Справа № 2а-1306/151/12,3364/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2014р.
Справа № 876/4647/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Сапіги В.П.,

судді

Іщук Л.П.,

за участю секретаря судового засідання

Мартинишина Р.С.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі):
Новіков С.В.,

позивача у справі: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Дрогобицької
виправної колонії №40, м.Дрогобич
Дрогобицького району Львівської
області

на постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 03.07.2012р. у справі №1306/3364/2012

за позовом ОСОБА_2, м.Дрогобич
Дрогобицького району Львівської
області

до Дрогобицької виправної колонії №40,
м.Дрогобич Дрогобицького району
Львівської області

про зобов'язання виплатити грошову
допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2012р. позивач: ОСОБА_2 звернулась до
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області з адміністративним
позовом до Дрогобицької виправної
колонії №40 про зобов'язання виплатити
грошову допомогу, просила визнати
незаконними дії Дрогобицької
виправної колонії №40 щодо невиплати їй
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів при виході на пенсію;
зобов'язати Дрогобицьку виправну
колонію №40 виплатити ОСОБА_2 грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів в зв'язку з виходом
на пенсію відповідно до вимог ст.37
Закону України "Про державну службу".

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 03.07.2012р. у справі №1306/3364/2012
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено частково, визнано
незаконними дії Дрогобицької
виправної колонії №40 щодо невиплати
ОСОБА_2 грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів при виході
на пенсію; стягнуто з Дрогобицької
виправної колонії №40 на користь ОСОБА_2
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів в зв'язку з виходом
на пенсію за мінусом середнього
місячного заробітку в сумі 2803,82грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач:
Дрогобицька виправна колонія №40, який
у поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що при винесенні
даного рішення судом неповністю
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми матеріального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позовних вимог
позивача відмовити.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що отримання права на
достроковий вихід на пенсію ОСОБА_2
відповідно до ст.21 Закону України "Про
основи соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні" не є тотожним із отриманням
ОСОБА_2 права на отримання грошової
допомоги при звільненні, яке
передбачене Законом України "Про
державну службу". Апелянт зазначив, що
сам факт припинення ОСОБА_2 трудових
відносин із Дрогобицькою виправною
колонією №40 на підставі п.2 ст.40 Кодексу
законів про працю України не є
підставою для нарахування та виплати
ОСОБА_2 грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів, оскільки
саме звільнення працівника, зокрема, за
власним бажанням у зв'язку із виходом
на пенсію дає право на отримання
грошової допомоги, визначеної ч.13 ст.37
Закону України "Про державну службу".

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
28.07.2014р. з'явився представник апелянта
(відповідача у справі): Новіков С.В.,
який доводи, викладені в апеляційній
скарзі, підтримав у повному обсязі,
просив апеляційну скаргу задоволити,
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 03.07.2012р. скасувати та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, пояснення представника
апелянта (відповідача у справі),
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_2 працювала у відповідача з
24.07.1975р., на посаді спеціаліста відділу
по контролю за виконанням судових
рішень з 11.05.1979р.

Наказом №46 о/с від 28.09.2011р. ОСОБА_2
звільнено з займаної посади, згідно з
п.2 ст.40 КЗпП України, у зв'язку із
виявленою невідповідністю займаній
посаді за станом здоров'я, яка
перешкоджає продовженню даної роботи,
що підтверджується висновком ЛКК
Дрогобицької міської поліклініки №1814
від 27.09.2011р. (а.с.2).

Як вбачається з довідки №1/2333 від
17.05.2012р., ОСОБА_2 нараховано та виплачено
вихідну допомогу у розмірі середнього
місячного заробітку - 2803,82грн. (а.с.20).

З 29.09.2011р. ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м.Дрогобичі Львівської області як
пенсіонер по віку відповідно до ст.37
Закону України "Про державну службу".

01.12.2011р. позивач подала на ім'я
начальника Дрогобицької виправної
колонії №40 заяву з проханням виплатити
їй грошову допомогу в розмірі 10
місячних посадових окладів.

12.12.2011р. начальник Дрогобицької
виправної колонії №40 повідомив ОСОБА_2
про те, що згідно з роз'ясненням
Головного управління державної служби
України від 22.12.2009р. №363/12/22-09,
обов'язковою умовою для виплати
грошової допомоги у розмірі 10 місячних
посадових окладів є звільнення
працівника з посади державного
службовця у зв'язку з виходом на пенсію
державного службовця. Враховуючи
обов'язковість додержання вимог Закону
України "Про державну службу", а також
той факт, що підставою для звільнення
за п.2 ст.40 КЗпП України не є вихід на
пенсію, державному службовцю не
виплачується передбачена ст.37 цього
Закону грошова допомога у розмірі 10
місячних посадових окладів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.37 Закону
України "Про державну службу", на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством України
пенсійного віку, за наявності
загального трудового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років.

Згідно із вимогами ч.13 ст.37 Закону
України "Про державну службу",
державним службовцям у разі виходу на
пенсію при наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10-ти
місячних посадових окладів.

