Справа № 802/2071/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 липня 2014 р.
Справа № 802/2071/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Титаренка О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до: управління Пенсійного фонду
України у Шаргородському районі
Вінницької області

про: визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) з
адміністративним позовом до
відповідача - управління Пенсійного
фонду України у Шаргородському районі
Вінницької області (далі - УПФ України у
Шаргородському районі), в якому просить
суд визнати протиправним та скасувати
рішення начальника УПФ України у
Шаргородському районі від 14.05.2014 року
про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперахування) або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що оскаржуване
рішення прийняте з порушенням положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України. На переконання позивача,
відсутні підстави для застосування до
неї штрафних санкцій та пені за період
з 20.01.2011 року по 28.01.2014 року, оскільки
починаючи з 2011 року вона
підприємницькою діяльністю не
займається, жодних внесків, пов'язаних
із зайняттям підприємницькою
діяльністю не сплачує, а сума
заборгованості зі страхових внесків у
розмірі 13754,81, стягнута рішенням суду
від 21.02.2011 року, сплачена в повному
обсязі 31.07.2013 року. При цьому, на думку
позивача, пеня за несвоєчасну сплату
боргу із внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування сума якого встановлена
судовим рішенням не підлягає
нарахуванню.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю із підстав, що вказані в
позовній заяві, у зв'язку із чим просив
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечував
з мотивів, викладених в запереченнях на
позов. Представник Пенсійного фонду
зазначив, що оскаржуване рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені було прийняте із
дотриманням норм чинного
законодавства, зокрема, відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України після надходження останньої
суми коштів, стягнутих з ОСОБА_3 на
виконання рішення у справі № 2а/0270/203/11
від 21.02.2011 року. Відтак, на переконання
представника відповідача,
адміністративний позов є
безпідставним і таким, що не підлягає
задоволенню.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши та
оцінивши докази, які мають значення для
справи в їх сукупності, суд встановив
наступне.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою
страхових внесків станом на 08.12.2010 року
за позивачем рахувався борг перед УПФУ
в Шаргородському районі в загальній
сумі 13745,81 грн., в тому числі: по
страхових внесках в сумі 13405,81 грн.,
фінансова санкція - 340 грн.

Позивачем в добровільному порядку борг
не було погашено, в зв'язку з чим УПФ
України в Шаргородському районі подано
до Вінницького окружного
адміністративного суду
адміністративний позов про стягнення з
ФОП ОСОБА_3 заборгованості до
Пенсійного фонду України в сумі 13745,81
грн.

21.02.2011 року Вінницький окружний
адміністративним судом за
результатами розгляду
адміністративної справи № 2а/0270/203/11
прийняв постанову, якою
адміністративний позов УПФ України в
Шаргородському районі задовольнив в
повному обсязі та стягнув з ФОП ОСОБА_3
на користь управління 13745,81 грн. Копія
зазначеного рішення міститься в
матеріалах справи (а. с. 5-6).

На виконання вказаної постанови видано
виконавчий лист, який УПФ України в
Шаргородському районі пред'явив до
примусового виконання до відділу ДВС
Шаргородського РУЮ. Під час
примусового виконання виданого
Вінницьким окружним адміністративним
судом виконавчого листа у справі №
2а/0270/203/11 за постановою державного
виконавця здійснювалося відрахування
з заробітної плати позивача. Кошти на
рахунки відповідача надходили
щомісячно в період з 30.11.2011 по 27.01.2014
року.

27.01.2014 року відділ ДВС Шаргородського
РУЮ Вінницької області перерахував на
рахунок УПФ України в Шаргородському
районі кошти в сумі 284,44 грн. як останній
платіж з виконання виданого Вінницьким
окружним адміністративним судом
виконавчого листа у справі № 2а/0270/203/11.

14.05.2014 УПФ України у Шаргородському
районі винесло рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені ФОП ОСОБА_3 за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду № 1 за період
з 20.01.2011 року до 28.01.2014 року в сумі 1140,36
грн. штрафних санкцій та 8390,38 грн. пені.

Вважаючи це рішення протиправним,
позивач звернулася до суду з вимогою
про його скасування.

Надавши юридичну оцінку наявним в
матеріалах справи доказам, встановивши
всі фактичні обставини справи, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для відмови в задоволенні позовних
вимог, зважаючи на наступне.

Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
набрав чинності з 01.01.2011 року.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 визначено, що на період до
повного стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, у даному випадку спірні
правовідносини регулюються Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) в
редакції від 12.10.2010 року. Позивач, з
урахуванням вказаного Закону,
вважається страхувальником.

За ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV,
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з ч. 10 ст. 20 Закону № 1058-IV, якщо
страхувальники несвоєчасно або не в
повному обсязі сплачують страхові
внески, до них застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в
порушенні законодавства про сплату
страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Пунктом 2 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058-IV
передбачено, що за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Згідно з ч. 13. ст. 106 Закону № 1058-IV про
нарахування пені та накладення
штрафів, передбачених частинами
дев'ятою і десятою цієї статті,
посадові особи виконавчих органів
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій.

