Справа № 2-а-5135/11/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-5135/11/2170

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Варняк С.О. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Доповідача, судді - Димерлія О.О.

судді - Романішина
В.Л.

судді - Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 09 листопада
2011 року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області до ОСОБА_1 про стягнення
недоїмки із сплати страхових внесків,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2011 року позивач звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
УПФУ в Білозерському районі
Херсонської області в якому просив
стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь
управління Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області 1414, 80 грн. недоїмки зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

В обґрунтуванні позовних вимог УПФУ
зазначило, що у відповідності до ст.. 14
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058, п. 2.2.3.
Інстукції «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» відповідач зареєстрований
платником страхових внесків в
управлінні Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області. Відповідно до ст.. 1 «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є фізичні особи-субєкти
підприємницької діяльності. У зв'язку з
несплатою страхових внесків 09.11.2010 року
та 04.02.2011 року відповідачу було
виставлено вимоги про сплату боргу.

За результатами розгляду справи, 09
листопада 2011 року Херсонським окружним
адміністративним судом ухвалено
постанову про задоволення позовних
вимог УПФУ в Білозерському районі
Херсонської області та стягнуто з
відповідача заборгованість зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у розмірі 1414,80 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням відповідачем подано
апеляційну скаргу, з якої вбачається
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а тому просить скасувати
постанову суду та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції помилково вирішено справу,
оскільки відповідач вважає, що до
компетенції адміністративного суду не
відносяться спори щодо стягнення
недоїмки зі сплати страхових внесків
до неприбуткової самоврядної
організації Пенсійний фонд. Так як дії
фізичної особи не оскаржуються в
порядку адміністративного
судочинства.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
зареєстрований в установленому
порядку, як фізична особа-підприємець,
в управлінні Пенсійного фонду України
в Білозерському районі Херсонської
області.

09.11.2010 року УПФУ в Білозерському районі
Херсонської області винесено вимогу
Ф-218 про сплату заборгованості на суму
695,46 грн. відносно ОСОБА_1.

04.02.2011 року позивачем винесено вимогу
Ф-480 про сплату заборгованості на суму
719,34 грн.

Відповідно до даних картки особового
рахунку платника, відповідачу
нараховано до сплати фіксований розмір
внеску, у розмірі 884, 46 грн та 908,34 грн.
Добровільно відповідачем сплачено
страхові внески по 189,00 грн. по кожному з
розрахунків, відповідно
заборгованість по недоїмці становить
695,46 грн та 719,34 грн.

За наслідком встановлених обставин
судом першої інстанції зроблено
висновок щодо обґрунтованості
позовних вимог, з яким погоджується
судова колегія, з наступних підстав.

Відповідно ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
здійснюється за принципами, зокрема,
законодавчого визначення умов і
порядку здійснення
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, обов'язковості
страхування осіб, які працюють на
умовах трудового договору (контракту)
та інших підставах, передбачених
законодавством, а також осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно.

Пунктом 1 ст.11 цього закону встановлено,
що загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
особи, які працюють на підприємствах, в
установах, організаціях, створених
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях, інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств, організацій, в об'єднаннях
громадян, у фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності та інших
осіб, включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований чи
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством.

Згідно з п.1 ст.14 цього Закону
страхувальниками зазначених осіб є
їхні роботодавці, які відповідно до ч.1
ст.15 належать до платників страхових
внесків і зобов'язані на підставі п.6 ч.2
ст.17 нараховувати, обчислювати і
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

До введення в дію Закону України "Про
внесення змін до законів України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік та
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" доплата до
мінімального страхового внеску
здійснювалася за бажанням фізичної
особи - платника спрощеної системи
оподаткування.

Починаючи з липня поточного року
Законом України "Про внесення змін до
законів України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено обов'язкову
сплату підприємцями - фізичними
особами на спрощеній системі
оподаткування страхових внесків до
Пенсійного фонду в порядку,
визначеному Законом України №1058.

Враховуючи те, що мінімальний розмір
страхового внеску (з урахуванням
частини фіксованого або єдиного
податку, що перерахована до Пенсійного
фонду України) встановлено на
календарний місяць, а також те, що
страховий стаж особам для призначення
пенсії обчислюється в місяцях, сплата
страхових внесків здійснюється у
розмірі не менше мінімального
страхового внеску, але не пізніше 20-го
числа після закінчення кварталу, як це
передбачено ч.6 ст.20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до п.2.2. розділу ІІ Порядку
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органам Пенсійного фонду
України, фізичні особи суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
спрощену систему оподаткування
формують та подають до органів
Пенсійного фонду звіт один раз на рік
до 1 квітня року, наступного за звітним
періодом.

Згідно п.п.4 п.8 розділу XV "Прикінцеві
положення" вищевказаного закону -
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та
члени сімей зазначених осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують внески в порядку,
визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
вищезазначеними особами самостійно
для себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах, при цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску, обчисленого від максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників, грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до ст.1 цього ж закону
мінімальний страховий внесок - сума
коштів, що визначається розрахунково
як добуток мінімального розміру
заробітної плати на розмір страхового
внеску, встановлених законом на день
отримання заробітної плати (доходу).

Розмір страхових внесків визначено
п.4.3. Інструкції - 33,2 % від суми доходу
(прибутку), отриманого від відповідної
діяльності, що підлягає оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - на період до
повного стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до п.п 2.1., 2.2. 7.1. Постанови
Пенсійного Фонду, від 19.12.2003, № 21-2 "Про
затвердження Порядку розгляду
органами Пенсійного фонду України
скарг на рішення про накладення штрафу,
нарахування пені та заяв
страхувальників при узгодженні ними
вимоги про сплату недоїмки із сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - у разі коли
страхувальник вважає, що орган
Пенсійного фонду в районі, місті,
районі у місті невірно визначив суму
недоїмки, такий страхувальник має
право звернутися до територіального
органу Пенсійного фонду, вимога про
сплату недоїмки якого оскаржується, з
заявою про узгодження вимоги, яка
подається у письмовій формі та
супроводжується документами
(розрахунками, копіями платіжних
доручень тощо), що свідчать про
неправильність обчислення сум
недоїмки, зазначених у вимозі. Заява
повинна бути подана до територіального
органу Пенсійного фонду протягом
десяти робочих днів, наступних за днем
отримання страхувальником вимоги про
сплату недоїмки.

Процедура оскарження (узгодження
вимоги про сплату недоїмки)
закінчується: останнім днем строку,
передбаченого пунктами 2.2, 3.3 та 4.1 цього
Порядку, для подання скарги та/або
заяви про перегляд рішення (вимоги про
сплату недоїмки) органу Пенсійного
фонду в тому разі, коли така скарга
та/або заява не була подана у
зазначений строк.

Судовою колегією встановлено, що
відповідачем отримано вищевказану
вимоги про сплату боргу та не оскаржено
її у встановленому законом порядку, а
тому вказані вимоги є узгодженими.
Оскільки відповідачем добровільно не
сплачено заборгованість, у розмірі 1414,80
грн., це є підставою для стягнення її у
примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
при вирішенні справи не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАСУ, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 09
листопада 2011 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після складання
повного тексту ухвали.

Доповідач, суддя:
О.О. Димерлій

суддя
В.Л. Романішина

суддя
О.В. Єщенко