Справа № 2а-602/10/1170
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року м. Київ
К/800/56749/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Деріївський гранітний кар'єр
«Дніпроліт» на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року по справі №2а-602/10/1170 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Деріївський
гранітний кар'єр «Дніпроліт» до
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень від 16.12.2009 року
№/0 в сумі 460026,00 грн. основного
платежу та 217712,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, та №/0 в сумі
321324,00 грн. основного платежу та 172118,00
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2011
року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 16.12.2009 року в частині 395833,00
грн. основного платежу та 197917,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення №/0 від
16.12.2009 року в частині 293757,00 грн.
основного платежу та 158334,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 31 січня 2013 року скасовано рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних. У задоволенні
позову в цій частині відмовлено. В
іншій частині постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2011
року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та прийняти нове
рішення, яким повністю задовольнити
позовні вимоги, оскільки вважає, що
постанову суду апеляційної інстанції
було прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
виїзну планову перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства.

Перевіркою встановлені порушення п.4.1
ст.4, п.5.1, 5.2 ст.5 Закону України від 28.12.1994
року № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» (далі - Закон
№334/94-ВР) та пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7
Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР
«Про податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР), в результаті прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що необхідні первинні
бухгалтерські документи у позивача
відсутні.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Крім того, згідно з підпунктом 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
відсутні необхідні первинні документи,
складені у відповідності до вимог
підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону
№ 168/97-ВР, які б підтверджували право
позивача на податковий кредит у
відповідний період.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Деріївський гранітний кар'єр
«Дніпроліт» відхилити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 31 січня 2013 року по справі № 2а-602/10/1170
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.