Справа № 537/1770/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.Справа № 537/1770/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Кременчуці Полтавської
області на постанову Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 13.05.2014р. по
справі № 537/1770/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Кременчуці Полтавської
області

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернувся до Крюківського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
з адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
(далі по тексту - відповідач, УПФУ в
м.Кременчуці Полтавської області), в
якому просить суд:

- визнати протиправними дії УПФУ в м.
Кременчуці Полтавської області щодо
відмови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, у
пільговому обчислені стажу за період з
09.04.1977 р. по 01.12.1979 р. та з 02.12.1979 р. по
07.07.1980 р. з розрахунку один рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців.

- зобов'язати УПФУ в м. Кременчуці
Полтавської області здійснити
позивачу обчислення пільгового
страхового стажу з розрахунку один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців за період з 09.04.1977 р. по 01.12.1979 р.
та з 02.12.1979 р. по 07.07.1980 р. та виплатити
йому пенсію, донараховану, в зв'язку з
обчисленням пільгового страхового
стажу з розрахунку один рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців з 01.03.2014 року по день прийняття
судом рішення по справі, а також
проводити подальші виплати пенсії
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Постановою Крюківського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
від 13.05.2014 року по справі №537/1770/14-а
адміністративний позов фізичної особи
ОСОБА_1 до суб'єкта владних повноважень
УПФУ в м. Кременчуці про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - задоволено
частково.

Визнано дії УПФУ в м. Кременчуці
Полтавської області щодо відмови
ОСОБА_1, у пільговому обчислені стажу за
період з 09.04.1977 р. по 01.12.1979 р. та з 02.12.1979
р. по 07.07.1980 р. з розрахунку один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців - неправомірними.

Зобов'язано УПФУ в м. Кременчуці
Полтавської області здійснити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, обчислення пільгового
страхового стажу з розрахунку один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців за період з 09.04.1977 р. по 01.12.1979 р.
та з 02.12.1979 р. по 07.07.1980 р. та провести
виплати донарахованої пенсії, в
зв'язку з обчисленням пільгового
страхового стажу з розрахунку один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців починаючи з 13.02.2014 року.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідачем було подано
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, відповідач
просив суд апеляційної інстанції
постанову Крюківського районного суду
від 13.05.2014 року по справі №537/1770/14-а
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі, справу
розглянути без участі представника
управління.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на порушення судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови норм Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960 року «Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», Постанови ради міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року
«Про впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня
1967 року «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі». Зазначає,
що в пенсійній справі відсутні, а
позивачем не надано копій трудового
про роботу в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі договору за період
роботи з з 09.04.1977 року по 01.12.1979 року та з
02.12.1979 року по 07.07.1980 року. У зв'язку з
чим, вважає, що у відповідача відсутні
підстави для зарахування періоду
роботи в районах Крайньої Півночі у
кратному розмірі.

Позивач надіслав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Крюківського
районного суду м.Кременчука
Полтавської області від 13.05.2014 року по
справі №537/1770/14-а без змін. Посилаючись
на доводи, викладені в запереченнях,
вважає рішення суду першої інстанції
обґрунтованим, прийнятим при
всебічному дослідженні обставин та
доказів по справі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, клопотання
відповідача про розгляд справи за його
відсутністю, колегія суддів на
підставі п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, отже,
перегляду підлягає рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є пенсіонером та отримує
пенсію за віком, що зокрема
підтверджується копією пенсійного
посвідчення НОМЕР_1, що видане 07.10.2013
року (а.с.25).

ОСОБА_1 звернувся до УПФ в м. Кременчуці
Полтавської області з заявою про
призначення йому пенсії на пільгових
умовах з пільговим обчисленням стажу
його роботи в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Листом начальника Управління від
19.03.2014 року за вих. № 46/0-07 його
повідомлено про те, що оскільки
документи, підтверджуючі укладання ним
строкових трудових договорів на
відповідні періоди та поширення на
нього пільг по обчисленню стажу за час
роботи в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, у його
пенсійній справі та в доданих до
звернення матеріалах відсутні, періоди
роботи з 09.04.1977 року по 01.12.1979 року та з
02.12.1979 року по 07.07.1980 року в зазначених
місцевостях враховано позивачеві стаж
в одинарному розмірі (а.с.13).

Не погодившись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним позовом про їх оскарження, а
також про зобов'язання УПФУ в м.
Кременчуці Полтавської області
здійснити ОСОБА_1 обчислення
пільгового страхового стажу, виплатити
позивачеві пенсію донараховану у
зв'язку з пільговим обчисленням
страхового стажу за період з 01.03.2014 року
по день прийняття рішення судом та
проводити подальші виплати пенсії
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Відмовляючи в частині позовних вимог
щодо проведення подальших виплат
пенсії згідно вимог чинного
законодавства України, суд першої
інстанції виходив з того, що суд не може
вирішувати спір на майбутнє з
урахуванням положень чинного
законодавства, що діють на момент
вирішення даного спору по суті.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
право позивача на пільгове зарахування
до страхового стажу періоду роботи в
районах, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, належним чином
підтверджено наданими документами,
тому дії відповідача щодо відмови у
пільговому обчисленні стажу є
неправомірними, а позовні вимоги
ОСОБА_1 у цій частині, а також в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та провести відповідні
виплати пенсії позивача з урахуванням
пільгового стажу з 13.02.2014 року,
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, отже,
перегляду підлягає рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог, з
огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту листа
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області від
19.03.2014 року за вих. № 46/0-07, підставою для
відмови відповідача у пільговому
обчисленні стажу роботи позивача в
умовах Крайньої Півночі є те, що
документи, підтверджуючі укладання ним
строкових трудових договорів на
відповідні періоди та поширення на
нього пільг по обчисленню стажу за час
роботи в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, у його
пенсійній справі та в доданих до
звернення матеріалах відсутні.

