Справа № 2а-9437/10/0470
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2014 рокусправа № 2а-9437/10/0470
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Божко Л.А.

суддів:
Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2010 року по справі за позовом Прокурора
м. Дніпродзержинська в інтересах
держави в особі Державної податкової
інспекції у м. Дніпродзержинську до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
звернення стягнення на активи, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2010 року Прокурор м.
Дніпродзержинська в інтересах держави
в особі Державної податкової інспекції
у м. Дніпродзержинську (далі - позивач)
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про звернення стягнення на
активи відповідача.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
листопада 2010 року задоволено
адміністративний позов Прокурора
м.Дніпродзержинська в інтересах
держави в особі Державної податкової
інспекції у м. Дніпродзержинську до
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про
звернення стягнення на активи;
звернено стягнення на активи фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до місцевого
бюджету в сумі 19934,1 грн.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на не повне з'ясування
судом обставин справи, просив
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Сторони, які належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, у судове засідання не з'явились,
у зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що рішенням Дніпродзержинської
міської ради від 27.08.2008 року №447-2511
відповідачу надано у строкове платне
користування земельні ділянки
несільськогосподарського призначення,
що знаходяться за адресою
м.Дніпродзержинськ, пр.. Аношкіна, 181/92,
площею 0,0357 га і 0,2512 га для фактичного
розміщення центрального складу (а.с.37).

10.09.2008р. за № 10285 та №10284 зареєстровано
договори оренди від 09.09.2008р. зазначених
земельних ділянок, які укладено між
відповідачем та Дніпродзержинською
міською радою (а.с.30-31, 34-35).

Відповідно до п.4.1. вказаних Договорів
оренди земельної ділянки, орендна
плата вноситься орендарем виключно у
грошовій формі на рахунок місцевого
бюджету.

10.12.09 відповідачем подано податкову
декларацію орендної плати за земельну
ділянку державної і комунальної
власності за 2008 рік, згідно якої,
відповідачем самостійно нараховано
орендної плати 3251 грн. 76 коп. (а.с.19); 10.12.09
відповідачем подано податкову
декларацію орендної плати за земельну
ділянку державної і комунальної
власності за 2009 рік, згідно якої,
відповідачем самостійно нараховано
орендної плати 12372 грн. 20 коп. (а.с.22);
30.01.10. відповідачем подано податкову
декларацію за 2010 рік, згідно якої
нараховано орендної плати 13102 грн. 15
коп. (а.с.25)

На виконання п.6.2 ст.6 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетом та
державними цільовими фондами»
відповідачу поштою направлено
корінець першої податкової вимоги від
11 грудня 2009р. та корінець другої
податкової вимоги від 11 лютого 2010, яка
отримана відповідачем особисто,
відповідно до поштового повідомлення
(а.с.17).

Однак, відповідачем заборгованість
перед бюджетом не сплачена, що
підтверджено довідкою ДПІ про розмір
заборгованості, а також не
заперечується відповідачем.

Згідно ст.7 Закону України «Про плату за
землю» № 2535-ХП від 03.07.1992(зі змінами та
доповненнями) плата за землю
справляється у вигляді земельного
податку або орендної плати, що
визначається залежно від грошової
оцінки земельної ділянки. Власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі, крім
орендарії та інвесторів - учасників
угоди про розподіл продукції,
сплачують земельний податок.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
плату за землю» від 03.07.1992р. податкове
зобов'язання по земельному податку, а
також по орендній платі за землі
державної та комунальної власності,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за базовий податковий(звітний)
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця ".

Статтею 9 Закону України «Про систему
оподаткування» передбачалось, що
платники податків та зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані
сплачувати належні суми податків та
зборів (обов'язкових платежів) у
встановлені законом терміни.

Згідно ст.5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетом та державними
цільовими фондами» податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, вважається узгодженим з
дня подання такої податкової
декларації.

Сумуючи вище викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, щодо обґрунтованості
позовних вимог та не приймає
твердження відповідача про їх
безпідставність, оскільки,
відповідачем своєчасно не сплачувався
узгоджений ним податковий борг з
оплати за оренду земельних ділянок.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, погоджуючись з його
висновками, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, постанову суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2010 року - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Т.С. Прокопчук