Справа № 1414/6236/2012
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 1414/6236/2012
Провадження № 2-а/488/1/14 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.07.2014 р
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої
Л.І.,

при секретарі Жарліковій Д.О.,

за участю позивача ОСОБА_2,

та його представника ОСОБА_3,

представника відповідача Сидорової
К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про оскарження
постанови про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2012 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду із даним
адміністративним позовом до
відповідача Інспекції ДАБК у
Миколаївській області, в обґрунтування
якого вказав, що він є директором ПП -Н,
і за результатами розгляду Акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
22.10.2012 р., протоколу про адміністративне
правопорушення та приписів № 42 і №43
від цієї ж дати, посадова особа
відповідача винесла постанову № 921 від
01.11.2012 р., згідно якої він був визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 96
КУпАП, згідно якої на нього був
накладений штраф у розмірі 6 800 грн.

Вказана постанова мотивувалась тим, що
позивач виконував будівельні роботи з
будівництва нежитлових будівель за
адресою: м. Миколаїв, вул. Авангардна 6/10
без зареєстрованої в Інспекції ДАБК у
Миколаївській області, декларації про
початок виконання будівельних робіт та
без затвердженої проектної
документації, чим порушив п.2 ч.1 ст. 34
Закону України регулювання
містобудівної діяльності та ст.ст. 7,9
Закону України архітектурну
діяльність.

Позивач не погоджується із винесеною
постановою та вказує, що він як фізична
особа не проводив ніякого будівництва,
до того ж підприємство -Н, постановою
відповідача № 55 від 01.11.2008 р. було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за порушення п.2 ч.1 ст.
34 Закону України регулювання
містобудівної діяльності та ст.ст. 7,9
Закону України архітектурну
діяльність, згідно якого на нього був
накладений штраф у розмірі 20 124 грн.

Позивач зазначає, що ПП -Н з метою
здійснення будівельних робіт отримало
від Миколаївської міськради вихідні
дані на проектування та будівництво
оптового овочевого ринку по вул.
Авангардній 6/10, виготовило та погодило
ескізний проект на вказане
будівництво, замовило та виготовило
робочий проект оптового овочевого
ринку. Однак листом від 20.08.2012 р.
проектна організація ТОВ повідомила
підприємство про неможливість
погодження робочого проекту
будівництва через те, що Миколаївська
міськрада прийняла рішення про зміну
цільового призначення земельної
ділянки.

Позивач стверджує, що він зробив усе
залежне від нього для прийняття
міськрадою такого рішення, але остання
зволікає із прийняттям відповідного
рішення. Тому він не може бути визнаний
винним у вчиненні вищевказаного
правопорушення.

Посилаючись на вищевикладене, позивач
просить:

скасувати постанову № 921 від 01.11.2012
року, винесену Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за ч.6 ст. 96 КУпАП та
закрити провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні по справі позивач
та його представник підтримали
адміністративний позов з підстав,
вказаних у позові та просили суд його
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнала та заперечувала проти його
задоволення через те, що позивач був
правомірно притягнений до
адміністративної відповідальності при
обставинах, що викладені у
оскаржуваній постанові, та подала суду
свої письмові заперечення.

Заслухавши пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши
письмові докази по справі, суд
знаходить позов необґрунтованим і
таким, що не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності субєктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням всіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом тощо.

Згідно ч.1 ст. 10 Закону України
архітектурну діяльність для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
обєктів архітектури, додержання
субєктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому законом
порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Стаття 41 Закону України регулювання
містобудівної діяльності визначає, що
державний архітектурно-будівельний
контроль це сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
директором ПП -Н, яке є субєктом
містобудівної діяльності.

На підставі вимоги прокуратури м.
Миколаєва від 30.08.2012 р. посадовими
особами відповідача була проведена
позапланова перевірка на обєкті
будівництва нежитлових будівель за
адресою: м. Миколаїв, вул. Авангардна 6/10.
В ході проведеної перевірки було
встановлено, що за зазначеною адресою
виконуються будівельні роботи з
будівництва:

- нежитлової будівлі невизначеного
призначення № 1 розмірами 11,6 м. х 42,6 м..
площею 495 кв.м.; 6.4 м. х 23,8 м., площею 152
кв.м.; 6,4 м. х 7 м., площею 45 кв.м.;

- нежитлової будівлі невизначеного
призначення № 2, розмірами 12.4 м. х 32 м.,
площею 497 кв.м.;

- нежитлової будівлі невизначеного
призначення № 3, розмірами 5 м. х 6 м.,
площею 30 кв.м.