Колегія суддів апеляційного суду
звертає увагу на те, що положення
вищевказаної статті про виплату
грошової допомоги в розмірі 10-ти
місячних посадових окладів не ставлять
в залежність обставини виходу на
пенсію з настанням граничного віку чи у
зв'язку зі станом здоров'я.

Таким чином, для отримання державним
службовцем права на виплату йому
грошової допомоги в розмірі 10-ти
місячних окладів закон передбачає
одночасне настання сукупності
наступних юридичних фактів, а саме,
вихід на пенсію та наявність стажу
державної служби не менше 10 років.

Беручи до уваги те, що в преамбулі
Закону України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
зазначено, що він гарантує ветеранам
праці та громадянам похилого віку
рівні з іншими громадянами можливості
в економічній, соціальній, політичній
сферах, сприятливі умови для
повноцінного способу життя, а також у
зв'язку з тим, що зазначений закон не
встановлює обмежень для громадян
похилого віку в залежності від посад,
які вони займали до виходу на пенсію, то
використання особою такої додаткової
соціальної гарантії з боку держави, як
достроковий вихід на пенсію за певних
умов, не може бути підставою для
позбавлення її соціальних гарантій,
установлених іншими Законами. Зокрема,
право на встановлення ст.37 Закону
України "Про державну службу" грошової
допомоги в розмірі 10-ти місячних
посадових окладів, у разі виходу на
пенсію.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачу призначена пенсія по віку,
відповідно до Закону України "Про
державну службу", стаж роботи позивача
на державній службі на момент
звільнення становить більше ніж 10
років. Отже, позивач вийшла на пенсію,
як державний службовець, на підставі
ст.40 КЗпП України, тому не втратила
права на отримання грошової допомоги,
передбаченої ст.37 Закону України "Про
державну службу".

В даному випадку позивач фактично
припинив трудові відносини з
відповідачем, в подальшому звернувся
до управління Пенсійного фонду України
в м.Дрогобичі Львівської області з
документами для призначення пенсії
державного службовця, а після
призначення такої пенсії, звернувся до
відповідача із заявою про виплату йому
грошової допомоги в розмірі десяти
місячних посадових окладів, в якій
зазначив про вихід на пенсію
державного службовця.

Позивач по момент звільнення мала не
менше 10 років стажу державної служби та
вийшла на пенсію державного службовця,
тобто набула права на грошову допомогу,
передбачену ч.13 ст.37 Закону України "Про
державну службу".

Підстава звільнення позивача зі
служби, в даному випадку, не впливає на
вирішення питання щодо виплати
грошової допомоги.

Відповідно до вимог п.11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.12.1999р. №13 "Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці",
при припиненні трудового договору
вихідна допомога виплачується у
випадках і розмірі, передбачених як
статтею 44 КЗпП, так і іншими нормами
закону. Так, зокрема, при звільненні
державного службовця, у зв'язку з
досягненням граничного віку
перебування на державній службі,
вихідна допомога виплачується йому не
за статтею 44 КЗпП, а згідно зі статтею 37
Закону України "Про державну службу".

Зважаючи на те, що позивач за своїм
віком, страховим стажем та стажем
державної служби набула право на вихід
на пенсію відповідно до ст.21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні", відповідач зобов'язаний був
виплатити йому грошову допомогу в
розмірі десяти посадових окладів,
згідно з ч.13 ст.37 Закону України "Про
державну службу".

Крім того, в Рішенні Конституційного
суду України від 26.11.2013р. №11-рп/2013
зазначено, що державний службовець у
разі дострокового (не раніше, ніж за
півтора року до встановленого
законодавством строку) виходу на
пенсію державного службовця на
підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України у
зв'язку з виявленою невідповідністю
займаній посаді за станом здров'я та
неможливістю переведення, за його
згодою, на іншу роботу відповідно до ч.2
ст.40 КЗпП України, за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, як і інші державні
службовці, які виходять на пенсію з
посад державних службовців після
досягнення віку, зазначеного в ч.1 ст.37
Закону України "Про державну службу",
має право на отримання грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційна скарга висновків
суду першої інстанції не спростовує,
відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Дрогобицької
виправної колонії №40, м.Дрогобич
Дрогобицького району Львівської
області на постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 03.07.2012р. у справі №1306/3364/2012
за позовом ОСОБА_2, м.Дрогобич
Дрогобицького району Львівської
області до Дрогобицької виправної
колонії №40, м.Дрогобич Дрогобицького
району Львівської області про
зобов'язання виплатити грошову
допомогу, - залишити без задоволення.

2. Постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 03.07.2012р. у справі №1306/3364/2012
за позовом ОСОБА_2, м.Дрогобич
Дрогобицького району Львівської
області до Дрогобицької виправної
колонії №40, м.Дрогобич Дрогобицького
району Львівської області про
зобов'язання виплатити грошову
допомогу, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
В.П.
Сапіга

Суддя

Л.П. Іщук

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 30.07.2014р.