Справа № 826/3950/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3950/14
Головуючий у 1-й інстанції: Літвіна
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Каравай Надії Володимирівни, третя
особа - ОСОБА_5 про скасування рішення,
зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Каравай Надії Володимирівни про
скасування рішення від 21.02.2014 року №
11100711 про відмову у державній
реєстрації права власності на
нежитлове приміщення, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання
внести запис до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності за ОСОБА_3
на нежитлове приміщення (літера А)
загальною площею 21,3 кв.м. за вказаною
адресою; зобов'язання видати витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності за ОСОБА_3 нежитлових
приміщень (літера А) загальною площею
21,3 кв.м. вказаною за адресою.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 травня 2014 року позовні вимоги
позивача задоволено частково:
скасовано рішення від 21.02.2014 року №
11100711 про відмову у державній
реєстрації права власності на
нежитлове приміщення, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано
здійснити реєстрацію прав на нежитлове
приміщення (літера А) загальною площею
21,3 кв.м. за вказаною адресою за заявою
ОСОБА_3 від 17.02.2014 року відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень». В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
часткове задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
17.02.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про державну
реєстрацію права на нежитлове
приміщення (літера А) загальною площею
21,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Каравай Н.В. 21.02.2014 року прийнято
рішення № 11100711 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Вирішуючи питання щодо правомірності
такої відмови, судова колегія зважає на
наступне.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (далі -
Закон) визначено, що перелік документів
для здійснення державної реєстрації
прав визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ч. 3 ст. 16 Закону разом із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій формі подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку.

За п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Виходячи з приписів пп. 3, 4 п. 21 Порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України

від 26.10.2011 року № 1141 (далі - Порядок), у
разі проведення державної реєстрації
виникнення права власності на нерухоме
майно державний реєстратор вносить до
запису про право власності та суб'єкта
цього права такі відомості: вид
спільної власності (у разі, коли майно
належить на праві спільної власності);
розмір частки у праві спільної
власності (у разі, коли майно належить
на праві спільної часткової власності).

Правовий аналіз змісту спірного
рішення свідчить про те, що державний
реєстратор відмовив у реєстрації прав
на нерухоме майно за ОСОБА_3 через
невідповідність поданих документів
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та Порядку, а
саме: в договорі дарування поданому
заявником зазначено, що предметом
договору є частина приміщень № 4, № 1, №
1а, № 8, № І, № II, проте з нього не
вбачається вид спільної власності та
розмір частки у праві спільної
власності.

З матеріалів облікової реєстраційної
справи №5476927, вбачається, в заяві про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень ОСОБА_3 просить зареєструвати
за ним право власності на нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, літера А, у формі приватної
власності.

Згідно договору дарування від 18.06.2003
року проектно-будівельне підприємство
«Універсал» у формі ТОВ (даруватель)
подарував, а позивач (обдарований)
прийняв у дар нежитлове
приміщення-офіс, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, літера А, III поверх:
частина приміщення № 4 пл. - 19,0 кв.м;
частина приміщення № 1 пл. - 0,2 кв.м.;
частина приміщення № 1а пл. - 0,5 кв.м.;
частина приміщення № 8 пл. - 0,8 кв.м.;
частина приміщення I пл. - 0,4 кв.м;
частина приміщення II пл. - 0,4 кв.м.
Загальна площа відчужуваного
нежитлового приміщення становить 21,3
кв.м.

Судом першої інстанції зроблено вірний
висновок, що з договору дарування від
18.06.2003 чітко вбачається яка частина
приміщень, якою площею, за якою адресою
передається у приватну власність
ОСОБА_3.

В своїй заяві на реєстрацію від 17.02.2014
року позивач зазначив, що нерухоме
майно, яке необхідно зареєструвати,
належить йому на праві приватної
власності.

У відповідача не було правових підстав
для відмови у державній реєстрації
прав та їх обтяжень через відсутність
документів, які необхідні у разі
реєстрації нерухомого майна, що
перебуває у спільній власності.

Оскільки інших підстав для відмови у
державній реєстрації права власності
на спірне нежитлове приміщення в
оскаржуваному рішення не наведено, а ті
підстави, які зазначені є
необґрунтованими, апеляційна
інстанція приходить до однозначного
висновку щодо правомірного
задоволення судом першої інстанції
позову в частині скасування спірного
рішення.

Правомірним та обґрунтованим є
висновок Окружного адміністративного
суду м. Києва в частині встановлення
належним способом захисту прав
позивача саме зобов'язання
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
здійснити реєстрацію прав на нежитлове
приміщення (літера А) загальною площею
21,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за заявою
ОСОБА_3 від 17.02.2014 відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
обґрунтованість і законність
прийнятого спірного рішення.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного відповідачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскільки апелянтом постанова
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 20.05.2014 року в частині відмови
в задоволенні позову оскаржена не була,
судова колегія, діючи в межах
апеляційної скарги, оспорюване судове
рішення в цій частині не перевіряє та
залишає його без змін.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
24.07.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.