Справа № 826/17705/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної фінансової інспекції в
Закарпатській області про визнання
протиправними бездіяльності та дій,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач або ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Закарпатській області (далі -
відповідач) про визнання
бездіяльності, що полягала в порушенні
законодавчо встановленого строку для
розгляду запиту протиправною;визнання
дій, що полягали у відмові у
задоволенні прохання позивача надати
інформацію за запитом на доступ до
публічної інформації, що міститься в
акті ревізії фінансово-господарської
діяльності управління капітального
будівництва Закарпатської обласної
державної адміністрації у III кварталі
2011 року протиправними; зобов'язання
надати інформацію за запитом, яка
міститься в акті ревізії
фінансово-господарської діяльності
управління капітального будівництва
Закарпатської обласної державної
адміністрації у III кварталі 2011 року, з
дотриманням вимог чинного
законодавства.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року у задоволенні позову
було відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
вважаючи, що її незаконною та такою, що
прийнята з неправильним та неповно
встановленими обставинами, а також з
неправильним застосуванням норм права
та не застосуванням норм права, які
підлягали застосуванню.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи,
позивач подав 03.05.2013 року до
відповідача запит на одержання
публічної інформації, в якому просив
надіслати йому акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
управління капітального будівництва
Закарпатської обласної державної
адміністрації у ІІІ кварталі 2011 року.

Листом від 15.05.2013 року Державна
фінансова інспекція в Закарпатській
області повідомила позивача, що
матеріали ревізії
фінансово-господарської діяльності
Управління капітального будівництва
Закарпатської обласної державної
адміністрації відповідно до п.п. 5.2 п. 5
Порядку взаємодії між органами
Державної контрольно-ревізійної
служби та органами прокуратури,
внутрішніх справ і Служби безпеки
України, затвердженого спільним
наказом ГоловКРУ, Міністерства
внутрішніх справ України, Служби
безпеки України, Генеральної
прокуратури України від 19.10.2006р. №
346/1025/685/53, направлено до прокуратури
Закарпатської області. В зв'язку з цим,
відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
дана інформація не може бути
оприлюднена та надана, тому що її
розголошення може завдати шкоди
розслідуванню чи запобіганню злочину.

Вважаючи, що своєю відмовою відповідач
порушив права та законні інтереси
позивача, останній звернувся із
позовом до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Водночас суд першої інстанції,
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, дійшов висновку, що
відповідачем в даній адміністративній
справі доведено правомірність
вчинених дій та надання відповіді.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи та здійснивши аналіз чинного
законодавства, погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
інформацію» від 02.10.1992р. № 2657-ХІІ,
інформація - це будь-які відомості
та/або дані, які можуть бути збережені
на матеріальних носіях або відображені
в електронному вигляді.

Згідно ст. 5 вказаного Закону, кожен має
право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання,
використання, поширення, зберігання та
захисту інформації, необхідної для
реалізації своїх прав, свобод і
законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не
повинна порушувати громадські,
політичні, економічні, соціальні,
духовні, екологічні та інші права,
свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України від
13.01.2011р. № 2939-VІ «Про доступ до публічної
інформації» (далі - Закон № 2939-VІ)
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Гарантії забезпечення права на доступ
до публічної інформації, визначені в
ст. 3 Закону № 2939-VІ, полягають у
обов'язку розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом;
визначення розпорядником інформації
спеціальних структурних підрозділів
або посадових осіб, які організовують у
встановленому порядку доступ до
публічної інформації, якою він володіє;
максимальним спрощенням процедури
подання запиту та отримання
інформації; доступом до засідань
колегіальних суб'єктів владних
повноважень, крім випадків,
передбачених законодавством;
здійсненням парламентського,
громадського та державного контролю за
дотриманням прав на доступ до
публічної інформації; юридичною
відповідальністю за порушення
законодавства про доступ до публічної
інформації.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VІ доступ
до інформації забезпечується шляхом:
надання інформації за запитами на
інформацію.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VІ
визначено, що розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, зі змісту інформаційного
запиту від 03.05.2013 року вбачається, що
позивач звертався з проханням надати
акт ревізії фінансово-господарської
діяльності управління капітального
будівництва Закарпатської обласної
державної адміністрації у ІІІ кварталі
2011 року.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
не може бути обмежено доступ до
інформації про розпорядження
бюджетними коштами, володіння,
користування чи розпорядження
державним, комунальним майном, у тому
числі до копій відповідних документів,
умови отримання цих коштів чи майна,
прізвища, імена, по батькові фізичних
осіб та найменування юридичних осіб,
які отримали ці кошти або майно. При
дотриманні вимог, передбачених
частиною другою цієї статті, зазначене
положення не поширюється на випадки,
коли оприлюднення або надання такої
інформації може завдати шкоди
інтересам національної безпеки,
оборони, розслідуванню чи запобіганню
злочину.

