Справа № 2а-12755/11
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Закаблук
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали апеляційної
скарги управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області на постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 21 листопада 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 (далі - Позивач)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області (далі - Відповідача) у
якому просила зобов'язати УПФУ
провести перерахунок та виплату суми
пенсії, що мають бути нараховані у
відповідності зі ст.ст. 39, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період, починаючи з 23.09.2011р.

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 21 листопада
2011 року позовні вимоги задоволено. Суд
першої інстанції визнав бездіяльність
відповідача неправомірною і зобов'язав
нарахувати та виплатити додаткову
пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком
та доплати до пенсії за проживання в
зоні посиленого радіологічного
контролю в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до ст. ст.
39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період, починаючи з
23.09.2011р. по 22.07.2011р., за виключенням сум
фактично проведених виплат.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
вимог адміністративного позову.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справ
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач віднесений до категорії осіб,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та постійно
проживають на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, віднесений до 4 категорії, що
підтверджується відповідними
документами, тому вважає, що вимога
позивача щодо зобов`язання УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
пенсій, відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є обґрунтованою та підлягає
задоволенню за період, починаючи з
23.09.2011р. по 22.07.2011р.

Апеляційна інстанція не погоджується з
таким висновком районного суду, вважає
його безпідставним та таким, що порушує
норми процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах
строку звернення до адміністративного
суду, встановленого законом» означає,
що позов має подаватися лише в тих
межах часу, які встановлені законом.
Крім того, можливість захисту прав та
інтересів залежить від дотримання
строків, встановле них на цей випадок
законом.

У ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
шестимісячний строк для звернення до
адміністративного суду, що пов'язане зі
специфікою правовідносин, а також має
сприяти наданню доказів, підвищує їхню
достовірність і тим самим сприяє
встановленню істини у конкретній
адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за
загальним правилом перебіг строку на
звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Необхідно зазначити, що
процесуальним строком є проміжок часу,
встановлений законом або судом, у який
суд та особи, що беруть участь у справі,
та інші учасники процесу вчиняють
певні процесуальні дії, передбачені
Кодексом адміністративного
судочинства України, в результаті
вчинення яких настають певні правові
наслідки.

Як свідчать матеріали справи, позивач
звернувся до суду з даним позовом
28.10.2011р.

Як зазначено в позовній заяві, позивач
просить зобов'язати відповідача
перерахувати та сплатити пенсія
починаючи з 23.09.2011р., тобто позивач
самостійно визначив початкову дату не
врахувавши шестимісячний строк
передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік
доповнено п. 4 такого змісту:
«Установити, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст. 14, 22, 37 та ч. 3
ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Із аналізу наведеної правової норми
випливає, що визначення порядку та
розмірів виплат зазначеним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. В даному
випадку пізніше прийняті норми Закону
України від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік».

Водночас необхідно звернути увагу, що
на момент набрання чинності зазначеним
Законом, Кабінетом Міністрів України
не встановлено нового порядку та
розміру виплат окремим категоріям
громадян.

З огляду на викладене, до набрання
чинності нормативно-правового акта
Кабінету Міністрів України, прийнятого
на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», застосуванню
підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

В свою чергу, на виконання п. 7 Закону
України від 14 червня 2011 р. «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінетом
Міністрів України 06.07.2011 року прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою встановлено
конкретний розмір доплат, передбачених
ст. ст. 39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки ні положення Закону «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», ні
постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» не скасовані та не
визнані неконституційними, суд
приходить до висновку про необхідність
встановлення кінцевої дати проведення
перерахунку позивачу доплат,
передбачених ст. ст. 39, 51 ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , а саме, 22.07.2011 року, так як
вказана постанова Уряду набула
чинності з 23.07.2011 року.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню з прийняттям нового
судового рішення, яким необхідно
відмовити в задоволенні вимог
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст., 99, 100, 160, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 212 КАС України, колегія суддів
Київського апеляційного
адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київській
області - задовольнити.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 21 листопада
2011 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні вимог адміністративного
позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
Ю.А. Ісаєнко

О.Г. Хрімлі

Головуючий суддя

Кобаль М.І.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Хрімлі О.Г.