Справа № 810/5799/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Вишгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області на Постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року у справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Тако
ТРС» до Вишгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправним та скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тако ТРС»
звернулись до Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області, в якому просили суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 19.07.2013 №
, згідно з яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем «Податок на додану вартість з
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг)» у загальній сумі 51500,00 грн., з
яких: 41200,00 грн. - за основним платежем;
10300,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафом); від 19.07.2013 № ,
згідно з яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
«Податок на прибуток приватних
підприємств» у загальній сумі 54075,00
грн., з яких: 43260,00 грн. - за основним
платежем; 10815,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафом).

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року зазначений адміністративний
позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким в задоволені
адміністративного позову відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи,
не надано належної правової оцінки
письмовим запереченням по справі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
у липні 2013 року посадовими особами
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області Державної податкової
інспекції у Вишгородському проведено
невиїзну позапланову перевірку
позивача з питань правильності
нарахування податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Регіонметал-Захід» за період з 01.07.2012
по 30.09.2012 (акт перевірки від 05.07.2013 №
693/22-00/34442674).

Внаслідок перевірки посадові особи
податкового органу дійшли висновку про
прошення позивачем вимог: пункту 138.2
статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
прибуток на суму 43260,00 грн., у тому числі
по періоду: за 9 місяців - 43260,00 грн.;
пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті
187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3,
198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість на загальну суму 41200,00
грн., у тому числі по періодах: за
серпень 2012 року - на суму 38126,00 грн.; за
вересень 2012 року - на суму 3074,00 грн.

За результатами перевірки
Вишгородською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийнято два податкових
повідомлення-рішення: від 19.07.2013 №
та № .

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що позивачем доведено, що здійснені ним
господарські операції з контрагентами
носять реальний характер, а отримані
послуги (товар) використані в межах
господарської діяльності.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів, з наступних підстав.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу валових витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пп. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тако ТРС» є
підприємством, що здійснює на
замовлення фізичних і юридичних осіб
висококваліфіковані роботи з
сервісного обслуговування
підіймального обладнання (ліфтів та
ескалаторів), має дозволи Державного
комітету України з промислової
безпеки, охорони праці та гірничого
нагляду (Держгірпромнагляд) на
виконання робіт підвищеної небезпеки,
№1903.11.32-45.31.0, виданий 24.10.2011, та
№28.10.32-45.21.7, виданий 21.01.2012.

Так, упродовж 2012-2013 років позивач
укладав із замовником робіт -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Август-Ліфт"
договори, предметом яких були роботи з
монтажу на пусконалагоджування
підіймального обладнання на об'єктах
будівництва в місті Києві за адресами:
вул. Борщагівська, 154
(торгівельно-розважальний комплекс
"Мармелад"); Столичне шосе, 103
(адміністративна будівля готелю
"Ромада").

З метою виконання робіт за вказаним
договором позивач (замовник) уклав з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Регіоналметал-Захід"
(підрядник) п'ять договорів: від 04.06.2012 №
04.06-12, згідно з яким підрядник
зобов'язувався виконати роботи з
монтажу будівельних підмостків для
монтажу ліфтового обладнання в шести
бетонних шахтах на об'єкті по вул.
Борщагівська, 154 в м. Києві (ТРЦ
"Мармелад") вартістю 54810,00 грн., у тому
числі ПДВ - 9135,00 грн.; від 05.06.2012 № 05.06-12,
згідно з яким підрядник зобов'язувався
виконати роботи з монтажу будівельних
підмостків для монтажу ліфтового
обладнання в чотирьох шахтах для
монтажу панорамних ліфтів на об'єкті по
вул. Борщагівська, 154 в м. Києві (ТРЦ
"Мармелад") вартістю 49740,00 грн., у тому
числі ПДВ - 8290,00 грн.; від 07.06.2012 № 07.06-12,
згідно з яким підрядник зобов'язувався
виконати роботи з демонтажу та монтажу
дверей ліфта та заміни чотирьох
канатів на об'єкті за адресою вул.
Столичне шосе, 103 в м. Києві
(адміністративна будівля готелю
"Рамада") вартістю 34919,00 грн.; від 08.06.2012 №
08.06-12, згідно з яким підрядник
зобов'язувався виконати роботи монтажу
обладнання на об'єкті по вул.
Борщагівська, 154 в м. Києві (ТРЦ
"Мармелад") вартістю 59820,00 грн., у тому
числі ПДВ- 9970,00 грн.; від 09.06.2012 № 09.06-12,
згідно з яким підрядник зобов'язувався
виконати роботи з переустановки
обладнання (монтаж та демонтаж) на
об'єкті по вул.. Борщагівська, 154 в м.
Києві (ТРЦ "Мармелад") вартістю 47910,00
грн., у тому числі ПДВ - 7985,00 грн.

