011
року - 416666,67 грн.

На підставі вищевикладеного
перевіркою встановлено відсутність
фактичної реалізації товару в адресу
ТОВ НВП «Сістар», але встановлено факт
надходження грошових коштів, тому ТОВ
«НВП Сістар» в порушення підпункту 4.1.1
пункту 4.1 статті 4, підпункту 11.3.1 пункту
11.3 статті 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 року №334/94-ВР занижено
валовий доход від отриманої
безповоротної фінансової допомоги.

На підставі акту перевірки від 31.01.2014
року №68/22-02/24238090 (з урахуванням
уточнень внесених до Акту перевірки)
Дніпропетровською ОДПІ було складено
податкове повідомлення-рішення від
21.02.2014 року №, згідно з яким ТОВ
НВП «Сістар» збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток (11021000) на 125000,00 грн. за основним
платежем та 1,00 грн. за штрафними
санкціями.

Не погодившись із вказаним рішенням
27.02.2014 року ТОВ НВП «Сістар» подано
скаргу до ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області про його
оскарження, яка рішенням останнього
від 10.04.2014 року №2135/10/04-36-100809 залишена
без задоволення, податкове
повідомлення-рішення від 21.02.2014 року
№ залишено без змін.

26.04.2014 року ТОВ НВП «Сістар» подана
повторна скарга до Державної
податкової адміністрації України
Міністерства доходів і зборів України
на податкове повідомлення-рішення від
21.02.2014 року №.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 12.05.2014 року №8298/6/99-99-10-01-15
про результати розгляду повторної
скарги ТОВ НВП «Сістар» залишено без
змін податкове повідомлення-рішення
від 21.02.2014 року №.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
зазначає, що об'єктом оподаткування є
певні операції між конкретними
суб'єктами господарювання, а не
договори, укладені між ними.

Підставою для відсутності у платника
податків права на отримання податкових
переваг є відсутність необхідних
первинних документів, що підтверджують
здійснення операцій або недоліки таких
документів.

Для вирішення спору по суті та надання
оцінки правомірності проведення
позивачем податкового обліку суд
перевіряє відповідність вимогам
законодавства первинних документів, їх
наявність, що вимагається
нормативно-правовими актами та
безпосередньо укладеними угодами, що в
свою чергу в певній мірі свідчить про
реальність таких операцій.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарська
операція це дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства, а первинний документ
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Статтею 9 вказаного Закону визначено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні документи повинні
мати такі обов'язкові реквізити назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно статті 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання
послуг. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому, відповідно до підпункту 198.6
статті 189 Податкового кодексу України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 Кодексу),
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

Згідно підпункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1
статті 14, пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати це
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно пункту 189.4 статті 189 Податкового
кодексу України базою оподаткування
для товарів/послуг, що
передаються/отримуються у межах
договорів комісії (консигнації),
поруки, довірчого управління, є
вартість постачання цих товарів,
визначена у порядку, встановленому
статтею 188 цього Кодексу.

Дата збільшення податкових зобов'язань
та податкового кредиту платників
податку, що здійснюють
постачання/отримання товарів/послуг у
межах договорів комісії (консигнації),
поруки, доручення, довірчого
управління, інших цивільно-правових
договорів та без права власності на
такі товари/послуги, визначається за
правилами, встановленими статтями 187 і
198 цього Кодексу.

Також належить враховувати вимоги
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року
№88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14-2.16
Положення первинні документи повинні
мати обов'язкові реквізити, у тому
числі: зміст та обсяг господарської
операції, одиниця виміру господарської
операції (у натуральному та/або
вартісному виразі), посади і прізвища
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення.

Забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

Надаючи оцінку доводам позивача про те,
що відсутність товарно-транспортних
накладних, не є спростуванням
реальності спірних господарських
операцій суд звертає увагу на наступне.

Так, якщо товар доставляється
вантажним автомобілем, то документами,
що свідчать про транспортування за
договорами поставки, є
товарно-транспортна накладна за формою
№1-ТН, затвердженою Наказом
Міністерства транспорту України,
Міністерства статистики України від 29
грудня 1995 року №448/346. У ній повинні бути
відмітки відправника товару (щодо
відвантаження товару) та його
отримувача (стосовно фактичного
отримання товару).

Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14 жовтня 1997 року
№363, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 20 лютого 1998 року за
№128/2568 (далі - Правила), визначено
наступні поняття:

товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу;

товарно-транспортна накладна (далі ТТН)
- єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи;

транспортна послуга - перевезення
вантажів та комплекс допоміжних
операцій, що пов'язані з доставкою
вантажів автомобільним транспортом.

Згідно статті 11 Наказу Міністерства
транспорту України від 5 листопада 2001
року №763, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22
листопада 2001 року за №986/6177 «Про
внесення змін і доповнень до Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні» основними
документами на перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.

Залежно від виду вантажу та його
специфічних властивостей до основних
документів додаються інші
(ветеринарні, санітарні та якісні -
сертифікати, свідоцтва, довідки,
паспорти тощо), що визначається
правилами перевезень зазначених
вантажів.

Дорожній лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається.

Оформлення перевезень вантажів ТТН
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.

ТТН на перевезення вантажів
автомобільним транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом).

Після прийняття вантажу, згідно з ТТН,
водій (експедитор) підписує всі її
екземпляри. Перший екземпляр ТТН
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

У тих випадках, коли в ТТН немає
можливості перерахувати всі
найменування вантажу, підготовленого
для перевезення, до такої накладної
Замовник додає документ довільної
форми з обов'язковим зазначенням
відомостей про вантаж (графи 1-10
товарно-транспортної накладної).

