Справа № 2а/0570/2516/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/35333/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач),
Загороднього А.Ф., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Київському
районі м. Донецька до товариства з
обмеженою відповідальністю «Гравілат»
про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2012 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому з
урахуванням уточнень просив стягнути
з відповідача заборгованість по
страховим внескам (недоїмки і пені) у
сумі 4312,21 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 7 травня 2012
року, позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість по страховим
внескам (недоїмку) у сумі 3042,44 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів і
прийняти нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю «Гравілат»
є платником внесків від нещасного
випадку та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності.

Актом перевірки позивача №425 від 22.12.2011
року встановлене порушення термінів
сплати відповідачем страхових внесків
за період з 1.10.2010 року по 31.12.2010 року і
цим же актом нарахована пеня у сумі 1269,77
грн., яка заявлена позивачем до
стягнення.

Суди попередніх інстанцій,
задовольняючи частково позов, виходили
з того, що стягненню підлягає лише
заборгованість по страховим внескам
(недоїмка) і що в період, за який
позивачем нарахована пеня, не існувало
закону, який передбачав нарахування та
стягнення пені за несплату
(несвоєчасну сплату) внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а тому пункти 4.12, 5.1, 8.4
Інструкції про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженої постановою правління
Фонду № 36 від 12.07.2007 року, не можуть
бути правовою підставою для
нарахування та стягнення пені.

Частиною другою статті 52 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» №
1105-XIV від 23.09.1999 року (у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин;
далі - Закон №1105-XIV), яка діяла до 1.01.2011
року, було передбачено, що за
прострочення сплати страхового внеску
до Фонду зі страхувальника стягується
пеня згідно із законом. Із набранням
чинності Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
8.07.2010 року (далі - Закон № 2464VІ) наведена
вище норма матеріального права була
скасована.

З 1 січня 2011 року на підставі постанови
правління Фонду «Про порядок стягнення
та обліку заборгованості зі сплати
страхових внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України» №31 від 30.11.2010 року
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 17.12.2010 року за №1286/18581) втратила
чинність і вказана Інструкція,
відповідно до якої позивач виявив
порушення порядку сплати відповідачем
страхових внесків.

Водночас згідно абзацу шостого пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону №2464-VІ на період до повного
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1.01.2011 року, в тому
числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1.01.2011 року не настав, та
відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що після набрання чинності
Законом № 2464-VІ за органами Фонду
збережено повноваження щодо
застосування фінансових санкцій (пені)
за несплату заборгованості зі
страхових внесків, яка виникла до 1.01.2011
року.

Крім того, частиною третьою статті 25
Закону № 2464-VІ передбачено, що суми
недоїмки стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням штрафів.

Отже, пеня, нарахована підприємству у
зв'язку з несплатою страхових внесків
при виплаті заробітної плати за період
із 1 жовтня по 31 грудня 2010 року, має бути
стягнута і після 1 січня 2011 року,
оскільки заборгованість зі сплати
внесків, на яку нарахована пеня,
виникла в період дії частини другої
статті 52 Закону №1105-XIV.

При цьому колегія суддів виходить з
того, що відповідно до акта перевірки
пеня у сумі 1269,77 грн., яка нарахована 22
грудня 2011 року, виникла виключно за
період недоплати страхових внесків.

Аналогічна правова позиція вже була
висловлена Верховним Судом України при
вирішенні спорів цієї категорії,
зокрема, у постановах від 19 лютого, 1 та
15 жовтня, 19 листопада 2013 року (справи
№№ 432а12, 323а13, 332а13, 327а13 відповідно).

З огляду на викладене судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
в частині відмови у задоволенні позову
щодо стягнення з відповідача пені за
невчасну сплату страхових внесків не
відповідають нормам матеріального
права та правовій позиції Верховного
Суду України у цій категорії справ.

Згідно статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
і апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 229, 230, 232 КАС України,
суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Київському
районі м. Донецька задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 7 травня 2012 року в частині відмови у
задоволенні позову щодо стягнення з
відповідача пені за невчасну сплату
страхових внесків скасувати і ухвалити
в цій частині нове рішення про
задоволення позову.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Гравілат» на
користь Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Київському
районі м. Донецька пеню у зв'язку із
невчасною сплатою страхових внесків у
сумі 1269,77 грн.

В решті рішення судів першої та
апеляційної інстанцій залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

А.Ф.Загородній

С.С.Пасічник