Справа № 2а/1570/1370/2011
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/74008/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівАмєліна С.Є.,
Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Одеське спеціальне
конструкторсько-технологічне бюро
продовольчого машинобудування»

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в
Малиновському районі м. Одеси до
Публічного акціонерного товариства
«Одеське спеціальне
конструкторсько-технологічне бюро
продовольчого машинобудування» (далі -
ПАТ «Одеське СКТБ Продмаш»), про
стягнення компенсації на виплату та
доставку наукових пенсій,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року УПФ України в
Малиновському районі м. Одеси
звернулося до суду з позовом про
стягнення з ПАТ «Одеське СКТБ Продмаш»
компенсації на виплату та доставку
наукових пенсій у сумі 2014,83 грн, які не
були відповідачем сплачені у
добровільному порядку.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року, позов задоволено. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
компенсацію на виплату та доставку
наукових пенсій в розмірі 2014,83 грн.

У касаційній скарзі ПАТ «Одеське СКТБ
Продмаш» порушує питання про
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанції і направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.
Вказує, що судами не враховано, що
Одеське СКТБ Продмаш до 1994 року на 100 %
фінансувалось з державного бюджету.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами встановлено, що ПАТ «Одеське
СКТБ Продмаш» перебуває на обліку в УПФ
України в Малиновському районі м. Одеси
як платник внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що відповідач не є бюджетною
установою, тому він повинен проводити
позивачу компенсацію на виплату та
доставку наукових пенсій за рахунок
власних коштів.

Проте, такі висновки судів передчасні.

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» різниця між сумою пенсії,
призначеної за цим Законом, та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується: для
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету; для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів. Для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації -за рахунок цих установ,
організацій та закладів.

З матеріалів справи видно, що позивач
надає розрахунки заборгованості, яка
виникла по виплатам пенсій наступним
особам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9

Відповідно до статті 72 КАС України
обставина, встановлена судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, не
доказуються при розгляді інших справ
тільки тоді, коли у них беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Одеським апеляційним адміністративним
судом у справі № 2а-7166/10/1570 між тими
самими сторонами встановлено, що
ОСОБА_7 і ОСОБА_8 перебувають на обліку в
УПФ України у Київському районі м.
Одеси, ОСОБА_6 - в УПФ України в
Суворовському районі м. Одеси.

Отже, позивач не зазначив, на якій
підставі ґрунтуються його вимоги про
стягнення на його користь витрат на
виплату та доставку пенсій особам, які
перебувають на обліку в інших органах
УПФ.

Крім того, апеляційним судом у справі №
2а-7166/10/1570 встановлено, що ОСОБА_7
працював в Одеському СКТБ «Продмаш» до
30 грудня 1990 року, ОСОБА_8 - до 03 січня 1994
року.

Відповідач в касаційній скарзі
посилається на те, що до 1994 року Одеське
СКТБ «Продмаш» на 100% фінансувалось за
рахунок державного бюджету. 18 січня 1994
року Одеське СКТБ «Продмаш»
корпоратизоване у Відкрите акціонерне
товариство і тільки після цього
відсоток бюджетного фінансування
зменшився, але до 2005 року був більш як 70
%, а відтак до моменту корпоратизації
відповідач був бюджетною установою.

Суди при розгляді справи вказаних
обставин не досліджували та не надали
їм належної оцінки.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального
права, на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні
(частина 1 статті 220 КАС України).

Згідно із частиною 2 статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий розгляд є порушення
норм процесуального права, які
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

За таких обставин, судові рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Одеське
спеціальне
конструкторсько-технологічне бюро
продовольчого машинобудування»
задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді С.Є.
Амєлін В.В. Юрченко