Справа № 9101/159062/2012
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № 0870/7737/12
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року у справі №0870/7737/12 за позовом
Державного закладу «Запорізька
обласна санітарно - епідеміологічна
станція» Міністерства охорони здоров'я
України до Державної фінансової
інспекції в Запорізькій області про
визнання протиправними та скасування
пунктів вимоги, -

в с т а н о в и в:

10 серпня 2012 року державний заклад
«Запорізька обласна санітарно -
епідеміологічна станція» Міністерства
охорони здоров'я України звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати пункт 2 вимоги Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області від 17.07.2012 р. №08-14-14/6895.

Адміністративний позов
обґрунтовано тим, що позивачем
надавались платні послуги у
відповідності до вимог чинного Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідеміологічного благополуччя
населення», а відтак вимога ДФІ про
повернення коштів за надані державним
закладом кошти є незаконною та
необґрунтованою, та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки порушує права та
законні інтереси позивача.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 13
вересня 2012 року адміністративний позов
задоволено, визнано протиправною та
скасовано п.2 вимоги державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області від 17.07.2012 р. №08-14-14/6895.

Не погодившись з рішенням суду
Державна фінансова інспекція в
Запорізькій області, відповідач,
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції вимог норм
матеріального та процесуального права
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що Постановою КМУ від 30.11.2011 р. №1262,
яка набрала законної сили 14.12.2011 р.
внесено зміни до переліку платних
послуг у сфері санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення, та виключено з нього послуги
з проведення державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
та надання відповідного висновку. Отже,
на думку відповідача, позивачем було
безпідставно отримано грошові кошти за
надані послуги, у зв'язку з чим, вони
підлягають поверненню.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що державною фінансовою
інспекцією в Запорізькій області в
період з 10.05.2012 р. по 12.06.2012 р. було
проведено ревізію використання
бюджетних коштів, виділених для
проведення держаного санітарно -
епідеміологічного нагляду та
дезінфекційних заходів в державному
закладі «Запорізька обласна
санітарно-епідеміологічна станція» за
період з 01.08.2012 р. по 01.05.2012 р., за
результатами якої складено Акт від
12.06.2012 р. №04-21/00.

В ході ревізії встановлено,
зокрема, наступне.

Ревізією наявності законодавчо
визначених підстав для надання
адміністративних послуг встановлено,
що розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 26.10.2011 р. №1067-р «Про
затвердження переліку платних
адміністративних послуг, які надаються
Державною санітарно - епідеміологічною
службою та установами і закладами, що
належать до сфери її управління»
затверджено наступні адміністративні
послуги:

видача та поновлення
експлуатаційного дозволу для
потужностей (об'єктів) з виробництва,
переробки та реалізації харчових
продуктів;

видача висновку державної
санітарно - епідеміологічної
експертизи.

Статтею 2 Закону України про
Державний бюджет України на 2012 рік від
22.12.2011 р. №4282-УІ та ч.45 ст.2 Бюджетного
кодексу України від 08.07.2010 р. ;2456-ІУ (із
змінами внесеними 06.10.2011 р., які набрали
чинності з 01.01.2012 р.) плату за надання
адміністративних послуг віднесено до
джерел формування доходів загального
фонду державного бюджету. Кошти, за
комплексне вивчення документів та
підготовку проекту висновку державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, в порушення Переліку робіт
і послуг у сфері забезпечення
санітарного фонду кошторису Закладу та
відображені в Звіті форми №4-1 д за
видані протягом перевіряємого періоду
688 висновків на загальну суму137 600,00 грн.

На підставі акту ревізії винесено
вимогу від 17.07.2012 р. №08-14-1 - 6895, пунктом 2
даної вимоги зобов'язано позивача
перерахувати кошти у розмірі 137 600,00 грн.
до загального фонду.

