Справа № 2а-4585/10/1770
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/65243/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Ланченко Л.В.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.09.2012 року

та постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 18.10.2010 року

по справі № 2а-4585/10/1770

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реноме-Смарт»

до Державної податкової інспекції у
місті Рівне

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Реноме-Смарт»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Рівне про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення від 27.08.2010 року №
/0, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 5908743,00 грн. в тому числі
за основним платежем 4485140,00 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями
1423603,00 грн.

Постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
18.10.2010 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.09.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у м. Рівне проведено
планову документальну невиїзну
перевірку позивача з питань податкових
декларацій з податку на додану
вартість ТОВ «Реноме Смарт».

За результатами перевірки встановлено
порушення товариством пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР
«Про податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР) та прийнято спірне
податкове повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7
статті 1 Закону №168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону № 168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період, а саме - платіжні доручення,
договори, товарно-транспортні
накладні, акти здачі-приймання
транспортних послуг, рахунки-фактури
та ін.

Судами також встановлено, що товари
були отримані позивачем, повністю ним
оплачені та використані у своїй
господарській діяльності.

Жодних доказів, які б підтверджували
порушення публічного порядку з боку
позивача при укладанні договорів,
відповідачем не надано.

На час укладання договорів із
позивачем, його контрагенти були
платниками ПДВ згідно чинного
законодавства та належним чином
зареєстрованими у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, тобто мали
достатній об'єм правоздатності для
укладення спірних угод.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

Крім того, чинне законодавство України
не ставить в залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання. Невиконання
контрагентом свого зобов'язання зі
сплати ПДВ до бюджету зумовлює
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.09.2012 року
та постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 18.10.2010 року
по справі №2а-4585/10/1770 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписЛанченко Л.В.

Ухвала складена у повному обсязі 18.07.2014
р.