Колегія суддів вважає такі твердження
відповідача хибними та такими, що не
можуть бути підставою для відмови у
пільговому обчисленні страхового
стажу позивача, беручи до уваги
наступне.

Пунктом 5 Розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі по тексту Закон №
1058) встановлено, що період роботи до 1
січня 1991 року в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі колишнього
Союзу РСР, а також на острові
Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», Постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

За приписами наведеної норми (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) пільгове
обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відповідно до пп. «д» п. 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року
«Про впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», встановлено, що
робітникам, переведеним, направленим
або запрошеним на роботу в райони
Крайньої Півночі в умовах, прирівняних
до районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей країни, на умовах
укладання ними трудових угод про працю
в цих районах на строк п'ять років, а на
островах Північно Льодовитого океану -
два роки, надаються додатково, зокрема,
наступні пільги: зараховується один
рік роботи у районах Крайньої Півночі
та у місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців роботи при розрахунку
стажу, який надає право на отримання
пенсії за віком та інвалідності.
Пільги, передбачені зазначеною
статтею, надаються також тим особам,
які прибули до районів Крайньої
Півночі і у місцевості прирівняні до
районів Крайньої Півночі, з власної
ініціативи та уклали строковий
трудовий договір про працю в цих
районах.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради
СРСР «Про розширення пільг для
працюючих осіб, працюючих у районах
Крайньої Півночі та у місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі 26 вересня 1967 г. №1908-VII було
скорочено тривалість трудового
договору, який надає право на отримання
пільг, передбачених статтею 5 Указу
Президії Верховної ради СРСР от 10
лютого 1960 року «Про впорядкованість
пільг для осіб, працюючих у районах
Крайньої Півночі та у місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», з п'яти до трьох років.

Крім того, наведеною нормою було
встановлено надання вказаних пільг,
особам, які приїжджають у ці райони та
місцевості з власного бажання, за умови
укладання ними трудових договорів на
строк три роки, а на островах
Північного Льодовитого океану - два
роки.

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що згідно копії трудової
книжки позивача, ОСОБА_1 працював з
09.04.1977 року (наказ від 13.04.1977 року № 62-к»)
на посаді шофера 2 класу ОГМ в
пересувній механізованій монтажній
колоні (ПММК) № 4 виробничого об'єднання
«Сібкомплектмонтаж». На підставі
наказу від 31.10.1979 року № 524 звільнений з
займаної посади та з 01.12.1979 року
переведений в Сургутську базу
комплектації тресту
«Тюменьнафтогазкомплектмонтаж» на
посаду водія 1 класу ( наказ від 14.12.1979
року № 300-к).07.07.1980 року звільнений з
займаної посади на підставі ст. 31КзпП
СРСР.

Крім того, період роботи з 09.04.1977р. по
01.12.1979р., та з 02.12.1979р. по 07.07.1980 року, в
місті Сургут Ханти-Мансійского
автономного округу Тюменської області,
тобто в районах Крайньої Півночі,
підтверджуються трудовою книжкою
позивача, випискою з трудової книжки та
архівною довідкою про підтвердження
трудового стажу від 05.10.2013 року за № 0-93,
в яких зазначено про розповсюдження
пільг, передбачених Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі», Указом Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року
«Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

Зокрема, в архівній довідці зазначено,
що Ханти - Мансійський автономний
(національний) округ Тюменської
області відноситься до районів
Крайньої Півночі (а.с.10-11).

Колегія суддів зазначає, що згідно з
пунктом 5 Перехідних положень Закону №
1058, умовою для надання пільг при
обчисленні стажу роботи в районах
Крайньої Півночі (один рік роботи за
один рік шість місяців), підтвердження
права на пільгове обчислення
страхового стажу може проводитись на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно - правовими
актами, тобто, трьома способами, які є
альтернативними.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 разом із заявою
від 13.05.2014 року про зарахування в
кратності стажу за час роботи в районах
Крайньої Півночі до УПФУ в
м.Кременчуці Полтавської області були
надані копія трудової книжки позивача,
довідка №0-93 від 05.10.2013 року про
підтвердження трудового стажу, довідка
№0-94 від 05.10.2013 року про підтвердження
доходів, що підтверджується листом
відповідача від 11.07.2014 року за №12002/06-21
та належним чином завіреними копіями
вказаних документів, що наявні у
матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що право
позивача на зарахування періоду роботи
в районах Крайньої Півночі з 09.04.1977р. по
01.12.1979р., та з 02.12.1979р. по 07.07.1980 року до
страхового стажу на пільгових умовах
підтверджується трудовою книжкою та
вказаними довідками, а відтак, відмова
УПФУ в м. Кременчуці Полтавської
області у пільговому обчисленні стажу
за період з 09.04.1977р. по 01.12.1979р., та з
02.12.1979р. по 07.07.1980 року з розрахунку один
рік роботи в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців, є безпідставною.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач,
відмовляючи у пільговому обчисленні
стажу роботи позивача за період роботи
в районах Крайньої Півночі, при
призначенні пенсії ОСОБА_1, діяв не на
підставі та не у спосіб, що передбачені
Законом України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", а тому, позовні вимоги про
визнання протиправними відповідних
дій УПФУ в м. Кременчуці та про
зобов'язання здійснити перерахунок
розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням
обчислення пільгового страхового
стажу з розрахунку один рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців за період з 09.04.1977р. по 01.12.1979р.,
та з 02.12.1979р. по 07.07.1980 року, а також
провести позивачеві відповідні
виплати з 13.02.2014 року, є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті рішення у
справі в частині задоволення позовних
вимог суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
13.05.2014р. по справі № 537/1770/14-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Жигилій С.П.Судді
Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.