Справа № К/9991/78067/11-С
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/78067/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Бухтіярової І.О.

за участю:

секретаря судового засідання
Мосійчук І.М.

представника відповідача
Ковальчука В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14.07.2011

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2011

у справі № 2270/5441/11

за позовом Державного
підприємства «Новатор»

до 1.Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому

2.Головного управління
Державного казначейства України у
Хмельницькій області

про скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Новатор» (далі
по тексту - позивач, ДП «Новатор»)
звернулось до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому (далі по тексту -
відповідач 1, ДПІ у м. Хмельницькому),
Головного управління Державного
казначейства України у Хмельницькій
області (далі по тексту - відповідач 2,
ГУ ДКУ у Хмельницькій області) про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.03.2011 №.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14.07.2011, яка
залишена без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25.10.2011, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій про задоволення
позову і прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок платника у банку за грудень 2009
року, липень-серпень 2010 року, за
наслідками отримання податкової
інформації, за наслідками якої
складено акт №1887/23-7/2298-1900 від 21.03.2011.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем вимог: пункту 1.8 статті 1,
підпунктів 7.7.2, 7.7.10 пункту 7.7 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», внаслідок чого позивачем
завищено суму бюджетного
відшкодування всього на суму 962080,00 грн.
в тому числі у сумі 46733,00 грн. за грудень
2009 року, у сумі 618939,00 грн. за липень 2010
року, у сумі 296408,00 грн. за серпень 2010
року; підпунктів 7.7.2 «б» пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», внаслідок чого
позивачем занижено залишок від'ємного
значення (рядок 26 декларації) за
серпень 2010 року на 962080,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки
ДПІ у м. Хмельницькому прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 21.03.2011, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за грудень 2009 року і
липень-серпень 2010 року в розмірі 962080,00
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що правильність обчислення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за грудень 2009 року,
липень-серпень 2010 року у розмірі 1016226,00
грн., законність його відшкодування і
протиправність податкового
повідомлення-рішення № від 21.03.2011
підтверджена доказами, які перевірені
і не спростовані податковим органом.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Підставою для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
№ від 21.03.2011 слугувало те, що за
допомогою системи співставлення
податковим органом встановлено, що по
ланцюгах постачання ТМЦ/послуг на ДП
«Новатор» за листопад 2009 року, червень,
липень 2010 року, відсутній факт
надмірної сплати податку до бюджету
виробником (імпортером) та факт сплати
ПДВ отримувачами товарів їх
постачальникам, як наслідок зроблено
висновок про порушення пункту 1.8,
статті 1, підпункту 7.7.2, підпункту 7.7.10
пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» ДП
«Новатор», яким занижено суму
бюджетного відшкодування за грудень 2009
року, липень-серпень 2010 року на
загальну суму 962080,00 грн.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
встановлені пунктом 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» ( далі по тексту - Закон
№168/97-ВР, чинний на момент виникнення
спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу 1 підпункту 7.7.1
пункту 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. При цьому платник податку в
п'ятиденний термін після подання
декларації податковому органу подає
органу Державного казначейства
України копію декларації, з відміткою
податкового органу про її прийняття,
для ведення реєстру податкових
декларацій у розрізі платників
(підпункт 7.7.4 пункт 7.7 статті 7 Закону
№168/97-ВР).

Згідно із абзацом 2 підпункту 7.7.5 пункту
7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.
Податковий орган зобов'язаний у
п'ятиденний термін після закінчення
перевірки надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

Судом встановлено, що сума бюджетного
відшкодування за грудень 2009 року,
липень-серпень 2010 року у встановлені
законодавством України терміни не
відшкодована і податковий орган листом
№11358/10/23-7 від 06.04.2011 повідомив позивача,
що підприємство має право врахувати
суму 962080,00 грн. у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних податкових
періодів. Наявність у позивача права на
отримання бюджетного відшкодування в
такій сумі підтверджується актами
податкових виїзних позапланових
перевірок, первинними документами, які
були досліджені судами та неодноразово
підтверджувалось самим контролюючим
органом.

Доводи податкового органу про
відсутність у позивача права на
бюджетне відшкодування у зв'язку з не
підтвердженням через неотримання
відповіді ДПА України причин не
включення ДП «Новатор» до реєстру
суб'єктів підприємницької діяльності
про відшкодування ПДВ, відхилені
судами правомірно.

Слід зазначити, що відповідальною за
сплату податку на додану вартість до
бюджету є особа, що формує дані
податкового обліку з цього податку, а
не контрагент такої особи, тому
твердження податкового органу щодо
відсутності факту надмірної сплати ПДВ
отримувачами товарів їх
постачальникам по ланцюгу постачання
ТМЦ та послуг не встановлено законом як
перешкоду для отримання бюджетного
відшкодування ПДВ при відсутності
встановлених порушень вимог закону
безпосередньо перевіреним платником
податку.

Таке правозастосування відповідає
практиці Європейського суду з прав
людини, рішення якого згідно зі статтею
17 Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
застосовуються судами України при
розгляді справ, поряд із Конвенцією про
захист прав людини і основоположних
свобод, як джерело права.

Так, у рішенні від 09.01.2007 у справі
«Інтерсплав проти України»
Європейський суд з прав людини вказав,
що коли державні органи володіють
будь-якою інформацією про зловживання
у системі відшкодування ПДВ, що
здійснюються конкретною компанією,
вони можуть вжити відповідних заходів
з метою запобігання або усунення таких
зловживань. При цьому Суд не прийняв
зауваження Уряду щодо загальної
практики відшкодування ПДВ за
відсутності будь-яких ознак, які б
вказували на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах своїх повноважень
та у спосіб, що передбачений
Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судами зазначено, що відповідачем не
було надано відповідних доказів щодо
правомірності прийняття податкового
повідомлення-рішення від 21.03.2011 №.

За таких обставин та з урахуванням
вимог частини 3 статті 2, частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, суди дійшли
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому залишити
без задоволення.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14.07.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І.
СтепашкоСудді(підпис)С.Е.Острович
(підпис)І.О. Бухтіярова