Справа № 825/2232/14
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2014 року
Чернігів Справа № 825/2232/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Соломко І.І.,

за участю секретаря
Кондратенко О.В.,

представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

третьої особи
ОСОБА_3,

представника третьої особи
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
управління Держземагенства у
Чернігівському районі Чернігівської
області, державного кадастрового
реєстратора Панченко Ірини Юріївни,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_3, про визнання
протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О
В И В:

02.07.2014 до Чернігівського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5.) з
адміністративним позовом до
управління Держземагенства у
Чернігівському районі Чернігівської
області, державного кадастрового
реєстратора Панченко Ірини Юріївни,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_3, в якому
остаточно просить визнати
протиправним та скасувати рішення
Державного кадастрового реєстратора
Управління Держземагенства у
Чернігівському районі Чернігівської
області Панченко Ірини Юріївни від
26.12.2013 №РВ-013 про відмову ОСОБА_5 у
внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру щодо
здійснення державної реєстрації
земельної ділянки розміром 0,1085 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1. Свої
вимоги мотивує тим, що рішенням
відповідача від 29.12.2013 ОСОБА_5 було
відмовлено у внесенні відомостей (змін
до них) до Державного земельного
кадастру, в зв'язку із: невідповідністю
поданих документів вимогам,
установленим Законом України «Про
Державний земельний кадастр» і Порядку
ведення Державного земельного
кадастру (не погоджені межі земельної
ділянки); невідповідності електронного
документа установленим вимогам (зміст
обмінного файлу не відповідає
відомостям, що містяться у паперових
документах, складених виконавцем
робіт); знаходження в межах земельної
ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини. Вказане рішення
відповідача вважає протиправним та
таким, яке підлягає скасуванню,
оскільки таких підстав як вказано
відповідачем в оскаржуваному рішення
частиною 6 статті 24 Закону України «Про
Державний земельний кадастр» не
передбачено.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник управління
Держземагенства у Чернігівському
районі Чернігівської області та
державний кадастровий реєстратор
Панченко Ірина Юріївна в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Третя особа та її представник в
судовому засіданні просили відмовити у
задоволенні позову. Вважають, що
відповідачі діяли на підставі, у межах
та у спосіб, передбачений частиною 2
статті 19 Конституції України.

Згідно частини 4 статті 128 КАС у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідачів.

Заслухавши пояснення представників
позивача, третьої особи та
представника третьої особи,
розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Рішенням двадцять другої сесії шостого
скликання Іванівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області від 27.02.2013 «Про надання дозволу
гр. ОСОБА_5 на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документу, що посвідчує
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд» ОСОБА_5 надано
дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документу, що посвідчує
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, орієнтованою площею 0,11 га в
АДРЕСА_1 на території Іванівської
сільської ради Чернігівського району
Чернігівської області (а.с.33).

23.05.2013 позивачем до ПП «Чернігів-Гео»
подано заяву про розроблення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) площею 0,1085 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка), яка
знаходиться: АДРЕСА_1 на території
Іванівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області (а.с.32).

В подальшому ПП «Чернігів-Гео»
виготовлена технічна документація із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), а.с. 26-52.

Як вбачається з оскаржуваного рішення,
26.12.2013 відповідачем зареєстрована
заява ОСОБА_5 про внесення відомостей
(змін до них) до Державного земельного
кадастру за р.№3В-013.

26.12.2013 рішенням державного
кадастрового реєстратора Панченко І.Ю.
№ РВ-013 відмовлено у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру у зв'язку з
невідповідністю поданих документів
вимогам, установленим Законом України
«Про Державний земельний кадастр» і
Порядку ведення Державного земельного
кадастру (не погоджені межі земельної
ділянки); невідповідності електронного
документа установленим вимогам (зміст
обмінного файлу не відповідає
відомостям, що містяться у паперових
документах, складених виконавцем
робіт); знаходження в межах земельної
ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини (а.с.10).

Вважаючи оскаржуване рішення
протиправним та таким, яке підлягає
скасуванню позивач звернувся до суду
за захистом своїх порушених прав та
інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються
нормативно-правовими актами чинними на
час виникнення спірних правовідносин.

