Справа № 872/17248/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 рокусправа №
2а-5222/2011(6а/204/90/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О.,
Ясенової Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська на ухвалу
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 8
листопада 2013 року у справі №2а/5222/2011
(6а/204/90/2013) за поданням старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у справі № 2а-5222/11 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі
м. Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області 5 листопада
2013 року звернувся до суду з поданням
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення. Згідно якого просить
змінити спосіб і порядок виконання
постанови Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 серпня 2011 року у справі № 2а-5222/11 на
підставі якої видано виконавчий лист
№2а-5222/2011 від 08.11.2012 року
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська на стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська за рахунок
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 державної пенсії відповідно до
вимог п. 4 ст. 54, ст. 50, п. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком;
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю - у розмірі 100 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 01.02.2011
року по 22.07.2011 року, зарахувавши
здійсненні виплати у відповідний
період у розмірі 39 509,47 грн.

Подання обґрунтовано тим, що для
повного захисту прав стягувача
необхідно змінити спосіб і порядок
виконання судового рішення шляхом
стягнення з боржника коштів.

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 8
листопада 2013 року змінено спосіб та
порядок виконання постанови
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 18.08.2011 року у
справі №2а-5222/11, а саме з зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська на стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 з
01.02.2011 року по 22.07.2011 року державної
пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 100 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
зарахувавши здійсненні виплати у
відповідний період у розмірі 39 509,47 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі
м. Дніпропетровська звернулося з
апеляційною скаргою в якій просить

скасувати оскаржувану ухвалу та
прийняти нову ухвалу про відмову у
задоволенні подання.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
суд першої інстанції приймаючи рішення
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення шляхом стягнення
фактично змінив саме рішення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини свідчать про те,
що постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 серпня 2011 року позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії задоволено частково. Судом визнано
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування та виплати позивачу
державної та додаткової пенсії, для
осіб які втратили працездатність у
розмірах, передбачених п. 4 ст. 54, ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у нижчому розмірі з 01.02.2011
року по 31.07.2011 року та зобов'язано
відповідача нараховувати та виплатити
позивачу державну пенсію відповідно до
вимог п. 4 ст. 54, ст. 50, п. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком; додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю - у
розмірі 100 відсотків мінімальної
пенсії за віком з 01.02.2011 року по 31.07.2011
року, зарахувавши здійсненні виплати у
відповідний період. У задоволенні
решти позову відмовлено. Постанову
суду першої інстанції скасовано
постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 жовтня 2012 року в частині
задоволення позову за період з 23.07.2011
року по 31.7.2011 року. В іншій частині
постанову суду залишено без змін.

8 листопада 2012 року Красногвардійським
районним судом м. Дніпропетровська
видано виконавчий лист у справі
№2а-5222/11 (а.с.60).

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Судове рішення набрало законної сили
та виконується у порядку встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Таким чином, суд
за наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту. При
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду першої
інстанції фактично можливе, хоча й за
певних умов, тому відсутні підстави
для зміни способу чи порядку виконання
вказаного судового рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що «захист
порушеного права у судовому рішенні» і
«спосіб виконання судового рішення» не
є тотожними поняттями (процесуальними
інститутами).

При цьому, суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
встановлено повно та правильно, але
неправильно застосовано норми
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне ухвалу суду першої
інстанції скасувати та постановити
нову ухвалу про відмову у задоволенні
подання про зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 199,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 8
листопада 2013 року у справі №2а/5222/2011
(6а/204/90/2013) - скасувати та постановити
нову ухвалу якою відмовити у
задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у справі № 2а-5222/11.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
Т.І. Ясенова