Загальна вартість робіт (послуг)
виконаних Товариством з обмеженою
відповідальністю "Регіоналметал-Захід"
на замовлення позивача згідно з
вказаних договорів становила суму
247199,00 грн., у тому числі ПДВ - 41199,83 грн.

Вартість виконаних робіт визначалась
сторонами на підставі довідок про
вартість виконаних будівельних робіт,
складених за типовою формою № КБ-З,
затвердженою наказом Державного
комітету статистики України та
Державного комітету України з
будівництва та архітектури від 21.06.2002 №
237/5.

Факт виконання робіт за вказаним
договором підтверджується актами
приймання виконаних будівельних робіт,
складеними уповноваженими особами
позивача і ТОВ "Регіоналметал-Захід",
які в матеріалах справі містять
деталізовану інформацію про виконані
роботи на загальну суму 247199,00 грн., у
тому числі ПДВ - 41199,83 грн.

На підтвердження факту здійснення
господарських операцій між позивачем і
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Регіоналметал-Захід", позивач надав
також суду облікову картку по рахунку
бухгалтерського обліку 631 "Розрахунки з
вітчизняними постачальниками", за яким
ведеться облік розрахунків за одержані
товарно-матеріальні цінності, виконані
роботи, надані послуги з вітчизняними
постачальниками та підрядниками.

Оплата за виконані роботи
здійснювалась позивачем у
безготівковій формі. В оплату за
виконані роботи позивач перерахував на
рахунок Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіоналметал-Захід"
кошти на загальну суму 247199,00 грн., у тому
числі ПДВ - 41199,83 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
банківськими виписками, що містяться у
матеріалах справи.

Тобто, первинні документи повністю
відповідають вимогам, встановлених до
первинних документів, які
пред'являються п.2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п.2 Положення
про документальне - забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 ст. 206 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

На підтвердження розрахунків та сплати
в складі ціни робіт сум податку на
додану вартість за вказаними
господарськими операціями позивач
отримав від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіоналметал-Захід"
п'ять податкових накладних на загальну
суму 247199,00 грн., у тому числі ПДВ - 41199,83
грн. Вказану суму позивач включив до
складу валових витрат за 9 місяців 2012
року і відобразив у податковій
декларації з податку на прибуток за цей
податковий (звітний) період, а суми
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, одержаних від
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Регіоналметал-Захід", включив до
складу податкового кредиту, відобразив
у податкових деклараціях з податку на
додану вартість за серпень 2012 року та
реєстрі отриманих податкових
накладних за відповідний податковий
(звітний) період.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які дані про те, що на момент
надання податкових накладних
контрагенти позивача не були
зареєстровані платниками податку на
додану вартість, а тому не мали права
виписувати податкові накладні.

У свою чергу, право платника податку на
додану вартість на отримання
податкового кредиту не пов'язано зі
сплатою особою, що видала податкову
накладну, своїх податкових зобов'язань
перед бюджетом, а також із порушенням
правил ведення бухгалтерського та
податкового обліку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем доведено факт здійснення
господарських операцій належними
первинними документами, дослідженими
апеляційної інстанцій, копії яких
наявні в матеріалах справи та які
відповідають як за змістом, так і за
своєю формою вимогам чинного
законодавства, тому, бюджетне
відшкодування можливе за наявності
належних документів, що підтверджують
правомірність формування сум
податкового кредиту платника податку.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 31.07.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

О.М. Оксененко.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.