Питання виникнення права власності або
права користування земельними
ділянками урегульовані Земельним
Кодексом України від 25.10.2001 №2768-III.

Так, згідно з частинами 1,2 статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до частини 2 статті 120
Земельного кодексу України якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Статтею 377 Цивільного кодексу України
встановлено, що до особи, яка набула
право власності на житловий будинок
(крім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Отже, законодавством визначено, що з
виникненням права власності на будівлю
чи споруду до власника переходить
право користування на частину
земельної ділянки, на якій розташована
належна йому на праві власності
будівля чи споруда, на тих самих умовах
і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 на праві власності належить
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва
про право власності на житловий
будинок, виданого виконавчим комітетом
Іванівської сільської ради 19.09.2002
(а.с.44).

В силу приписів статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Правові, економічні та організаційні
основи діяльності у сфері Державного
земельного кадастру, регулюються
Законом України від 07.07.2011 №3613-VІ «Про
Державний земельний кадастр» (далі -
Закон №3613-VІ) та Порядком ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2012 року
№1051 (далі - Порядок №1051) .

Відповідно до статті 1 Закону № 3613-VІ
державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Статтею 6 Закону № 3613-VІ встановлено, що
ведення та адміністрування Державного
земельного кадастру забезпечуються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин. Держателем
Державного земельного кадастру є
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин. Адміністратором
Державного земельного кадастру є
державне підприємство, що належить до
сфери управління центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин, і
здійснює заходи із створення та
супроводження програмного
забезпечення Державного земельного
кадастру, відповідає за технічне і
технологічне забезпечення, збереження
та захист відомостей, що містяться у
Державному земельному кадастрі.

Згідно частини 2 статті 7 Закону № 3613-VІ
до повноважень центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
належать, зокрема, ведення та
адміністрування Державного земельного
кадастру; внесення до Державного
земельного кадастру та надання
відомостей про землі, розташовані у
межах державного кордону України,
територій Автономної Республіки Крим,
областей, міст Києва та Севастополя,
районів, сіл, селищ, міст; здійснення
державної реєстрації земельних
ділянок, обмежень у їх використанні;
ведення поземельних книг та надання
витягів із Державного земельного
кадастру про земельні ділянки.

Статтею 9 Закону № 3613-VІ встановлено, що
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру і надання таких
відомостей здійснюються державними
кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин. Державний
кадастровий реєстратор здійснює,
зокрема, реєстрацію заяв про внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру, надання таких відомостей;
перевіряє відповідність поданих
документів вимогам законодавства;
здійснює внесення відомостей до
Державного земельного кадастру або
надає відмову у їх внесенні; присвоює
кадастрові номери земельним ділянкам;
надає відомості з Державного
земельного кадастру та відмову у їх
наданні; здійснює виправлення помилок
у Державному земельному кадастрі;
передає органам державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
відомості про земельні ділянки.
Державна реєстрація земельних ділянок,
обмежень у їх використанні, ведення
поземельних книг, внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про земельні ділянки
здійснюються Державними кадастровими
реєстраторами, які здійснюють свою
діяльність за місцем розташування
земельної ділянки (район, місто
республіканського значення Автономної
Республіки Крим, місто обласного
значення).

Частинами 2 та 4 статті 24 Закону № 3613-VІ
встановлено, що державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється за
місцем їх розташування відповідним
Державним кадастровим реєстратором
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин. Для державної
реєстрації земельної ділянки
Державному кадастровому реєстратору,
який здійснює таку реєстрацію,
подаються: заява за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
земельних відносин; оригінал
документації із землеустрою, яка є
підставою для формування земельної
ділянки; документація із землеустрою,
яка є підставою для формування
земельної ділянки у формі електронного
документ; документ, що підтверджує
оплату послуг з державної реєстрації
земельної ділянки.