При нарахуванні фінансових санкцій,
пені управління Пенсійного фонду має
зазначити в рішенні суму зобов'язання,
виявити базові і календарні періоди, за
які нараховуються фінансові санкції,
конкретну процентну ставку, і
конкретну кількість днів прострочення
оплати.

Процедура стягнення заборгованості зі
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (далі -
страхові внески), сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України, нарахування і сплати
фінансових санкцій та пені
врегульована Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 9.3.2 Інструкції за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення за
формою згідно з додатком 14. Розрахунок
цієї фінансової санкції здійснюється
на підставі даних картки особового
рахунку платника. При застосуванні
штрафів, зазначених у цьому підпункті,
приймається одне рішення після сплати
(погашення) у повному обсязі недоїмки
окремо за кожний базовий звітний
період незалежно від кількості
випадків сплати за вказаний період.

На підставі п. 10.1 Інструкції на суми
простроченої заборгованості зі сплати
страхових внесків (недоїмки) та
своєчасно не сплачені (не
перераховані) фінансові санкції
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка суми недоплати за кожний день
прострочення платежу. У разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку та розмірах, визначених цим
пунктом. Нарахування пені починається
з першого календарного дня, що настає
за днем настання строку сплати
відповідного платежу, до дня його
фактичної сплати страхувальником
включно.

При цьому, згідно Інструкції
документами, які є підставою для
нарахування пені, є:

1) документи, що підтверджують суму
страхових внесків, фінансових санкцій
та строк їх сплати, - Розрахунок суми
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з позитивною сумою; звіт
про суми нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України з
позитивною сумою; звіт про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України з позитивною сумою;
вимога про донараховані суми страхових
внесків за актами перевірок та
узгоджене рішення про застосовані
фінансові санкції (штрафи); рішення
суду.

2) документи, що підтверджують суму та
дату погашення недоїмки за страховими
внесками та боргу за фінансовими
санкціями, - виписки з рахунків у
вигляді електронного реєстру
розрахункових документів; корінець
прибуткового документа про приймання
установою банку платежів готівкою;
договорів про розстрочення
(відстрочення) страхових внесків;
розрахунок суми страхових внесків з
від'ємною сумою; звіт про суми
нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з
від'ємною сумою; звіт про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з від'ємною сумою; рішення
про виключення з Державного реєстру
підприємств та організацій України;
свідоцтво про смерть фізичної особи.

Як встановлено судом, відповідач при
нарахуванні позивачу пені враховував
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 21.02.2011 р. за
результатами розгляду
адміністративної справи № 2а/0270/203/11
якою адміністративний позов УПФ
України в Шаргородському районі
задоволено в повному обсязі та
стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь
управління 13745,81 грн. Вказана постанова
і є документом, що підтверджують суму
страхових внесків та строк їх сплати в
розумінні п. 10.1 Інструкції.

Щодо документів які підтверджують суму
та дату погашення недоїмки за
страховими внесками та боргу за
фінансовими санкціями то при прийнятті
рішення таким документом була виписка
з рахунків у вигляді електронного
реєстру розрахункових документів та
розрахункові документи на підставі
яких проводилась сплати боргу за
рішенням суду, та на підставі яких
визначався момент сплати зобов'язань,
що також повністю узгоджується із
нормами Інструкції.

З огляду на те, що страхові внески сума
яких встановлена судовим рішенням
вчасно не сплачені, УПФ України у
Шаргородському районі винесено
рішення № 1 від 14.05.2014 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, в
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду, яким застосовано до
позивача фінансові санкції та
нарахована пеня відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Інструкції.

При цьому, суд критично оцінює доводи
позивача про безпідставність
нарахування пені за несвоєчасну сплату
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування сума
яких визначена судовим рішенням,
оскільки нормами Інструкції прямо
передбачено, що саме судове рішення є
тим документом, який підтверджує суму
та дату погашення недоїмки за
страховими внесками.

Таким чином, дослідивши та
проаналізувавши матеріали
адміністративної справи, суд приходить
до висновку, що оскаржуване рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, в
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду від 14.05.2014 року №1 УПФ
України у Шаргородському районі
прийняте на підставі, у відповідності
та з чітким додержанням вимог та
порядку, передбачених чинним
законодавством України, а тому воно є
правомірним і не підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та
встановивши дійсні обставини справи,
суд дійшов висновку, що позовна вимога
є необґрунтованою, а тому в задоволенні
даного позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивачу в задоволенні
адміністративного позову відмовлено, а
також за відсутності витрат, пов'язаних
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз, судові витрати
відповідно до статті 94 КАС України
відшкодуванню з Державного бюджету
України не підлягають.

Поряд з цим, відповідно до ч. 3 ст. 4
Закону України "Про судовий збір" під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Враховуючи те, що позивач при зверненні
до суду з позовом сплатила 10% розміру
ставку судового збору (182 грн. 70 коп.), а
за результатами розгляду справи в
задоволенні позову їй відмовлено, то з
відповідача необхідно стягнути 90 %
розміру ставки судового збору - 1644 грн.
30 коп.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністратинвого
позову відмовити.

Стягнути із фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Державного бюджету України
решту суми судового збору в розмірі 1644
грн. 30 коп. (90 % ставки судового збору
який підлягав сплаті) у відповідності
із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір".

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович