Справа № 1423/12605/2012
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 липня 2014 р. Справа № 1423/12605/2012

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 26 квітня 2013 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва, в
якому просив суд визнати
неправомірними дії відповідача при
призначені розміру пенсії позивачу як
державному службовцю та зобов'язати
відповідача провести з 19 грудня 2011 року
перерахунок пенсії позивачу як
державному службовцю, включивши у
заробітну плату, з якої призначена
пенсія, доплату за роботу у святкові
дні, за роботу у нічний час, допомогу на
оздоровлення, соціально-побутову
допомогу, суми індексації грошових
доходів.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 26 квітня 2013 року
адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2,
обчисливши таку пенсію виходячи із сум
заробітної плати, до складу якої
включити, крім інших виплат, суми
доплати за роботу у нічний час,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
за відповідні періоди, та сплатити
належні позивачеві внаслідок такого
перерахунку суми.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва подало апеляційну скаргу на
зазначену постанову, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржене рішення, прийняти
нове, яким відмовити у задоволені
адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що відповідачем
законно не включено до розміру
заробітної плати, з якої обчислюється
пенсія, індексацію заробітної плати та
матеріальну допомогу.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з 19 грудня 2011 року
позивачу призначена пенсія за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Для визначення заробітку ОСОБА_2 для
обчислення пенсії було взято дані
довідки від 19 грудня 2011 року за вих. №
03-17/7653.

Позивач звернулася до УПФУ в
Центральному районі м. Миколаєва за
роз'ясненням стосовно складових
заробітної плати для призначення
пенсії.

29 березня 2012 року відповідач надав
відповідь, в якої зазначено, що інші
виплати (індексація, матеріальна
допомога, та ін.) для визначення
заробітку для призначення пенсії не
враховані, оскільки ці виплати не
передбачені у ст. 33 Закону України «Про
державну службу» як складові
заробітної плати державного службовця
та регулюються іншими нормативно
правовими актами.

Відповідачем дані з усіх сум
заробітної плати (у тому числі
матеріальної допомоги та індексації)
були сплачені внески до Пенсійного
фонду України відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
позивач вважає, що зазначені виплати
повинні бути враховані під час
розрахунку її пенсії.

Оскільки з усіх сум заробітної плати
(матеріальної допомоги та індексації)
були сплачені внески до Пенсійного
фонду України відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
позивач вважає, що зазначені виплати
повинні бути враховані під час
розрахунку її пенсії.

Апеляційний суд, вважає відмову
відповідача неправомірною та
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що оскільки з усіх сум
заробітної плати (у тому числі
матеріальної допомоги та індексації)
були сплачені внески до Пенсійного
фонду України відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», то
зазначені виплати повинні бути
враховані під час розрахунку пенсії
позивача.

За змістом статті 37 Закону України
«Про державну службу» пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, правова позиція
відповідача про те, що індексація
заробітної плати та матеріальна
допомога, на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак які не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, не враховуються при
обчисленні розміру його пенсії, є
наслідком порушення правил
застосування норм права: перевагу було
надано положенням Закону України «Про
державну службу» та Закону України
«Про оплату праці», які щодо спірних
відносин є загальними. У той же час
перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин стаття 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та стаття 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» .

За таких обставин апеляційний суд
вважає, що відповідач неправомірно
інші виплати (індексація, матеріальна
допомога) для визначення заробітку для
призначення пенсії не врахував.

В той же час апеляційний суд
погоджується із висновком суду першої
інстанції, стосовно відмови у
задоволенні адміністративного позову
в частині зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивача
з урахуванням сум індексації
заробітної плати та сум доплати за
роботу у святкові дні з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» - індексація грошових
доходів населення - це встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг. Відповідно При цьому суми
індексації нараховуються на грошові
доходи громадян /стаття 2 цього Закону/.
але самі по собі не є видами доходу.

При цьому жодним нормативно-правовим
актом, зокрема, статтею 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" не визначено індексацію,
як вид доходу, що враховуються при
обчисленні пенсії.

Стосовно сум доплати за роботу в
святкові дні, судом правильно
встановлено, що така доплата не є
окремим видом оплати праці позивача,
але була йому нарахована в зв'язку з
встановленими статтею 107 КЗпП України
особливостями оплати праці у святкові
дні; вона для позивача носила разовий
характер, через що передбачені Законом
підстави для її врахування у пенсію
позивача є відсутніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України,
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини справи,
дав їм належну правову оцінку,
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст. 206, ст. ст. 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС
України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва -
залишити без задоволення, постанову
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 26 квітня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій сторонам, які
беруть участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя /підпис/
Єщенко О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпис/
Романішин В.Л.