У цих випадках в ТТН зазначається, що до
неї додається як товарний розділ
документ, без якого ТТН вважається
недійсною і не може використовуватись
для розрахунків із Замовником.

Час прибуття (вибуття) автомобіля для
завантаження і розвантаження Замовник
зобов'язаний зазначати відповідно до
пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.

Якщо відповідно до договору, продавець
несе зобов'язання організувати
перевезення товарів, а саме для
перевезення вантажів на конкретний
маршрут він укладає договір
перевезення від свого імені з третьою
особою.

З матеріалів справи вбачається, що на
запит контролюючого органу ТОВ НВП
«Сістар» щодо надання пояснень та їх
документального підтвердження по
взаємовідносинам з постачальником ПП
«Спецстанкострой» за період
фінансово-господарської діяльності з
01.12.2010 року по 31.03.2011 року надані
наступні документи, зокрема:

- копія договору поставки від 05.01.2011
року №ДОП00247/10;

- видаткові накладні від 15.12.2010 року
№РН-1258, від 28.03.2011 року №2, від
28.03.2011 року №9, від 30.03.2011 року
№3;

- податкові накладні від 23.12.2010 року
№1666, від 18.01.2011 року №, від 07.02.2011
року №, від 07.02.2011 року №, від
08.02.2011 року №, від 09.02.2011 року
№;

- платіжні доручення від 23.12.2010 року №78,
від 23.12.2010 року №79, від 18.01.2011 року №91,
від 07.02.2011 року №118, від 08.02.2011 року №119,
від 09.02.2011 року №120, від 09.02.2011 року №121.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що згідно наданих
специфікацій від 18.01.2011 року №1, від
07.02.2011 року №2 транспортування
придбаного товару здійснювалось на
умовах FCA, тобто на замовлення та за
рахунок покупця ПП «Спецстанкострой» з
пункту навантаження: вул. Гаванська,
буд. 9-Б, м. Дніпропетровськ, 49112 за
товарно-транспортними накладними: від
15.12.2010 року №1258; від 28.02.2011 року від
28.03.2011 року №259; від 30.03.2011 року №273.

Щодо зазначення перевіряючим в акті
перевірки про ненадання підприємством
довіреностей від покупця на отримання
товару, суд зазначає, що, як було
встановлено в судовому засіданні,
придбані контрагентом за договором
поставки товарно-матеріальні цінності
були отримані особисто директором ПП
«Спецстанкострой» Трусковим С.А., про
що свідчить підпис останнього
завірений печаткою підприємства. Отже,
в такому випадку довіреності не
видаються, оскільки отримання товару
посвідчено особою, яка діє на підставі
статуту.

ТОВ НВП «Сістар» здійснює оптову
торгівлю сталлю рулонною оцинкованою,
що імпортовано та закуплено у
постачальників-резидентів. До справи
долучено копії ВМД, що фіксують
фактичний перетин кордону товаром,
залізничні накладні, сертифікати
якості, прибуткові накладні та картки
складського обліку ТМЦ в розрізі
номенклатури товару.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що усі належні
первинні документи були надані
контролюючому органу разом із
запереченнями на акт перевірки, однак,
при прийнятті оскаржуваного рішення
надані докази розглянути та враховані
не були.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що Податковий кодекс
України не ставить право платника
податку на додану вартість на
податковий кредит в залежність від дій
або бездіяльності його контрагентів чи
відсутності їх за місцезнаходженням,
так само відсутності у контрагентів
основних фондів, кваліфікованого
персоналу тощо. В разі порушення
контрагентом податкової дисципліни
відповідальність та негативні
наслідки мають настати саме для цієї
особи.

Чинне законодавство не зобов'язує
платника податків перевіряти
безпосереднього контрагента на
предмет виконання ним вимог
податкового законодавства та його
безпосередню наявність за
місцезнаходженням перед тим, як
відносити відповідні суми витрат до
валових витрат та суми податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду від 19
червня 2013 року №К/9991/63643/12.

Надаючи оцінку доводам позивача про
реальність операцій із заявленим
контрагентом, суд зазначає, що на
підтвердження здійснення
оподатковуваних операцій позивачем
надано належні первинні документи,
досліджені у судовому засіданні, у тому
числі копії товарно-транспортних
накладних.

Також, суд зазначає, що в акті перевірки
не наведено обставин, які б свідчили
про фіктивність контрагента позивача
ПП «Спецстанкострой». Правовідносини
між ТОВ НВП «Сістар» та ПП Станкострой»
не були предметом судового дослідження
у кримінальній справі за
обвинуваченням ОСОБА_2, ОСОБА_3 у
організації мережі фіктивних
підприємств з метою формування
податного кредиту та конвертації
грошових коштів. Жодних відомостей
щодо наявності в діях посадових осіб
ТОВ НВП «Сістар» чи контрагентів по
спірним правочинам протиправного
умислу, встановленого обвинувальним
вироком суду, що набрав законної сили,
не наведено.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною другою
цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Перевіривши оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 07.05.2014 року
№ на відповідність вимогам
частини третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку про
його невідповідність чинному
законодавству та наявність підстав для
скасування такого рішення.

З огляду на викладене, суд задовольняє
заявлені позовні вимоги та присуджує
на користь позивача сплачений судовий
збір за рахунок Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче підприємство
«Сістар» до Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
21.02.2014 року №2, винесене
Дніпропетровською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче підприємство
«Сістар» витрати по сплаті судового
збору в сумі 252,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя В.В. Кальник