Частиною 5 та 6 статті 24 Закону № 3613-VІ
передбачено, що державний кадастровий
реєстратор, який здійснює державну
реєстрацію земельних ділянок, протягом
чотирнадцяти днів з дня реєстрації
заяви: перевіряє відповідність
документів вимогам законодавства; за
результатами перевірки здійснює
державну реєстрацію земельної ділянки
або надає заявнику мотивовану відмову
у державній реєстрації. Підставою для
відмови у здійсненні державної
реєстрації земельної ділянки є:
розташування земельної ділянки на
території дії повноважень іншого
Державного кадастрового реєстратора;
подання заявником документів,
передбачених частиною четвертою цієї
статті, не в повному обсязі;
невідповідність поданих документів
вимогам законодавства; знаходження в
межах земельної ділянки, яку
передбачається зареєструвати, іншої
земельної ділянки або її частини.

Відповідно до пункту 110 Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2012 року
№1051 (далі - Порядок №1051) для державної
реєстрації земельної ділянки
Державному кадастровому
реєстраторові, який здійснює таку
реєстрацію, подаються: заява про
державну реєстрацію земельної ділянки;
оригінал погодженої відповідно до
законодавства документації із
землеустрою, яка є підставою для
формування земельної ділянки (разом з
позитивним висновком державної
експертизи землевпорядної
документації у разі, коли така
документація підлягає обов'язковій
державній експертизі землевпорядної
документації); електронний документ;
документ, що підтверджує оплату послуг
з державної реєстрації земельної
ділянки (крім випадку, передбаченого в
абзаці четвертому пункту 86 цього
Порядку, коли зазначається
реєстраційний номер попередньої заяви
або подається її копія).

Згідно пункту 111 Порядку №1051 за
результатами перевірки Державний
кадастровий реєстратор виконує одну з
таких дій, зокрема, приймає рішення про
відмову у державній реєстрації
земельної ділянки відповідно до
пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі:
невідповідності поданих документів,
зазначених у пункті 110 цього Порядку,
вимогам законодавства; розташування в
межах земельної ділянки, яку
передбачається зареєструвати, іншої
земельної ділянки або її частини;
розташування земельної ділянки на
території дії повноважень іншого
Державного кадастрового реєстратора;
подання заявником документів,
зазначених у пункті 110 цього Порядку, не
в повному обсязі.

Відтак визначений законодавцем
перелік підстав є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.
Таких підстав для відмови у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру, як «не погоджені
межі земельної ділянки, зміст
обмінного файлу не відповідає
відомостям, що містяться у паперових
документах, складених виконавцем
робіт» вказаними нормативно-правовими
актами не передбачено.

Що стосується підстави для відмови у
внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру, а саме:
знаходження в межах земельної ділянки,
яку передбачається зареєструвати,
іншої земельної ділянки або її частини,
суд вважає її необґрунтованою,
оскільки з протоколу № ПП-013
проведення перевірки електронного
документа від 26.12.2013(а.с.11) не
вбачається, що в межах земельної
ділянки площею 0,1085 га, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 на території
Іванівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області, знаходиться інша земельна
ділянка.

Інших доказів, які б підтверджували
знаходження в межах земельної ділянки,
яку передбачається зареєструвати,
іншої земельної ділянки або її частини,
відповідачами суду не надано.

При вирішенні даної справи судом
враховані положення частини 3 статті 2,
частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Проте відповідач в оскаржуваному
рішенні від 26.12.2013 № РВ-013 не навів
жодних аргументів того, чому саме має
бути погодження меж земельної ділянки,
який саме із поданих позивачем
документів для проведення реєстрації
земельної ділянки не відповідає
вимогам Закону України «Про Державний
земельний кадастр» і Порядку №1051 та
якій конкретно нормі вказаних
нормативно-правових актів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_5 до
управління Держземагенства у
Чернігівському районі Чернігівської
області, державного кадастрового
реєстратора Панченко Ірини Юріївни,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_3, про визнання
протиправним та скасування рішення є
обгрунтованим та підлягає задоволенню
повністю.

Керуючись статями 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_5, -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державного кадастрового
реєстратора Управління
Держземагентсва у Чернігівському
районі Чернігівської області Панченко
Ірини Юріївни від 26.12.2013 №РВ-013 про
відмову ОСОБА_5 у внесенні відомостей
(змін до них) до Державного земельного
кадастру щодо здійснення державної
реєстрації земельної ділянки розміром
0,1085 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя:
І.І.
Соломко