Справа № 2а-3758/09/2370
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. м. Київ
К/800/5110/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Маринчак Н.Є.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу державної податкової
інспекції у м. Черкасах Черкаської
області Державної податкової служби
(далі -ДПІ)

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012

у справі № 2а-3578/09/2370

за позовом ДПІ

до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (далі
- СПД ОСОБА_1.)

про стягнення фінансових санкцій.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У липні 2009 року ДПІ звернулася до
Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просила стягнути з відповідача
штраф у розмірі восьми тисяч
мінімальних заробітних плат (що
становить 5 040 000 грн.).

Постановою названого суду від 15.06.2010
позов задоволено з посиланням на
доведеність податковим органом факту
порушення відповідачем вимог Закону
України «Про заборону грального
бізнесу в Україні».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012
зазначене рішення суду першої
інстанції скасовано; у позові
відмовлено. У прийнятті цієї постанови
апеляційний суд послався на
відсутність доказів отримання
відповідачем доходу від провадження
діяльності у сфері грального бізнесу, а
також на факт скасування постанови про
порушення кримінальної справи
відносно СПД ОСОБА_1 у судовому порядку.

Посилаючись на невідповідність
висновків апеляційного суду нормам
чинного податкового законодавства та
дійсним обставинам справи, ДПІ
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення Черкаського окружного
адміністративного суду зі спору.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне задовольнити розглядувані
касаційні вимоги з урахуванням такого.

Як встановили суди за наслідками
дослідження наявних у матеріалах
справи документів, 04.07.2009 працівниками
УДСБЕЗ УМВС України в Черкаській
області було виявлено факт провадження
відповідачем господарської діяльності
у сфері грального бізнесу у металевому
павільйоні з прибудовою, розташованому
у АДРЕСА_1, праворуч кінотеатру «Мир».

Так, в ході проведення огляду
зазначеного об'єкта контролюючим
органом встановлено порушення
відповідачем вимог Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
шляхом надання платних послуг з
організації та проведення азартних
ігор на гральних автоматах з
можливістю отримати грошовий виграш,
що підтверджується протоколом огляду
місця події, особистими поясненнями
осіб, яким безпосередньо були надані
послуги з гри, показаннями осіб, що
здійснювали перевірку, під час допиту
їх як свідків.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» гральний бізнес - це
діяльність, пов'язана з організацією,
проведенням та наданням можливості
доступу до азартних ігор у казино, на
гральних автоматах, комп'ютерних
симуляторах, у букмекерських конторах,
в інтерактивних закладах, в
електронному (віртуальному) казино
незалежно від місця розташування
сервера; азартна гра - це будь-яка гра,
умовою участі в якій є внесення гравцем
ставки, що дає змогу отримати виграш
(приз), і результат якої повністю або
частково залежить від випадковості.

Статтею 2 названого Закону заборонено
гральний бізнес в Україні та участь в
азартних іграх на її території.

Відповідно до статті 3 цього Закону (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) до суб'єктів
господарювання, які організовують і
проводять на території України азартні
ігри, застосовуються фінансові санкції
у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання, а
прибуток (дохід) від проведення такої
азартної гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

Застосування фінансових санкцій,
зазначених у частині першій цієї
статті, здійснюється за рішенням суду,
ухваленим за позовом органів міліції
та/або органів державної податкової
служби.

Таким чином, для кваліфікації
діяльності суб'єкта підприємницької
діяльності як грального бізнесу
необхідна наявність одночасно трьох
обов'язкових умов, а саме - відповідна
діяльність полягає в організації та
проведенні азартних ігор; здійснення
такої діяльності організаторами
азартних ігор, що мають статус
суб'єктів підприємницької діяльності;
метою такої діяльності є отримання
прибутку.

Суд першої інстанції за наслідками
ретельного дослідження усіх обставин
даної справи встановив наявність усіх
зазначених складових розглядуваного
правопорушення у діях СПД ОСОБА_1, та
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги.

Між тим, апеляційний суд, приймаючи
рішення про відмову в задоволенні
позову, послався на невідповідність
поданих позивачем доказів вимогам
кримінально-процесуального
законодавства.