Правомірність та обґрунтованість
п. 2 вимоги ДФІ в Запорізькій області
від 17.07.2012 р. №08-14-1 - 6895 є предметом спору
переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимог суду
першої інстанції виходив з того, що
позивачем надавались адміністративні
послуги у відповідності до вимог
чинного законодавства в сфері охорони
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення, крім того
позивач відноситься до сфери
управління Міністерства охорони
здоров'я, та до його повноважень
входить надання відповідних платних
послуг. За таких обставин, на думку
суду, висновки ревізійного органу є
безпідставними та неправомірними.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення» державна санітарна
експертиза - це вид професійної
діяльності органів, установ і закладів
державної санітарно - епідеміологічної
служби, що полягає у комплексному
вивченні об'єктів експертизи з метою
виявлення можливих небезпечних
факторів у цих об'єктах, встановлені
відповідності об'єктів експертизи
вимогам санітарного законодавства, а у
разі відсутності відповідних
санітарних норм - в обґрунтуванні
медичних вимог щодо безпеки об'єкта для
здоров'я та життя;

висновок державної санітарно -
епідеміологічної експертизи - документ
установленої форми, що засвідчує
відповідність (невідповідність)
об'єкта державної санітарно -
епідеміологічної експертизи медичним
вимогам безпеки для здоров'я і життя
людини, затверджується відповідним
головним державним санітарним лікарем
і є обов'язковим для виконання
власником об'єкта експертизи.

об'єкт державної санітарно -
епідеміологічної експертизи - будь-яка
діяльність, технологія, продукція та
сировина, проекти нормативних
документів, реалізація
(функціонування, використання) яких
може шкідливо вплинути на здоров'я
людини, а також діючі об'єкти та чинні
нормативні документи у випадках, коли
їх шкідливий вплив встановлено в
процесі функціонування (використання),
а також у разі закінчення
встановленого терміну дії висновку
державної санітарно - епідеміологічної
експертизи.

З аналізу зазначених вище
приписів законодавства вбачається, що
до повноважень органів санітарно -
епідеміологічної станції належать,
зокрема, проведення державної
санітарно - епідеміологічної
експертизи, за результатами якої
складається висновок. При цьому,
об'єктом такої держаної санітарно -
епідеміологічної експертизи може бути
будь-яка діяльність, технологія,
продукція та сировина, проекти
нормативних документів, реалізація
(функціонування, використання) яких
може шкідливо вплинути на здоров'я
людини, а також діючі об'єкти та чинні
нормативні документи.

У відповідності до ст. 35 Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення» фінансування органів,
установ та закладів державної
санітарно - епідеміологічної служби
центрального органу виконавчої влади в
галузі охорони здоров'я здійснюється
за рахунок коштів держаного бюджету, у
тому числі до спеціального фонду, а
також інших джерел, передбачених
Законом.

Кошти до спеціального фонду
державного бюджету установи та заклади
державної санітарно - епідеміологічної
служби центрального органу виконавчої
влади в галузі охорони здоров'я
відраховують за виконання робіт і
надання послуг у сфері забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя, що не відноситься до
медичної допомоги населенню:
підготовка та видача дозволів,
висновків, гігієнічних сертифікатів,
передбачених статтями 12, 16, 17, 23, 25 цього
Закону; проведення лабораторних
досліджень, вимірювань, випробувань
факторів середовища життєдіяльності
людини; вивчення, дослідження аналіз
нормативних документів, проектної
документації на відповідність вимогам
санітарного законодавства;
обґрунтування медичних вимог безпеки
життя та здоров'я людини, розробка
гігієнічних нормативів і санітарних
норм, участь в акредитації установ,
організацій та закладів на право
випробування продукції її безпеки для
життя і здоров'я людини, атестація
робочих місць, гігієнічне навчання
професійних груп
працівників,консультації за
зверненнями юридичних і фізичних осіб;
роботи з профілактичної дезінфекції,
дезінсекції, дератизації, інші вили
робіт і послуг за переліком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України.

