Справа № 0670/7579/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року м.
Київ К/800/39906/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області
Державної податкової служби на ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2013 року
та постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.03.2013 року
по справі №0670/7579/12 за позовом
Державного підприємства
«Радомишльське лісомисливське
господарство» до Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Житомирської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Радомишльське
лісомисливське господарство»
звернулось до суду з позовною заявою до
Малинської об'єднаної державної
податкової інспекції Житомирської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 01.11.2012 року №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на суму 383554,00 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.03.2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2013 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ДП «Радомишльське
лісомисливське господарство» з питань
правомірності нарахування суми, що
підлягає бюджетному відшкодуванню
податку на додану вартість на рахунок
платника в банку.

За результатами вказаної перевірки
зафіксовано порушення п. 187.1 ст. 187, п.
198.2, п.198.4 ст. 198 та п. 199.2 ст. 199
Податкового кодексу України.

На підставі результатів вказаної
перевірки відповідачем прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно з пп. «а»
п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України,
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6 цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту (п.
201.10 ст. 201 ПК України).

При цьому, згідно з п. 201.8 ст. 201 ПК
України, право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Як було вірно встановлено судами, факт
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентами
підтверджується наявними в матеріалах
справи первинними документами,
виписаними позивачу його
контрагентами.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами правомірно не
прийняті до уваги, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження такого факту. Натомість,
судами встановлено, що в даному випадку
господарські операції були вчинені
реально, з метою використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності позивача.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області
Державної податкової служби відхилити.

Ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 10.07.2013 року та постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.03.2013 року
по справі №0670/7579/12 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.