Справа № 2а-0770/472/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року м.
Київ К/800/39160/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.

Голяшкін О.В.

Логвиненко А.О.

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційні скарги Державної
служби України з питань регуляторної
політики та розвитку підприємництва та
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.08.2012 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.06.2013 року
у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства
"Закарпатінтерпорт" до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Закарпатській області,
Головного управління економіки
Закарпатської обласної державної
адміністрації, Державного комітету
України з питань регуляторної політики
та підприємництва, Державної служби
України з питань регуляторної політики
та розвитку підприємництва про
визнання бездіяльності протиправною
та повернення коштів з Державного
бюджету,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Закарпатінтерпорт» звернулось до
суду із позовом до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Закарпатській області,
Головного управління економіки
Закарпатської обласної державної
адміністрації, Державного комітету
України з питань регуляторної політики
та підприємництва, Державної служби
України з питань регуляторної політики
та підприємництва про визнання
бездіяльності протиправною та
повернення коштів з Державного
бюджету.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.08.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27.06.2013 року, позов задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України та Державного комітету України
з питань регуляторної політики та
підприємництва щодо не реагування на
заяву позивача за № 578 від 30.09.2011 року та
невидачу подання на повернення ПАТ
«Закарпатінтерпорт» з Державного
бюджету України коштів, надмірно
сплачених ПАТ «Закарпатінтерпорт»
коштів за переоформлення ліцензії з
надання послуг з охорони власності та
громадян серії АВ № 582434. Визнано
протиправною бездіяльність Державної
служби України з питань регуляторної
політики та підприємництва щодо не
реагування на звернення керівника
позивача за № 170 від 16.03.2012 року та
невидачу подання на повернення ПАТ
«Закарпатінтерпорт» з Державного
бюджету України коштів, надмірно
сплачених ПАТ «Закарпатінтерпорт»
коштів за переоформлення ліцензії з
надання послуг з охорони власності та
громадян серії АВ № 582434. Зобов'язано
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України видати Приватному
акціонерному товариству
«Закарпатінтерпорт» подання на
повернення з Державного бюджету
України коштів, надмірно сплачених ПАТ
«Закарпатінтерпорт» коштів за
переоформлення ліцензії з надання
послуг з охорони власності та громадян
серії АВ № 582434. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. Стягнуто з
Державного бюджету на користь
Публічного акціонерного товариства
«Закарпатінтерпорт» 139,49 грн. судового
збору.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
Державна служба України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва та Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України подали до Вищого
адміністративного суду України
касаційні скарги у яких, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення про відмову у
позові.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційних скарг, проаналізувавши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання вимог
Закону України «Про акціонерні
товариства» позивач визначив тип
товариства - приватне, змінивши назву з
Відкрите акціонерне товариство
«Закарпатінтерпорт» на Приватне
акціонерне товариство
«Закарпатінтерпорт» і 06.06.2011 року подав
для державної реєстрації відповідні
зміни до свого статуту.

У зв'язку із зміною назви, відповідно до
статті 16 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності», позивач
подав у встановленому порядку
комплекти документів для
переоформлення ліцензій, виданих на
ім'я товариства, зокрема і ліцензії
серії АВ № 507412 на надання послуг,
пов'язаних з охороною державної та
іншої власності, надання послуг з
охорони громадян, виданої МВС України,
звернувши у заяві увагу органу
ліцензування на те, що у відповідності
до частини 7 розділу XVII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про акціонерні товариства», заміна
(переоформлення) ліцензій, дозволів,
свідоцтв, інших документів дозвільного
характеру, а також документів, що
підтверджують права акціонерного
товариства на майно, у зв'язку з
приведенням діяльності такого
товариства у відповідність із вимогами
цього Закону, здійснюється безоплатно.

13.07.2011 року позивачу вказану ліцензію
було переоформлено (видано через УМВС
України у Закарпатській області
ліцензію на надання послуг з охорони
власності та громадян серії АВ №582434),
однак оформлений і підписаний бланк
ліцензії було видано представнику
позивача лише після оплати 03.08.2011 року
збору за переоформлення ліцензії у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати - 960.00 грн.

