Справа № 872/14537/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 рокусправа № 804/158/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
19 лютого 2013 року у справі №804/158/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «НЗ-Інвест» до
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

04 січня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «НЗ-Інвест» звернулось до
суду з адміністративним позовом, в
якому просило визнати нечинним та
скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області ДПС №
від 14.12.2012 р. про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 954 981,00 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано
тим, що податковим органом
безпідставно застосовано строки,
передбачені п.102.5 ст. 102 Податкового
кодексу України, обмеживши тим самим
право позивача на зменшення податкових
зобов'язань за рахунок сум від'ємного
значення за попередні звітні періоди.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
лютого 2013 року адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «НЗ-Інвест» - задоволено:
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби № від 14.12.2012 р.
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 954981,00 грн..

Не погодившись з рішенням суду
Дніпропетровська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, відповідач,
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення судом
вимог норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
позивачем порушено передбачені чинним
податковим законодавством 1095 - денний
строк для включення до податкової
звітності сум від'ємного значення за
попередні звітні періоди. Вказане
свідчить про завищення товариством сум
від'ємного значення, а відтак податкове
повідомлення-рішення є законним та
обґрунтованим, прийнятим на виконання
вимог Закону, а підстави для його
скасування відсутні.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального права, надану правову
оцінку досліджених судом доказів по
справі, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
посадовими особами Дніпропетровської
МДПІ у період з 07.11.2012 року по 27.11.2012 року
було проведено планову виїзну
документальну перевірку товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010 року по
30.09.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 р. по
30.09.2012 р., за результатами якої складено
Акт перевірки №685/225/315506 від 04.12.2012 р..

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, зокрема, п.102.5 ст. 102 та
п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту (рядок 24 декларації) за
вересень 2012 р. на суму 954 981 грн..

На підставі акту перевірки податковим
органом було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 14
грудня 2012 року, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 954981 грн..

Правомірність та обґрунтованість
податкового повідомлення - рішення
№ від 14 грудня 2012 року є предметом
спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторона та
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
застосування податковим органом до
даних правовідносин норм п.102.5 ст. 102
Податкового кодексу України є
безпідставним, а зменшення позивачу
від'ємного значення з податку на додану
вартість на суму 954981,00 грн., що виникло
у 2008-2009 роках, через порушення строків
давності - неправомірним.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду у вересні 2012 року складає 3927480
грн., зазначена сума склалась з сум:

- від'ємного значення жовтня 2008 р. у
сумі - 88997 грн.;

- від'ємного значення листопада 2008
р. у сумі - 162303 грн.;

- від'ємного значення грудня 2008 р. у
сумі - 21049 грн.;

- від'ємного значення серпня 2009 р. у
сумі - 391999 грн.;

- від'ємного значення травня 2010 р. у
сумі - 427325 грн.;

- від'ємного значення червня 2010 р. у
сумі - 60114 грн.;

- від'ємного значення липня 2010 р. у
сумі - 314842 грн.;

- від'ємного значення серпня 2010 р. у
сумі - 253099 грн.;

- від'ємного значення вересня 2010 р.
у сумі - 355206 грн.;

- від'ємного значення жовтня 2010 р. у
сумі - 224248 грн.;

- від'ємного значення листопада 2010
р. у сумі - 158 110 грн.;

- від'ємного значення квітня 2011 р. у
сумі - 289 705 грн.;

- від'ємного значення травня 2011 р. у
сумі - 242 345 грн.;

- від'ємного значення липня 2011 р. у
сумі - 317703 грн.;

- від'ємного значення серпня 2011 р. у
сумі - 320707 грн.;

- від'ємного значення червня 2012 р. у
сумі - 9094 грн.;

- від'ємного значення липня 2012 р. у
сумі - 1 грн.

Вказане від'ємне значення виникло у
зв'язку з придбання основних фондів -
об'єктів нерухомості та отримання
будівельно-монтажних робіт по
будуванню продовольчих магазинів, що в
подальшому надавалися в оренду іншим
підприємствам.

Правомірність формування від'ємного
значення та суми податку, що підлягає
бюджетному відшкодуванню,
підтверджено наявними в матеріалах
справи актами перевірки позивача з
питань правомірності та своєчасності
декларування податку на додану
вартість, податкового кредиту та
формування від'ємного значення, і не
спростована відповідачем підчас
розгляду справи.

З моменту виникнення зазначеного
від'ємного значення, позивач
декларував його залишок у наступних
податкових періодах та відображав його
у рядку 24 декларації з ПДВ кожного
місяця, як такий, що не потрапив під
відшкодування та, що підлягає
включенню до податкового кредиту
наступного періоду.

Однак, податковий орган дійшов
висновку, що позивач не скористався
правом на отримання суми бюджетного
відшкодування протягом 1095 днів з
моменту подання податкової декларації
з ПДВ, а відтак, у зв'язку зі спливом
строку давності, втратив таке право та
безпідставно включає до складу
податкового кредиту період листопад 2011
року - вересень 2012 року суму від'ємного
значення, що сформоване за період 2008-2009
рр.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується із вказаним висновком
податкового органу з огляду на
наступне.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (пункт 200.3 цієї ж
статті).

Відповідно до підпункту "б" пункту 200.4
статті 200 Податкового кодексу України
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
кредиту.

У свою чергу, пунктом 102.5 статті 102
Кодексу передбачено, що заяви про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань або про їх відшкодування у
випадках, передбачених цим Кодексом,
можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що
настає за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування.

Враховуючи викладені вище норми права,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку, що положення пункту 102.5
статті 102 Податкового кодексу України,
регулюють виключно питання повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
та відшкодування сум податку на додану
вартість і саме для вирішення цих
питань законодавець встановлює
1095-денний термін. Будь-яких обмежень
щодо строків відображення податкового
кредиту та перенесення залишку
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового кредиту,
Податковий кодекс України не містить.

З огляду на встановлення судом факту
незаявлення позивачем суми до
бюджетного відшкодування, і оскільки
використання сформованого податкового
кредиту (в розрізі термінів його
формування і подальшого його
використання у відповідній частині,
зокрема на підставі відповідних
податкових накладних) не обмежено
законом, а положення пункту 102.5 статті
102 Податкового кодексу України не
регулюють відносини щодо формування
платником податку залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду і не встановлюють
будь-яких обмежень до таких дій, то
висновки податкового органу про
відсутність у позивача права на
використання від'ємного значення ПДВ
за 2008-2009 роки є безпідставними.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції, щодо
правомірності відображення позивачем
в рідку 24 податкової декларації за
період вересень 2011 року - листопад 2012
року сум від'ємного значення
сформованого у період 2008-2009 років, та
приходить до висновку про достатність
підстав для скасування оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
оскаржувана постанова є законною та
обґрунтованою, прийнятою у
відповідності до вимог норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а відтак підстави для її
зміни або скасування відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
лютого 2013 року у справі №804/158/13-а - без
змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко