Справа № 2а-2789/10/1370
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/800/35698/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Островича С.Е., Степашка О.І.,
Рибченка А. О.

розглянула в порядку попереднього
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Сокальському районі Львівської
області Державної податкової служби на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року у справі за позовом
Державного відкритого акціонерного
товариства "Шахта "Надія" до Державної
податкової інспекції у Сокальському
районі Львівської області про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Державне відкрите акціонерне
товариство "Шахта "Надія" (далі - ДВАТ
"Шахта "Надія") звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Сокальському районі
Львівської області (далі - ДПІ у
Сокальському районі) в якому просить
визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2010
року позов ДВАТ "Шахта "Надія"
задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року апеляційну скаргу ДПІ у
Сокальському районі залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 05
жовтня 2010 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
ДПІ у Сокальському районі подала
касаційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 05
жовтня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити ДВАТ "Шахта
"Надія" у задоволенні позову.

ДВАТ "Шахта "Надія" подало письмові
заперечення на касаційну скаргу ДПІ у
Сокальському районі.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

ДПІ у Сокальському районі проведена
перевірку своєчасності внесення ДВАТ
"Шахта "Надія" сум узгодженого
податкового зобов'язання до бюджету за
період з 02 березня 2007 року по 30 квітня
2009 року. За результатами перевірки
складено акт №510/150/00175175 від 22 травня 2009
року.

На підставі акта перевірки ДПІ у
Сокальському районі прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 03 червня 2009 року, яким ДВАТ
"Шахта "Надія" за затримку на 790
календарних днів граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання у розмірі 1011697, 02 грн.,
нараховано штраф у розмірі 505848, 51 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що платіжними дорученнями
№393 від 02 березня 2009 року на суму 804478, 00
грн. та №781 від 30 квітня 2009 року на суму
1500000,00 грн. ДВАТ "Шахта "Надія" сплатило
до бюджету податок на додану вартість
всього у сумі 2304478, 00 грн. ДПІ у
Сокальському районі не враховано
призначення платежів та зараховано ці
суми в інші періоди.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
податкове зобов'язання - зобов'язання
платника податків сплатити до бюджетів
або державних цільових фондів
відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або
іншими законами України.

Згідно п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Відповідно до п. 7.7 ст. 7 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Відповідно до пп. 16.3.3 п. 16.3 ст. 16 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" при частковому погашенні
податкового боргу сума такої частки
визначається з урахуванням пені,
нарахованої на таку частку. Податковий
борг, що погашається частково,
сплачується разом зі сплатою пені,
нарахованої відповідно до такої
частки, єдиним платіжним документом, в
якому суми такого податкового боргу та
такої пені визначаються окремо.
Платіжні документи, які не містять
окремо виділену суму податкового боргу
та суму пені, не приймаються до
виконання. Якщо платник податків не
сплачує пеню разом зі сплатою
податкового боргу (його частини) або не
визначає її окремо у платіжному
документі (чи визначає з порушенням
зазначеної пропорції), то податковий
орган самостійно здійснює розподіл
такої сплаченої суми на суму, що
спрямовується на погашення такого
податкового боргу (його частини), та
суму, що спрямовується на погашення
пені, нарахованої на суму такого
погашеного податкового боргу (його
частини), та надсилає такому платнику
податків повідомлення, в якому
міститься зазначена інформація.

Згідно пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" активи
платника податків можуть бути
примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за
рішенням суду.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що законодавством передбачено
пріоритет погашення податкового боргу
перед сплатою податкових зобов'язань
по відповідному податку, однак не
встановлено порядок та черговість (а
також право) зарахування податковими
органами платежів, що направлені
платниками податків та мають цільове
призначення, вказане у відповідних
платіжних дорученнях. Також не
встановлено порядок для примусового
стягнення податковим органом
добровільно сплачених платником
податків сум податкового зобов'язання
для погашення податкового боргу, що
виник раніше.

Також законодавством не передбачено
направлення податковими органами за
власною ініціативою без згоди на те
платника податку коштів платника
податків, сплачених для погашення
податкових зобов'язань, для погашення
податкового боргу, так як передбачений
спосіб примусового стягнення активів
платника податків для погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду.

За таких обставин суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли висновку
про те, що оскільки у податкових
органів відсутні повноваження
змінювати призначення платежу, вказане
платником податків у платіжних
дорученнях, то ДПІ у Сокальському
районі протиправно здійснено розподіл
коштів, сплачених ДВАТ "Шахта "Надія"
згідно платіжних доручень, у рахунок
погашення податкового боргу, штрафних
санкцій та пені.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог ДВАТ "Шахта "Надія".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Сокальському районі
Львівської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 05
жовтня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович О.І. Степашко А. О.
Рибченко