30.09.2011 року позивач подав заяву № 578 до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України про видачу подання на
повернення позивачу з Державного
бюджету України коштів, надмірно
сплачених позивачем коштів за
переоформлення ліцензії з надання
послуг з охорони власності та громадян
серії АВ № 582434.

16.03.2012 року позивачем було направлено
заяву № 170 до Держпідприємництва
України щодо оформлення та отримання
подання на повернення надмірно
сплачених коштів за переоформлення
ліцензії на право провадження
діяльності з надання послуг з охорони
власності та громадян серії АВ № 582434
від 13.07.2011 року.

Відповідно до Закону України «Про
акціонерні товариства», заміна
(переоформлення) ліцензій, дозволів,
свідоцтв, інших документів дозвільного
характеру, а також документів, що
підтверджують права акціонерного
товариства на майно, у зв'язку з
приведенням діяльності такого
товариства у відповідність із вимогами
цього закону, здійснюється безоплатно.

30.09.2011 року позивач подав заяву №578 до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України про видачу подання на
повернення позивачу з Державного
бюджету України коштів, надмірно
сплачених позивачем коштів за
переоформлення ліцензії з надання
послуг з охорони власності та громадян
серії АВ № 582434. Згідно Наказу
Міністерства фінансів України від
14.01.2011 року № 11 «Про бюджетну
класифікацію» платежам за ліцензії
присвоєно код класифікації доходів
бюджету 22011800.

Відповідно до пункту 5 Наказу
Державного казначейства України № 226
від 10.01.2002 року «Про затвердження
порядку повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевого бюджетів», повернення
коштів здійснюється саме за поданням
органу уповноваженого здійснювати
контроль зі справляння надходжень до
бюджету.

Перелік кодів бюджетної класифікації в
розрізі органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 16.02.2011 року № 106
«Деякі питання ведення обліку податків
і зборів (обов'язкових платежів) та
інших доходів бюджету». Згідно цього
Переліку (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
органом, що контролює справляння
надходжень бюджету за кодом бюджетної
класифікації 22011800 було Міністерство
економічного розвитку і торгівлі. Тому,
06.02.2012 року позивач направив відповідну
заяву № 75 від 06.02.2012 року, якою просив
видати подання на повернення коштів.

Відповідачем на вказану заяву
відповіді не надано.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента
України «Про Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України» від 31.05.11 року № 634/2011 (з огляду
на положення постанови КМ України № 106
від 16.02.11 року та Указу Президента
України № 1085 від 09.12.10 року) відповідач
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України є правонаступником в
т.ч. Державного комітету України з
питань регуляторної політики та
підприємництва - в частині формування
та реалізації державної регуляторної
політики, державної політики з питань
розвитку підприємництва, ліцензування
та дозвільної системи у сфері
господарської діяльності.

З урахуванням наведеного, Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України повинен був перебрати від
Держкомпідприємництва відповідні
справи та документацію з метою
забезпечення безперервності виконання
функцій держави та прореагувати на
заяву позивача № 578 від 30.09.2011 року.

Крім цього, 16.03.2012 року позивачем було
направлено заяву № 170 до
Держпідприємництва України щодо
оформлення та отримання подання на
повернення надмірно сплачених коштів
за переоформлення ліцензії на право
провадження діяльності з надання
послуг з охорони власності та громадян
серії АВ № 582434 від 13.07.2011 року.

Відповідач стверджує, що 04.04.2012 року
своїм листом за № 401/0/20-12 направив за
належністю до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України вказане звернення позивача,
про що позивача було повідомлено
листом № 401/1/20-12 від 04.04.2012 року.

Однак, як встановлено, доказів
направлення зазначених листів
адресатам не надано.

За вищевказаних обставин суд
касаційної інстанції погоджується з
правильністю висновків судів
попередніх інстанцій про часткове
задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційні скарги належить
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційних скарг
висновків судів не спростовують.

Доводи касаційних скарг не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Державної служби
України з питань регуляторної політики
та розвитку підприємництва та
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України відхилити, постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.08.2012 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.06.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: