Справа № 805/6498/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року справа №805/6498/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого: Ханової
Р.Ф.

суддів:
Жаботинської С.В., Ляшенка Д.В.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Шахтарської об'єднаної державної
податкової

інспекції
Головного управління Міндоходів

у
Донецькій області

на постанову Донецького
окружного адміністративного суду

від 23
червня 2014 року

по адміністративній справі № 805/6498/14

за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до
Шахтарської об'єднаної державної
податкової

інспекції
Головного управління Міндоходів

у
Донецькій області

про
визнання незаконної та скасування
вимоги №Ф-359-

25 від 30
квітня 2014 року про сплату недоїмки зі

сплати
єдиного внеску в розмірі 3680 грн. 65коп.,-

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(надалі позивач) звернулась з
адміністративним позовом до
Шахтарської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі податкова інспекція,
відповідач) про визнання незаконної та
скасування вимоги № Ф-359-25 від 30 квітня
2014 року про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в розмірі 3680 грн. 65коп.
(арк. справи 2-4).

Постановою суду першої інстанції від 23
червня 2014 року з підстав
обґрунтованості заявлених вимог,
позовні вимоги задоволені, скасовано
вимогу Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 30 квітня 2014 року
№ Ф-359-25 про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в розмірі 3680 грн. 65 коп.
(арк. справи 46-48).

Ухвалюючи постанову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
при переході на пенсію по втраті
годувальника не позбавлений права на
пенсію за віком та відповідно має
пільги зі сплати єдиного внеску.

Позивач в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
позовних вимог (арк. справи 49-50).

Апелянт доводить, що на позивача не
розповсюджується пільга, визначена
частиною четвертою статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року № 2464-VI.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
апеляційного розгляду повідомлені
належним чином.

Неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання є підставою для
апеляційного розгляду справи в порядку
письмового провадження відповідно до
пункту другого частини першої статті
197 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Шахтарську і Шахтарському районі
Донецької області, що підтверджується
пенсійним посвідченням № НОМЕР_1,
отримує пенсію по втраті годувальника
(арк. справи 21-29). Позивач є суб'єктом
підприємницької діяльності, що
підтверджується долученою до
матеріалів справи копією Свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця від 29 грудня 2004 року
№138360. Позивач є платником єдиного
податку, перебуває на спрощеній
системі оподаткування з 1 січня 2012 року,
що підтверджується свідоцтвом
платника єдиного податку від 30 травня
2012 року (арк. справи 8-10).

Відповідач склав та скерував позивачу
вимогу про сплату недоїмки, якою
управління вимагає від позивача сплати
3680 грн. 65 коп. станом на 30 квітня 2014 року
(арк. справи 7). Вказана вимога отримана
позивачем 14 травня 2014 року.

Статтею 67 Конституції України
встановлений обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначається
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI, про що зазначено в
його преамбулі (надалі Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту четвертого
частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI
платником єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом четвертим частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, у тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
Закону № 2464-VI (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI,
які набули чинності 6 серпня 2011 року),
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 1 Закону № 2464-VI
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» 1058-IV (далі - Закон 1058-VI)
пенсіонер - це особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримуюсь пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Зазначеним Законом 1058-VI передбачені
такі види пенсійних виплат, як пенсія
за віком, пенсія у зв'язку з втратою
годувальника та пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства).

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, позивач є фізичною
особою-підприємцем, отримувала пенсію
за віком та з 23 червня 2007 року перейшла
на інший вид пенсії - по втраті
годувальника відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсія у
зв'язку з втратою годувальника та
пенсія за віком чи по інвалідності є
окремими видами трудових пенсій.

На підставі аналізу зазначених норм
права суд апеляційної інстанції
вважає, що фізична особа-підприємець,
яким призначено пенсію у зв'язку з
втратою годувальника відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і які обрали спрощену
систему оподаткування, не звільняються
від сплати за себе єдиного внеску на
підставі частини четвертої статті 4
Закону № 2464-VІ. Тобто, від сплати за себе
єдиного внеску звільняються лише ті
фізичні особи-підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування і які
отримують пенсію за віком чи по
інвалідності.

Аналогічна правова позиція висловлена
у постанові Вищого адміністративного
суду України від 12 червня 2014 року у
справі № 805/14186/13-а та постановах
Верховного Суду України від 15 квітня 2014
року № 21-59а14 та № 21-70а14, від 13 травня 2014
року № 21-74а14.

За вимогами частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що фізичні особи - підприємці,
які отримують пенсію у зв'язку з
втратою годувальника відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» не звільняються від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

За змістом статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції неповно з'ясовані обставини
справи, що мають значення для справи та
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи та є підставою для скасування
судового рішення за вимогами пунктів 1,
4 частини першої статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволені позову.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 197,
пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 1, 4
частини 1 статті 202, статтями 205, 207, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 червня 2014
року по справі № 805/6498/14 - задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 червня 2014
року по справі № 805/6498/14 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
Шахтарської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання незаконної та
скасування вимоги № Ф-359-25 від 30 квітня
2014 року про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в розмірі 3680 грн. 65коп.
відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова складена та підписана 23
липня 2014 року.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
С.В. Жаботинська

Д.В. Ляшенко