Справа № 265/6146/13-а
Суддя: Шиян В. В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/6146/13-а
Провадження № 2-а/265/221/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року
місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області

Шиян В.В., розглянувши у скороченому
провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя про визнання дій
неправомірними, скасування рішення про
відмову у перерахунку щомісячного
грошового утримання, зобов'язання
провести перерахунок та виплату
щомісячного грошового утримання
суддів у відставці, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовною заявою до Управління
Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя про визнання дій не
правомірними та зобов'язання вчинити
перерахунок пенсії, в якому з
посиланням на рішення Конституційного
суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013
року, просить визнати протиправною
відмову останнього у здійсненні
перерахунку суддівської пенсії та
просить суд зобов'язати Пенсійний фонд
України здійснити перерахунок
довічного щомісячного утримання судді
у відставці з 1 грудня 2013 року. Також
позивачка просить суд зобов'язати
відповідача сплачувати щомісячне
довічне утримання судді у відставці в
розмірі 80 % суддівської винагороди
працюючого на відповідній посаді
судді районного суду, встановленого
ст. 129 ЗУ «Про судоустрій та статус
суддів» по життєво без обмеження його
максимального розміру із урахуванням
розміру та з урахуванням фактично
проведених виплат. В обґрунтування
адміністративного позову зазначила, що
вона є суддею у відставці, й оскільки з
01 грудня 2013 року розмір заробітної
плати працюючого судді відповідно до
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» підвищився, вважає, що
відповідач зобов'язаний був здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання у розмірі згідно з
вимогами вказаного закону, проте
останнім, було відмовлено у здійснено
такого перерахунку позивачці. За
наведених обставин просить суд
задовольнити позов в повному обсязі.

25 липня 2014 року від позивачки ОСОБА_2
надійшла до суду уточнена позовна
заява, відповідно до якої позивачка,
просить суд, відповідно до ст. 43 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» зобов'язати відповідача
провести їй нарахування грошового
утримання заробітної платні діючого
суді, у розмірі пропорційному
відпрацьованого часу на посаді судді,
тобто 68 % заробітної плати діючого
судді.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не
з'явилась, надала до суду заяву з
проханням розглядати справу у її
відсутність. Просила суд задовольнити
уточнену позовну заяву в повному
обсязі.

Представник відповідача Управління
Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Матвійчук Н.Є. (яка діє на
підставі довіреності) в судове
засідання не з'явилась, надала суду
письмові заперечення з клопотанням
розглядати справу у її відсутність. В
письмових запереченнях, які надійшли
на адресу суду відповідач заперечував
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що відповідно до ч. 4
ст. 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного суду України,
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
грошового утримання. Перерахунок
щомісячного грошового утримання
здійснюється з усієї суми заробітної
плати діючих суддів Конституційного
суду України дня виникнення права на
відповідний перерахунок.

За наведених обставин суд враховуючи
положення ст. 35, ч. 4 ст. 128 КАС України,
визнав за можливе розглядати справу у
відсутність сторін, за наявними у
матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
доходить висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставах, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).

Згідно постанови Президії Верховної
Ради Української PCP від 30 листопада
ОСОБА_2 1984 року «Про дострокове
звільнення від обов'язків народного
судді», що вбачається з відповіді з
Центрального державного архіву вищих
органів влади та управління України,
відповідно до ст. 60 Закону УРСР «Про
судоустрій Української PCP» ОСОБА_2 була
звільнена від обов'язків народного
судді Орджонікідзевського районного
суду міста Жданова до закінчення
строку повноважень за станом здоров'я.

Відповідно до ухвали Вищого
Адміністративного Суду України від 16
червня 2011 року залишено без змін
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2008
року та ухвалу від 9 червня 2009 року
Донецького апеляційного
адміністративного суду, за якими було
скасовано рішення УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області про
відмову в призначенні щомісячного
довічного грошового утримання та було
зобов'язано призначити ОСОБА_2
щомісячне довічне грошове утримання на
підставі ст. 43 Закону України «Про
статус суддів» від 15 грудня 1992 року та
постанови Верховної Ради України «Про
порядок введення в дію Закону України
«Про статус суддів». При цьому за
вказаною ухвалою ВАСУ від 16 червня 2011
року зазначено, що за рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції було
встановлено, що ОСОБА_2 з 13 березня 1967
року по 30 листопада 1984 року працювала
на посаді судді, маючи на посади судді
загальний стаж роботи 17 років 8 місяців
29 днів.

Згідно рішення № 3230 від 18 липня 2013 року
начальник управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
міста Маріуполя за наслідком розгляду
заяви ОСОБА_2 від 8 липня 2013 року про
перерахунок щомісячного грошового
утримання було відмовлено ОСОБА_2 в
проведенні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання,
виходячи із розрахунку окладу діючого
судді районного у місті місцевого суду
з 1 січня 2013 року.

При цьому в рішенні зазначено, що
ОСОБА_2 було надано на вирішення її
заяви про перерахунок грошового
утримання довідку Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Донецькій області від 9
січня 2013 року. Начальником УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області було також
встановлено, що ОСОБА_2 дійсно з 13
березня 1967 року по 12 грудня 1984 року
працювала суддею Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя.

Відповідно до довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Донецькій
області від 9 січня 2013 року, наданої
ОСОБА_2 про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
визначено складові частини заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді в Орджонікідзевському районному
суді міста Маріуполя, починаючи з 1
січня 2013 року. З вказаної довідки
вбачається, що відповідна суддівська
винагорода складається з окладу в сумі
11 470 гривень, надбавки за вислугу років
40% в розмірі 4588 гривень.

З 1 січня 2011 року діє ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», за якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80% грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Відповідності до підпункту 1 пункту 2
розділу XII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» до 1 січня 2011 року діяла
ст. 43 Закону України «Про статус
суддів» від 1992 року, тобто на момент
призначення пенсії позивачу.

Статтею 43 Закону України «Про статус
суддів» від 15 грудня 1992 року визначено,
що кожен суддя за умови, що він працював
на посаді судді не менше 20 років, має
право на відставку, тобто на звільнення
його від виконання обов'язків за
власним бажанням або у зв'язку з
закінченням строку повноважень. Суддя
також має право на відставку за станом
здоров'я, що перешкоджає продовженню
виконання обов'язків.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі № 1-2/2013 за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) від 3
червня 2013 року № 3-рп/2013, було зазначено,
що підлягають застосуванню частини
перша, друга статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668 як такі, що не
суперечать Конституції України, а саме
частина третя статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, яка суперечить
Конституції України‚ не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання».

Суд зазначає, що Рішення
Конституційного Суду України має
преюдиціальне значення при розгляді
судами позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії положень законів України, визнаних
неконституційними.

Відтак, з 03.06.2013 року підтверджено право
суддям у відставці на перерахунок
щомісячного грошового утримання у разі
збільшення матеріального забезпечення
працюючих суддів.

Таким чином, суд вважає, що дії
відповідача по відмові у перерахунку
довічного грошового утримання судді
суперечать вимогам Закону України «Про
судоустрій і статус суддів».

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 04
вересня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
були задоволені, а саме визнано
неправомірним та скасувати рішення
начальника Управління пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя Донецькій
області № 3230 від 18 липня 2013 року.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя Донецької
області здійснити ОСОБА_2 за період з 1
січня 2013 року по 2 червня 2013 року
включно перерахунок та виплату, з
урахуванням фактично проведених
виплат, щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 80% від
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді діючого судді
районного у місті місцевого суду з
дотриманням вимог ч. 5 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», не перевищуючи розмір 10
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність,
а також Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області здійснити
ОСОБА_2 , починаючи з 3 червня 2013 року,
перерахунок та виплату, з урахуванням
фактично проведених виплат,
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 80% від заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
діючого судді районного у місті
місцевого суду без обмеження
максимального розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Ухвалою Донецького Апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року постанову Орджонікідзевського
суду міста Маріуполя Донецької області
від 04 вересня 2013 року залишено без
змін.

Згідно ухвали Вищого
адміністративного суду України від 18
червня 2014 року, постанову
Орджонікідзевського суду міста
Маріуполя Донецької області від 04
вересня 2013 року та ухвалу Донецького
Апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2013 року - скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно вказаної норми закону посадовий
оклад судді місцевого суду
встановлюється у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом.
Передбачене поетапне підвищення
посадового окладу на період до 2015 року.

Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI
встановлена гарантія матеріального
забезпечення судді у відставці, яка не
може бути знівельована, у зв'язку з тим,
що органи влади України не встановили
порядку, за яким зазначена гарантія
повинна бути доотримана.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008/справа щодо
предмету та змісту Закону про
Державний бюджет України, визнано
такими, що не відповідають Конституції
України /є неконституційними/,
положення ст.67 р.1, п.п.2-4, 6-8, і 10-18, п.7 п. 19,
П.П.20-22, 24,34, пп. 1-6, 8-12 п.35 "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

При цьому Конституційним судом України
зазначено, що Рішення Конституційного
Суду України у цій справі має
преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
визнаних, неконституційними.

З цього слідує, що при визнанні
неконституційними положень Закону
Україні "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", якими
внесено зміни до постанови Верховної
ради України "Про порядок введення в
дію Закону України" "Про статус суддів"
Конституційним Судом України, потреба
в додатковому посиланні в рішенні на
необхідність відновлення дії
зазначеного закону в попередній
редакції, відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції
України права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Згідно зі ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 22 Конституції України
встановлено, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів, не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод,.

Статтею 64 Конституції України
гарантовано, що конституційні права, і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Як зазначено у Рішенні Конституційного
Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005
(справа про рівень пенсії і щомісячного
довічного грошового утримання) зміст
прав і свобод людини - це умови і засоби,
які визначають матеріальні та духовні
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування і
розвитку. Обсяг прав люлини - це
кількісні показники відповідних
можливостей, які характеризують його
множинність величину, інтенсивність,
ступінь прояву та виражені у певних
одиницях.

Звуження змісту прав і свобод
означає зменшення ознак, змістовних
характеристик можливостей людини, які
відображаються відповідними правами
та свободам, тобто якісних
характеристик права. Звуження обсягу
прав і свобод .... іде зменшення кола
суб'єктів, розміру території, часу,
розміру або кількості благ чи
будь-яких інших кількісно
виміркованих показників використання
прав і свобод, тобто їх кількісні
характеристики.

Крім того, відповідно до рішення
Конституційного Суду України №26-рп/2008
від 27.11.2008 року, з врахуванням правових
позицій, висловлених в рішенні №60рп/2007
від 09.07.2007 року у справі про соціальні
гарантії громадян та в Рішенні №10-рп/2008
від 22.05.2008 року у справі щодо предмета
та змісту закону про Державний бюджет
України, цим законом не можуть
вноситися зміни, зупинятися дія чинних
законів України також встановлюватися
інше /додаткове/ правове регулювання
відносин що є предметом інших законів,
оскільки з об'єкгивних причин це
створює протиріччя у законодавстві, і,
як наслідок скасування та обмеження
прав і свобод людини і громадянина.

У разі необхідності зупинення дії
законів, внесення до них змін і
доповнень визнання їх нечинними мають
використовуватися окремі закони.

Таким чином, відповідач повинен був
здійснити позивачці перерахунок
грошового довічного утримання,
враховуючи її стаж на посаді судді 17
років 8 місяців 29 днів.

Враховуючи, що судом встановлено, що
дії Управління Пенсійного Фонду
України в Орджонікідзевському районі
міста Маріуполя щодо відмови в
перерахунку грошового довічного
утримання, виходячи з розміру 68 %
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді є
незаконними, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Представник Управління пенсійного
фонду Українив Орджонікідзевському
районні не надала суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
правомірності своєї бездіяльності.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про
протиправність дій відповідача та,
виходячи з встановлених обставин
справи, вважає наявними законні
підстави для задоволення вимог
позивачки ОСОБА_2

Твердження представника відповідача
про те, що здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддям судів загальної
юрисдикції, зокрема, місцевих судів,
законом не передбачено суд не приймає
до уваги, оскільки вказані твердження
базуються на власному та суб'єктивному
тлумаченні положень чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
3, 8, 19, 22, 46, 64 Конституції України, ст. 43, 44
Закону України "Про статус суддів", ст.129
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", ст.ст. 2, 11,21, 71, 87, 94, 99, 102, 105, 158-163,
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя про визнання дій
неправомірними, скасування рішення про
відмову у перерахунку щомісячного
грошового утримання, зобов'язання
провести перерахунок та виплату
щомісячного грошового утримання
суддів у відставці - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя щодо відмови ОСОБА_2 у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання на підставі ст. 129
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя провести
перерахунок ОСОБА_2 щомісячного
довічного грошового утримання на
підставі ст. 43 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів», у розмірі
пропорційно відпрацьованому часі на
посаді судді, а саме 17 років 8 місяців 29
днів, що складає 68 процентів
заробітної плати діючого судді.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 34 гривні
41 копійка.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду Донецької
області через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя протягом
десяти днів з дня її отримання.

Суддя ____________________________ Шиян В.В.