Справа № 2а-5254/12/1470
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року м.
Київ К/800/24759/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Баштанської міжрайонної державної
податкової інспекції у Миколаївської
області Державної податкової служби на
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013 року
та постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29.11.2012 року
у справі №2а-5254/12/1470 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Баштанський сирзавод» до Баштанської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Миколаївської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство
«Баштанський сирзавод» звернулось до
суду з позовом до Баштанської
міжрайонної Державної податкової
інспекції Херсонської області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
18.04.2007 року № 1/0 про зменшення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ на суму
870000,00 грн., № /0 про збільшення
грошового зобов'язання з ПДВ на 38840,00
грн., в т.ч. за основним платежем на 29877,00
грн. та штрафними санкціями - 8963,00 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29.11.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ проведена
позапланова виїзна перевірка позивача
з питань достовірності нарахування
суми бюджетного відшкодування податку
на додану вартість на рахунок платника
у банку за січень 2007 року, за
результатами якої встановлені
порушення позивачем пп.7.7.1, пп.7.7.2 п.7.7
ст.7, п.11.21 ст.11 Закону України від 03.04.1997
року №168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР),
п.п.1,6,10,11 Порядку нарахування, виплат та
використання коштів, спрямованих для
виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ним
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1999 року №805, п.п.2,8, пп.13.1 п.13
Інструкції з бухгалтерського обліку
ПДВ, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
01.07.1997 року № 141.

До висновків про завищення позивачем
сум бюджетного відшкодування
податковий орган дійшов через
неправомірне віднесення податку на
додану вартість по придбаному у грудні
2006 року обладнанню для переробки
молока та виробництва сиру до
податкового кредиту бюджетної
декларації. Зазначену суму податкового
кредиту, на думку податкового органу,
слід віднести по окремої декларації
пропорційно обсягам придбаного молока
у сільгоспвиробників та посередників.

18.04.2007 року податковим органом прийнято
спірні податкові повідомлення рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Закрите акціонерне
товариство «Баштанський сирзавод» є
переробним підприємством з основним
видом діяльності - виробництво
молочних продуктів.

Відповідно до п.11.21 ст.11 Закону № 168/97-ВР
сума податку на додану вартість, що
повинна сплачуватися до бюджету
переробними підприємствами усіх форм
власності за реалізовані ними молоко
та молочну продукцію, м'ясо та
м'ясопродукти, у повному обсязі
спрямовується виключно для виплати
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі.

Пунктом 6 Порядку нарахування, виплат і
використання коштів, спрямованих для
виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1999 року № 805 (далі - Порядок № 805),
переробні підприємства за
результатами діяльності за кожний
звітний (податковий) період ведуть
окремий податковий і бухгалтерський
облік готової продукції, виготовленої
з поставлених сільськогосподарськими
товаровиробниками молока та м'яса в
живій вазі.

Судами встановлено, що позивач вів два
відокремлених обліку і надавав дві
декларації з ПДВ - за розрахунками з
бюджетом і за розрахунками на виплату
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ним
переробному підприємству молока. У
відповідності до п.6 Порядку № 805
позивач визначав суму ПДВ, яка підлягає
перерахуванню на небюджетний рахунок
переробного підприємства за окремою
податковою декларацією, яка
складається на підставі окремого
обліку молока та молочної продукції,
виготовленої з молока, закупленого у
сільськогосподарських
товаровиробників.

Для своєї господарської діяльності
позивач у грудні 2006 року здійснив
ввезення обладнання для переробки
молока та виробництва сиру на митну
територію України та придбав
обладнання у резидентів. Така операція
відповідно до ст.3 Закону № 168/97-ВР є
об'єктом оподаткування ПДВ. Датою
виникнення податкових зобов'язань при
імпортуванні товарів є дата оформлення
ввізної митної декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання наведених нормативних актів
позивач за січень 2007 року подав
податковому органу дві декларації з
ПДВ: окрему або скорочену, відповідно
до якої розраховується дотація
сільськогосподарським
товаровиробникам за здане молоко, і
загальну або бюджетну, відповідно до
якої здійснюється розрахунок з
бюджетом.

Аналіз змісту положень Порядку № 805 дає
підстав для висновку, що окремому
обліку у переробному підприємстві
підлягає лише готова продукція,
виготовлена з проданих
сільськогосподарськими
товаровиробниками молока та іншої
продукції. За результатами такого
обліку складається окрема податкова
декларація з ПДВ з визначенням
податкових зобов'язань та податкового
кредиту по операціям з придбання
молока та іншої продукції, закупленої у
сільськогосподарських
товаровиробників.

Враховуючи викладені обставини в їх
сукупності, сума ПДВ по операції з
придбання обладнання для переробки
молока та виготовлення сиру правильно
віднесена позивачем до податкового
кредиту бюджетної декларації.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Баштанської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Миколаївської області
Державної податкової служби відхилити.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013 року
та постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29.11.2012 року
у справі №2а-5254/12/1470 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.