Справа № 804/3621/14
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2014 рокусправа № 804/3621/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2014 року в адміністративній
справі

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, в якому
позивач просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 06.03.2014 №
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем «орендна
плата з фізичних осіб» в розмірі
26879,75грн., прийняте Державною
податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду та
прийняту нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому,
що судом першої інстанції не надано
належної оцінки обставинам справи та
нормам чинного законодавства, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів доходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
ФОП ОСОБА_1 з питань повноти
нарахування орендної плати за землю за
період з 01.01.2011 по 31.12.2013, за
результатами якої складено акт №
355/173/243170060 від 18.02.2014.

В акті перевірки зафіксовані
порушення, допущені позивачем, а саме
заниження орендної плати за земельні
ділянки, розташовані на території
Бабушкінського району, за 2011 - на 7414,83
грн., за 2012 - на 7414,83 грн., за 2013 - на 7414,83
грн.

Такі висновки податкового органу
ґрунтуються на тому, що позивачем
сформовано показники податкових
декларації з плати за землю за 2011 рік,
2012 рік та 2013 рік на підставі укладених
15.08.2008 року між нею та
Дніпропетровською міською радою
договорів оренди землі, без урахування
коефіцієнту 1,5, визначеного статтею 276
Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки Державною
податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області 06.03.2014 прийнято податкове
повідомлення-рішення № , згідно з
яким позивачеві збільшено грошове
зобов'язання за платежем «орендна
плата з фізичних осіб» в розмірі
26879,75грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості
висновків податкового органу та
правомірності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення суд
апеляційної інстанції зазначає, що
відповідно до статті 2 Закону України
«Про плату за землю» в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин, використання землі в
Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного
податку або орендної плати, що
визначається залежно від грошової
оцінки земель. Розміри податку за
земельні ділянки, грошову оцінку яких
не встановлено, визначаються до її
встановлення в порядку, визначеному
цим Законом.

Згідно зі статтею 14 Закону платники
земельного податку, а також орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності (крім
громадян) самостійно обчислюють суму
земельного податку та орендної плати
щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.
Подання такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій.

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України земельний
податок - обов'язковий платіж, що
справляється з власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв), а
також постійних землекористувачів.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 269 ПК України платниками
податку є: власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв);
землекористувачі.

Базою оподаткування є нормативна
грошова оцінка земельних ділянок з
урахуванням коефіцієнта індексації,
визначеного відповідно до порядку,
встановленого цим розділом або площа
земельних ділянок, нормативну грошову
оцінку яких не проведено( ст. 271 ПК
України).

Статтею 286 Податкового кодексу України
визначено, що підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.
Відповідні органи виконавчої влади з
питань земельних ресурсів за запитом
відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Платник плати за землю має право
подавати щомісяця нову звітну
податкову декларацію, що звільняє його
від обов'язку подання податкової
декларації до 1 лютого поточного року,
протягом 20 календарних днів місяця, що
настає за звітним.

Пунктом 289.1 статті 289 Податкового
кодексу України передбачено, що для
визначення розміру податку та орендної
плати використовується нормативна
грошова оцінка земельних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що за
умовами договорів оренди землі (п. 1.2.)
цільове використання земельних
ділянок (УКЦВЗ) є 1.11.6 (інша комерційна
діяльність). Річна орендна плата за
земельну ділянку встановлюється у
грошовій формі з урахуванням п. 2.1 цього
договору, у розмірі мінімальної ставки
орендної плати, встановленої Законом
України «Про оренду землі», незалежно
від мети використання (п. 4.1.).
Обчислення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності здійснюється з
урахуванням їх цільового призначення
та коефіцієнтів індексації визначених
законодавством, за затвердженими
Кабінетом Міністрів України формами,
заповнюються під час укладання або
зміни умов договору оренди чи
продовження його дії. (п. 4.2.).
невід'ємними частинами вищезазначених
договорів є розрахунок розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності,
грошова оцінка яких проведена; довідка
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки (п. 14.3.).

Згідно з розрахунками розмір орендної
плати складає ставка земельного
податку у розмірі 1% земельного податку
1%, 3% нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, коефіцієнта
індексації 1,028, коефіцієнта
функціонального використання 2,5.

Пунктом 4.3. договорів сторони
закріпили, що зміна нормативної
грошової оцінки земельної ділянки та
її індексація проводиться внесення
змін та доповнень до цього договору у
порядку та у випадках передбачених
законодавством України.

Відповідно до п. 12.1 договорів зміна
умов договору здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується у судовому
порядку.

Статтею 654 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає зі звичаїв ділового
обороту.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, відповідачем не
спростовано, що зміни до вищевказаних
договорів оренди землі винесені не
були.

Статтею 288 Податкового кодексу України
передбачено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Таким чином зміна розміру земельного
податку є лише підставою для перегляду
встановленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі в порядку,
визначеному чинним законодавством, і
не тягне за собою обов'язку
автоматичного донарахування
податкового зобов'язання як самим
платником податків, так і податковим
органом.

Враховуючи сукупність викладених
обставин колегія суддів доходить
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2014 року в адміністративній
справі № 804/3621/14 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 02
липня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Н.А. Олефіренко