Так, постановою Кабінету
Міністрів України від 15.10.2002 р. №1544
затверджено Перелік робіт та послуг у
сфері забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення,
які виконуються та надаються за плату.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 30.11.2011 р. №1262 «Про внесення
зміни до переліку робіт та послуг у
сфері забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення, які виконуються за плату»
внесено зміну до переліку робіт та
послуг у сфері забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення, які
виконуються і надаються за плату,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів від 15 жовтня 2001 р., виключивши
пункти 7 і 12, щодо плати за проведення
робіт з акредитації та атестації
підприємств, установ, організацій на
право здійснення токсилого -
гігієнічних, медико - біологічних,
санітарно - гігієнічних, санітарно -
хімічних та інших досліджень, а також
щодо провадження штрафів за підготовку
та видачу дозволів, висновків,
гігієнічних сертифікатів у випадках,
передбачених ст. 12,16,17, 23 і 25 Закону
України №Про безпечність та якість
харчових продуктів»

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем надавались послуги з
комплексного вивчення документів та
підготовки проекту висновку державної
санітарно - епідеміологічної
експертизи.

Отже, посилання відповідача на
постанову Кабінету Міністрів України
від 30.11.2011 р. «Про внесення зміни до
переліку робіт та послуг у сфері
забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення, які виконуються за плату» є
безпідставними, оскільки послуги з
комплексного вивчення документів та
підготовки проекту висновків
державної санітарно - епідеміологічної
експертизи не тотожні підготовці та
видачі дозволів, висновків,
гігієнічних сертифікатів та не входять
до переліку послуг, передбачених п. 7,12
Переліку робіт і послугу сфері
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення,
які виконуються та надаються за плату,
затверджену постановою Кабінету
Міністрів від 15.10.2002 року.

п.224 Постанови Кабінету міністрів
України від 15.10.2002 року визначено
розмір плати за комплексне вивчення
документів та підготовку проекту
висновку державної санітарно -
епідеміологічної експертизи у розмірі
200 грн. без ПДВ за 1 проект висновку.

Кабінетом Міністрів України зміни до
цієї Постанови не вносились.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов
вірного висновку, щодо безпідставності
висновків ДФІ у Запорізькій області
щодо безоплатності надання позивачем
відповідних висновків в силу Закону.

Крім того, безпідставним є посилання
відповідача на розпорядження Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 р. №2067-р,
яким встановлено перелік платних
адміністративних послуг, які надаються
державної санітарно - епідеміологічною
службою та установами і закладами, що
належать до сфери її управління, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
систему державної санітарно -
епідеміологічної служби становить:
центральний орган виконавчої влади у
галузі охорони здоров'я, установи та
заклади Державної санітарно -
епідеміологічної служби центрального
органу в галузі охорони здоров'я.

У відповідності до статуту Державного
закладу «Запорізька обласна санітарно
- епідеміологічна станція»
Міністерства охорони здоров'я України,
позивач є закладом санітарно -
профілактичного профілю і входить до
системи державної санітарно -
епідеміологічної служби МОЗ України.

Отже, позивач не входить до сфери
управління державної санітарно -
епідеміологічної служби України, а є
натомість безпосередньою структурною
ланкою Міністерства охорони здоров'я
України.

За змістом Листа Центральної СЕС від
03.06.2012 р. №1188 перелік латних
адміністративних послуг, які надаються
Державною санітарно - епідеміологічною
службою, установами та закладами, що
належать до сфери її управління,
затверджений Кабінетом Міністрів
України від 26.10.2011 р. №1067-р не
поширюється на санепідзаклади, що не
увійшли до сфери управління
Держсанепідемслужби.

Оскільки на позивач, як заклад не
віднесений до сфери управління
Держсанепідемслужби на нього не
поширюється розпорядження Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 р. №1067-р.,
тому висновок ДФІ у Запорізькій
області про порушення вимог ст. ч.45 ст. 2
Бюджетного кодексу України є
необґрунтованими.

За таких обставин, суду апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо
необхідності скасування п.2 вимоги ДФІ
у Запорізькій області, як такого що
ґрунтується на неправильному
застосуванні норм матеріального права,
та порушує права та законні інтереси
позивача.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим,
підстав для скасування рішення суду, в
межах доводів апеляційної скарги, не
існує.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області - залишити без задоволення.

Постанову запорізького окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року у справі №0870/7737/12 - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко