Справа № 2а-1876/10/2470
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/800/41050/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Голяшкіна О.В.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційними скаргами відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2013
року та управління Пенсійного фонду
України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2013 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області до відділення виконавча
дирекція Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в
и л а :

В квітні 2010 року управління Пенсійного
фонду України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області звернулось до
суду з позовом про стягнення витрат на
виплату щомісячної грошової допомоги
на проживання, індексації, державної
адресної допомоги та витрат на їх
доставку на загальну суму 86 462,52 грн. за
період з 01.01.2008 року по 01.07.2008 рік, в тому
числі витрати за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання з 01.01.2008 року по 01.07.2008 рік
ОСОБА_4 в сумі 2 280,29 грн., ОСОБА_5 в сумі 1
999,84 грн.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду 28 травня 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2013
року, рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове, яким позов
задоволено частково. Стягнуто з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі 1 002, 64грн. витрати по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період
січень-липень 2008 року. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області
звернулось з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Крім того, до Вищого адміністративного
суду України надійшла касаційна скарга
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області, в якій посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права просить їх
скасувати та прийняти нове рішення, про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційних скарг,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами звірки
відповідач не прийняв до відшкодування
та підписав акти щомісячної звірки з
розбіжністю у сумі 86 462,52 грн., зазначена
суму складається з вимог про
відшкодування: витрат на виплату та
доставку щомісячної державної
адресної допомоги (відповідно до
постанови КМУ №265 від 26.03.2008 року),
витрат на виплату пенсій особам,
нещасні випадки з якими сталися в
країнах СНД.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції вказав, що
адресна допомога, як окремий вид
соціальної допомоги, не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, а тому
дійшли висновку, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги, а також вказав, що потерпілі,
які ушкодили здоров'я на підприємствах
інших держав не є застрахованими в
Україні, а тому не мають права на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та частково задовольняючи
позовні вимоги, суд апеляційної
інстанції погодився з висновком суду
про те, що не підлягає відшкодуванню
адресна допомога, однак зазначив, що
обґрунтованою є вимога стягнення з
відповідача різниці неврахованих сум
витрат на виплату пенсій громадянам
держав -учасниць СНД та членам їх сімей,
які отримали каліцтво в державах СНД.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, з огляду на
наступне.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
передбачений статтею 21 Закону № 1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

При цьому, державна адресна допомога
відсутня у переліку соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом згідно із ст. 21
Закону № 1105-XIV та п. 4 Порядку
відшкодування.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на її виплату.

Щодо відшкодування витрат на виплату
та доставку пенсій по інвалідності
громадянам, які проживають в Україні, а
каліцтво яким заподіяно на
підприємствах, розташованих на
території країн СНД, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України
"Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків документи, що підтверджують
право цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні
послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.

При цьому, право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Міжнародно-правовим актом, що регулює
виниклі правовідносини, є Угода про
гарантії прав громадян держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року. Україною
вказана Угода підписана в день її
прийняття, а в дію Угода вступила з
моменту її підписання.

Статтею 1 зазначеної Угоди передбачено,
що пенсійне забезпечення громадян
держав - учасниць цієї Угоди та членів
їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають. Відповідно до ст.
3 Угоди про гарантії прав громадян
держав - учасниць СНД, усі витрати, які
пов'язані із здійсненням пенсійного
забезпечення несе держава, що надає це
пенсійне забезпечення. Стаття 5 цієї
Угоди передбачає, що вона поширюється
на всі види пенсійного забезпечення
громадян. Статтею 6 передбачено, що
призначення пенсій громадянам держав -
учасниць Угоди проводиться за місцем
проживання.

Разом з тим, у відповідності до ст. 85
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пенсії виплачуються без
урахування одержуваного заробітку
(прибутку) за місцем проживання
пенсіонера, незалежно від реєстрації
місця проживання.

Отже, пенсійне законодавство напряму
пов'язує виплату відповідної пенсії з
фактичним місцем проживанням
пенсіонера. Таким чином, страхові
виплати повинні проводитись
відповідним відділенням ФССНВ по місцю
фактичного проживання застрахованої
особи при умові звернення останньої з
відповідною заявою.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що апеляційним судом
повно і правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційних скарг
висновків апеляційного суду не
спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі Чернівецької області та
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області залишити без задоволення, а
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: