Справа № 2а/2370/7666/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/31543/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2012
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ (далі - УМВС) в Черкаській області
про визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому зазначив, що у
вересні 2011 року звернувся до
відповідача із запитом, в якому просив
надати завірені копії наказу про
присвоєння йому чергового
спеціального звання у 2009 році та
подання, згідно з яким цей наказ видано.
Листом від 10 жовтня 2011 року № 14/19-С-343
УМВС в Черкаській області відмовило
позивачу у наданні цих документів
через те, що особові справи працівників
органів внутрішніх справ та накази по
особовому складу відносяться до
категорії «Для службового
користування». Вважаючи дії
відповідача неправомірними просив суд
визнати протиправною відмову та
зобов'язати УМВС в Черкаській області
надати завірену копію наказу по
особовому складу про присвоєння йому
чергового спеціального звання капітан
міліції та копію подання
Христинівського РВ УМВС України в
Черкаській області, на підставі якого
видавався цей наказ.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2011 року позов задоволено. Визнано
протиправною відмову УМВС в Черкаській
області в наданні інформації ОСОБА_4 на
інформаційний запит від 13 вересня 2011
року. Зобов'язано УМВС України в
Черкаській області надати ОСОБА_4
належним чином звірену копію наказу
управління МВС України в Черкаській
області по особовому складу від 22
серпня 2009 року №117 про присвоєння
ОСОБА_4 чергового спеціального звання
капітана міліції. Зобов'язано УМВС
України в Черкаській області надати
ОСОБА_4 належним чином звірену копію
подання Христинівського РВ УМВС
України в Черкаській області про
присвоєння ОСОБА_4 чергового
спеціального звання капітана міліції.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2012
року скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, зокрема положень Закону України
від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ
до публічної інформації» (далі - Закон
№ 2939-VI).

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судами встановлено, що з 2000 року ОСОБА_4
проходив публічну службу в органах
внутрішніх справ на посадах молодшого
та середнього начальницького складу, з
яких звільнився 17 серпня 2009 року .

У вересні 2011 року позивач звернувся до
УМВС України в Черкаській області із
заявою, в якій просив надати йому
належним чином завірену копію наказу
УМВС України в Черкаській області про
присвоєння йому чергового
спеціального звання капітана міліції
та матеріали (їх копії) подання
Христинівського РВ УМВС України в
Черкаській області щодо присвоєння
цього звання.

Листом від 10 жовтня 2011 року №14/19-С-343
відповідач повідомив, що відповідно до
наказу Міністерства внутрішніх справ
України від 09 червня 2011 року № 309
особові справи працівників органів
внутрішніх справ та накази по
особовому складу відносяться до
категорії «Для службового
користування», а тому надати копію
наказу та подання про присвоєння
ОСОБА_4 чергового спеціального звання
немає можливості.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в позові,
апеляційний суд виходив з того, що
накази по особовому складу в системі
Міністерства внутрішніх справ України
належить до службової інформації у
сфері роботи з кадрами, тобто до
інформації з обмеженим доступом, отже,
відповідач правомірно відмовив у
наданні витребуваних позивачем
документів.

Проте з таким висновком погодитись
неможливо.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації та
інформації, що становить суспільний
інтерес визначений Законом № 2939-VI,
відповідно до частини 1 статті 1 якого,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених законом
(частина 2 статті 1 Закону № 2939-VI).

Види інформації з обмеженим доступом
зокрема, службова інформація, та
порядок її надання визначені статтями 6
і 9 цього Закону.

Так, документам, що містять інформацію,
яка становить службову інформацію,
присвоюється гриф «для службового
користування». Доступ до таких
документів надається відповідно до
частини 2 статті 6 цього Закону (частина
2 статті 9 Закону № 2939-VI) .

При цьому, обмеження доступу до
інформації здійснюється відповідно до
закону при дотриманні сукупності таких
вимог: виключно в інтересах
національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення, для захисту репутації або
прав інших людей, для запобігання
розголошенню інформації, одержаної
конфіденційно, або для підтримання
авторитету і неупередженості
правосуддя; розголошення інформації
може завдати істотної шкоди цим
інтересам та шкода від оприлюднення
такої інформації переважає суспільний
інтерес в її отриманні (частина 2 статті
6 Закону № 2939-VI).

Наведений перелік підстав, за яких
обмежується доступ до службової
інформації є вичерпним і розширенню не
підлягає.

Перелік відомостей, що становлять
службову інформацію в системі
Міністерства внутрішніх справ
затверджений наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 09 червня
2011 року № 309 (далі - наказ №309), згідно з
пунктом 11.10 якого, накази по особовому
складу у сфері роботи з кадрами є
службовою інформацією.

Разом з тим, статтею 10 Закону № 2939-VI
встановлено, що кожна особа має право:
знати у період збирання інформації, але
до початку її використання, які
відомості про неї та з якою метою
збираються, як, ким і з якою метою вони
використовуються, передаються чи
поширюються, крім випадків,
встановлених законом; доступу до
інформації про неї, яка збирається та
зберігається; вимагати виправлення
неточної, неповної, застарілої
інформації про себе, знищення
інформації про себе, збирання,
використання чи зберігання якої
здійснюється з порушенням вимог
закону; на ознайомлення за рішенням
суду з інформацією про інших осіб, якщо
це необхідно для реалізації та захисту
прав та законних інтересів; на
відшкодування шкоди у разі розкриття
інформації про цю особу з порушенням
вимог, визначених законом.

Розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані:
надавати її безперешкодно і
безкоштовно на вимогу осіб, яких вона
стосується, крім випадків,
передбачених законом; використовувати
її лише з метою та у спосіб, визначений
законом; вживати заходів щодо
унеможливлення несанкціонованого
доступу до неї інших осіб; виправляти
неточну та застарілу інформацію про
особу самостійно або на вимогу осіб,
яких вона стосується (частина 3 статті 10
Закону № 2939-VI).

Із змісту наведеної норми видно, що
кожна особа має право на отримання
інформації, що стосується особисто неї,
за умови дотримання вимог частини 2
статті 6 Закону № 2939-VI, а тому, наказ МВС
№ 309 не може бути єдиною підставою для
відмови надати позивачу інформацію, що
стосується особисто нього, оскільки
таке право гарантоване йому законом і
не може бути обмежене підзаконним
актом.

Відповідно до положень частини 4 статті
9 КАС України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
порушення прав позивача та правильно
зобов'язав УМВС в Черкаській області
надати ОСОБА_4 запитувану ним
інформацію.

Отже, апеляційний суд помилково
скасував рішення суду першої інстанції
та відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції має скасувати
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Тому рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню, а рішення суду
першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2012
року скасувати, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді В.І.
Бутенко Д.В. Ліпський