Справа № 520/8215/14-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/8215/14-а
Провадження № 2-а/520/365/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Київському районі міста
Одеси про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2014 року позивач звернулася до суду
із позовною заявою, в якій просила
визнати протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі міста Одеси від
13.06.2014 за № 103/Б-01 та рішення № 844845 від
25.05.2014 року про відмову у призначенні
(перерахунку) пенсії щодо врахування
інших виплат при обчисленні ОСОБА_1
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу». Зобов'язати
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі міста Одеси провести
перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2014
року з урахуванням інших видів виплат
згідно з довідкою СДПІ з ОВП у м. Одесі
МГУМ від 12.05.2014 року № 73/05-041, якою
передбачені складові заробітної плати
для призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
на які нараховані та утриманні
страхові внески на назальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 1
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
страхування.

В обгрунтування свого позову
посилається на те, що дії управління
Пенсійного фонду України є грубим
порушенням її конституційних прав на
отримання пенсії за віком в повному
обсязі з урахуванням всіх отриманих
нею виплат, з яких було сплачений збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Вказане і стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала, надала до
суду письмові заперечення, в яких
заперечувала проти задоволення позову,
посилаючись на правомірність дій УПФ
України в Київському районі м. Одеси.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши позивача, представника
відповідача, вважає що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Правовідносини між сторонами по справі
є адміністративно-правовими та
урегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
працювала в Спеціалізованій державній
податковій інспеккції з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального управління
Міндоходів на посаді начальника
відділу організації діяльності та
контролю виконання документів.

Наказом № 39-о від 31.03.2014 року ОСОБА_1
звільнено з посади у зв'язку з виходом
на пенсію за інвалідністю згідно ст. 38
КЗпП України, що підтверджується
записом в трудовій книзі.

У зв'язку з чим позивач перебуває на
обліку в відділі пенсійного
забезпечення управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси.

16 травня 2014 року позивач звернулась до
Управління із заявою про перерахунок
пенсії по інвалідності відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням інших виплат та подала
довідку СДПІ з ОВС у м. Одесі МГУМ від
12.05.2014 року № 73/05-041 про складові
заробітної плати.

Крім того 29 травня 2014 року позивач
звернулась до Управління із заявою про
перерахунок їй пенсії по інвалідності
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з урахуванням листа
СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУМ від 27.05.2014 року
№ 3180/10/05.

Проте рішенням № 844845 від 25 травня 2014
року позивачу було відмовлено у
призначенні (перерахунку) пенсії.

Частина 3 ст. 46 Конституції України
передбачає, що пенсії, iншi види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати piвeнь життя, не нижчий вiд
прожиткового мінімуму встановленого
Законом.

Так, порядок та умови призначення та
перерахунок пенсій державним
службовцям регулюється статтею 37
Закону України "Про державну службу"
від 16 грудня 1993 року №3723- XII, яка
визначає та обумовлює, що на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку) одержуваного
після виходу на пенсію. Максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених
законодавством) не може перевищувати
дванадцяти мінімальних розмірів
пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини перше статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується н один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Ст. 33 Закону України "Про державну
службу" від 16.12.1993 р. № 3723- XII обумовлює,
що оплата праці державних службовців
повинна забезпечувати достатні
матеріальні умови для незалежного
виконання службових обов'язків,
сприяти укомплектуванню апарату
державни органів компетентними і
досвідченими кадрами, стимулювати їх
сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплаті за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків.

Доплата за ранг провадиться відповідно
до рангу, присвоєного державному
службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 2 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці виконання особливо
важливої роботи, доплати за виконання
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників та інші надбавки і доплати,
а також надаватися матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача, УПФ України у Київському
районі м. Одеси виходило з того, що
індексація, матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань не включаються до складу
заробітної плати у розумінні постанови
КМУ від 31.05.2000р. за №865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії», розмір яких враховується при
обчисленні пенсії.

Однак, з наведеним погодитись не можна,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 названого Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань згідно
Постанови Кабінету Міністрів від 09.03.2006
року № 268 «Про упорядкування структури
та умов оплати праці працівників
апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури, судів та інших
органів».

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст. 98 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», якщо пенсіонер
згодом подасть додаткові документи,
які дають право на подальше підвищення
пенсії у зв`язку з введенням у дію цього
закону (про стаж роботи, заробіток,
сімейний стан та інші), то пенсія знову
перераховується за нормами цього
Закону, при цьому перерахунок
проводиться за минулий час, але не
більш як за 12 місяців перед поданням
додаткових документів і не раніше, ніж
з дня введення в дію цього Закону.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

Таким чином, відмова УПФ України у
Київському районі м. Одеси у проведенні
перерахунку пенсії позивачу з
урахуванням інших виплат визначених в
довідці, виданій СДПІ з ОВП у м.
Ождесі від 12.05.2014 року №73/05-041 про
складові заробітної плати є
неправомірною, а порушене право
позивача підлягає судому захисту.

Керуючись ст.11, 158-163, 256 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі міста Одеси про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі міста Одеси від
13.06.2014 за № 103/Б-01 та рішення № 844845 від
25.05.2014 року про відмову у призначенні
(перерахунку) пенсії щодо врахування
інших виплат при обчисленні ОСОБА_1
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу».

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Київському районі
міста Одеси провести перерахунок
ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2014 року з
урахуванням інших видів виплат згідно
з довідкою СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУМ від
12.05.2014 року №73/05-041, якою передбачені
складові заробітної плати для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
на які нараховані та утриманні
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 1
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
страхування.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя
Куриленко О. М.