В силу вимог частини першої статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС) суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Оцінка судом доказів на своїм
внутрішнім переконанням не означає
допустимості їх необґрунтованої
оцінки, при якій змістовно тотожні
обставини отримують діаметрально
протилежне тлумачення, без зазначення
причин для цього. Така оцінка обставин
справи не може бути визнана
об'єктивною. У даному разі зі змісту
постанови суду апеляційної інстанції
не вбачаються мотиви, що давали йому
законні підстави для іншої оцінки
фактичних обставин зі спору у
порівнянні із судом першої інстанції.

Адже усі подані позивачем матеріали
(прокол огляду місця події від 04.07.2009,
протокол огляду та вилучення від 04.07.2009,
пояснення свідків) є доказами у
розумінні частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України; їх оформлення не у
відповідності з правилами статті 195
Кримінального процесуального кодексу
України не нівелює їх доказової сили в
адміністративному процесі.
Відповідачем не спростовано належним
чином обставини, засвідчені вказаними
доказами.

Не є обґрунтованими і посилання
апеляційного суду на відсутність
доказів фактично отриманого СПД ОСОБА_1
доходу від надання послуг з проведення
азартних ігор. Адже кваліфікуючою
ознакою розглядуваного правопорушення
є намір отримати дохід від такої
діяльності, а не фактично одержана сума
такого доходу.

Також не можна погодитися з посиланням
апеляційного суду як на мотив для
відмови у позові на постанову
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 10.11.2009 у кримінальній
справі № 4-860/2009, якою скасовано
постанову прокурора Придніпровського
району м. Черкаси від 06.06.2009 про
порушення кримінальної справи
відносно СПД ОСОБА_1 за ознаками
злочину, передбаченого статтею 203
Кримінального кодексу України.

Адже частиною четвертою статті 72 КАС
установлено, що вирок суду в
кримінальній справі або постанова суду
у справі про адміністративний
проступок, які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Таким чином, в силу наведеного
нормативного припису обов'язковими для
врахування адміністративним судом є
факти, наведені у вироку в кримінальній
справі чи постанові у справі про
адміністративний проступок, щодо часу,
місця та об'єктивного характеру
відповідного діяння тієї особи,
правові наслідки, дій чи бездіяльності
якої є предметом розгляду в
адміністративній справі.

Відповідно обставини, установлені в
інших процесуальних актах у
кримінальних справах чи справах про
адміністративні проступки, не можуть
розглядатися як обов'язкові відповідно
до частини четвертої статті 72 КАС
України.

А відтак для надання правової
кваліфікації діяння СПД ОСОБА_1
необхідно було безпосередньо
встановити обставини у розглядуваній
справі та надати цим обставинам
правову оцінку, що і було зроблено
судом першої інстанції.

Також слід зазначити, що скасування
судом постанови про порушення
кримінальної справи відносно
відповідача за вчинення злочину,
передбаченого статтею 203 Кримінального
кодексу України, не виключає підстави
відповідальності в порядку статті 3
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні». Адже склад
правопорушення, передбачений цією
статтею, не є тотожним ознакам складу
злочину за статтею 203 Кримінального
кодексу України. Зі змісту статті 3
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» не вбачається
обов'язкової наявності порушеної
кримінальної справи як умови для
притягнення особи до відповідальності
згідно з цієї статтею.

Наявність чи відсутність
обвинувального вироку стосовно
відповідача за провадження діяльності
у сфері грального бізнесу не має
вирішального значення при
застосуванні до нього конфіскаційних
санкцій за вчинення дій, які визнаються
є правопорушенням відповідно до Закону
України «Про заборону грального
бізнесу в Україні». Скоєння злочину є
самостійною підставою для
застосування до особи заходів
кримінальної відповідальності, тобто
іншого виду відповідальності.

З урахуванням викладеного суду першої
інстанції цілком правомірно
задовольнив даний позов, у зв'язку з чим
у апеляційного суду були відсутні
підстави для скасування правильного та
вмотивованого рішення Черкаського
окружного адміністративного суду зі
спору.

За таких обставин, керуючись статтями
220, 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Черкаської області Державної
податкової служби задовольнити.

2. Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012 у
справі № 2а-3578/09/2370 скасувати.

3. Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 15.06.2010 у
справі № 2а-3578/09/2370 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку статей 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова Н.Є. Маринчак