При цьому вказане будівництво
проводилося без відповідного
документа, що надає право на виконання
будівельних робіт (декларації про
початок виконання будівельних робіт),
що є порушенням п.2 ч.1 ст. 34 Закону
України регулювання містобудівної
діяльності та без затвердженої
проектної документації, що є
порушенням ст.ст. 7,9 Закону України
архітектурну діяльність.

Крім цього, посадовими особами
відповідача було встановлено, що
виконані будівельні роботи з
будівництва вагової з навісом розміром
5,3 м. х 9,5 м., площею 50 кв.м.; 16,7 м. х 5,15 м.,
площею 86 кв.м., та літньої душової з
вбиральнею, розміром 2,7 м. х 1,45 м., площею
4 кв.м. без відповідних документів, що
дають право виконувати такі роботи, і
затвердженої проектної документації,
що в свою чергу є порушенням п.2 ч.1 ст. 34
Закону України регулювання
містобудівної діяльності та ст.ст. 7,9
Закону України архітектурну
діяльність.

За результатами вказаної перевірки
посадовими особами відповідача було
складено акт перевірки від 22.10.2008 р. та
протокол про правопорушення та приписи
№ 42 та № 43 від цієї ж дати, які були
вручені позивачу під особистий підпис.
Вказане підтверджується копіями
зазначених документів, які наявні у
матеріалах даної справи. При цьому
позивач письмових пояснень, заперечень
тощо не надав, та був повідомлений
письмово про час та місце розгляду
адміністративної справи.

В подальшому у призначений час позивач
не з'явився на розгляд його справи та не
повідомив про причини своєї неявки, а
також не направив клопотання про
відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП
адміністративна справа може бути
розглянута за відсутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, у випадках, коли є
дані про своєчасне її сповіщення про
місце і час розгляду справи і якщо від
неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Виходячи із такого, суд приходить до
висновку, що відповідачем була
правомірно розглянута адміністративна
справа у відсутність позивача.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові
особи підлягають адміністративній
відповідальності за адміністративні
правопорушення, повязані з
недодержанням установлених правил,
забезпечення виконання яких входить до
їх службових обов'язків.

Постановою № 921 від 01.11.2012 року позивач
був притягнутий до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 96
КУпАП, і копія цієї постанови була
направлена позивачеві.

При розгляді даної справи суд прийшов
до переконання, що обставини, викладені
у позовній заяві позивача не знайшли
свого підтвердження у ході судового
розгляду даної справи.

Доводи позивача про неправомірність
посадових осіб відповідача та
безпідставність винесеної постанови
суд знаходить необґрунтованими,
оскільки відповідно до ст.ст. 29,34 Закону
України регулювання містобудівної
діяльності отримання замовником
вихідних даних дає право на
розроблення проектної документації,
але не дає право на виконання
будівельних робіт. Замовник набуває
право на виконання будівельних робіт
лише після реєстрації відповідною
Інспекцією ДАБК Декларації про початок
виконання будівельних робіт. Проте із
матеріалів даної справи вбачається, що
така Декларація була зареєстрована у
відповідній Інспекції ДАБК лише 16.05.2013
року, тобто після винесення
оскаржуваної позивачем постанови.

Даючи правову оцінку фактам,
викладеним позивачем у позовній заяві,
суд дійшов висновку, що вони жодним
чином не спростовують факт вчиненого
ним правопорушення, оскільки це
підтверджено зібраними по справі та
дослідженими судом письмовими
доказами. Натомість позивач не
спростував обставини, встановлені в
протоколі та постанові про
адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позовних
вимог позивача слід відмовити,
оскільки його позов є необґрунтованим
та недоведеним у судовому засіданні, а
оскаржувана ним постанова є такою, що
відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП.

Що ж до вимог позивача про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення, то суд
вважає їх такими, що також не
підлягають задоволенню через те, що
рішення про закриття провадження у
адміністративній справі може бути
прийнято посадовою особою (органом),
який розглядає справу в порядку ст. 284
КУпАП. Згідно ч. 3 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові справи
про накладення адміністративних
стягнень.

Керуючись ст. ст. 10-11; 158-162; 171-2 КАС
України, -

П о с т а н о в и в :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.І.Селіщева