Так, згідно частини другої статті 6
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» обмеження
доступу до інформації здійснюється
відповідно до закону при дотриманні
сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати
істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої
інформації переважає суспільний
інтерес в її отриманні.

Відтак, колегія суддів погоджується із
судом першої інстанції про те, що з
урахуванням направлення до
прокуратури Закарпатської області
матеріалів ревізії
фінансово-господарської діяльності
Управління капітального будівництва
Закарпатської обласної державної
адміністрації відповідно до п.п. 5.2 п. 5
Порядку взаємодії між органами
Державної контрольно-ревізійної
служби та органами прокуратури,
внутрішніх справ і Служби безпеки
України, затвердженого спільним
наказом ГоловКРУ, Міністерства
внутрішніх справ України, Служби
безпеки України, Генеральної
прокуратури України від 19.10.2006р. №
346/1025/685/53, відповідачем правомірно
відмовлено в наданні запитуваної
інформації, оскільки розголошення
інформації може завдати шкоди
розслідуванню чи запобіганню злочину.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту, якщо
інформація, що запитується, належить до
категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що відповідачем обмеження
доступу до акту ревізії здійснено в
інтересах захисту репутації або прав
інших людей, а саме, щодо яких, під час
проведення ревізії були встановлені
факти порушень законодавства, що
можуть потягти за собою кримінальну
відповідальність. Розголошення даної
інформації могло б завдати шкоди
інтересам осіб, щодо яких
правоохоронними органами розглядалось
питання наявності в їх діях
(бездіяльності) складу злочину. Розмір
шкоди від оприлюднення запитуваного
акту ревізії безпосередньо пов'язаний
із захистом репутації та прав людей,
щодо яких правоохоронними органами
досліджувалось питання наявності
складу злочину в їх діях та
бездіяльності. Натомість, визначення
суспільного інтересу в отриманні саме
акту ревізії Управління капітального
будівництва Закарпатської обласної
державної адміністрації, із
врахуванням факту публікації
відомостей загального характеру про
виявлені порушення на офіційному сайті
Держфінінспекції України, встановити
неможливо, оскільки порушення виявлені
під час ревізії були усунуті об'єктом
контрою на початку 2012 року протягом
встановленого терміну контролюючого
органу в обов'язковій до виконання
вимозі від 07.12.2011р. №07-06-6-14/7755.

Правильно також зауважено судом першої
інстанції, що позивач просив надати
йому акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
управління капітального будівництва
Закарпатської обласної державної
адміністрації у ІІІ кварталі 2011 року, в
той час, як відповідно до вимог закону
мова може йти тільки про надання йому
копій відповідних документів.

Є також слушним і висновки суду першої
інстанції про відсутність порушеного
права позивача, оскільки в буквальному
розумінні Закону України «Про доступ
до публічної інформації» позивач не
просив у запиті до відповідача надати
йому конкретно визначену інформацію,
що міститься в акті ревізії
фінансово-господарської діяльності
управління капітального будівництва
Закарпатської обласної державної
адміністрації у III кварталі 2011 року, як
ним зазначено в позовних вимогах.

Крім того, судом першої інстанції
правильно визначено і те, що відповідь
на запит, який отримано відповідачем
07.05.2013 року, надано останнім в межах
п'яти робочих днів з дня отримання
запиту відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» - 15.05.2013 року, з урахуванням
вихідних днів.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді: Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.