Справа № 284/821/14-а
Суддя: Діброва О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд
Житомирської області
Справа № 284/821/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду
Житомирської області Діброва О.В.,
розглянувши у скороченому провадженні
в смт.Народичі справу за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального
захисту населення Народицької
районної державної адміністрації
Житомирської області про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної адміністрації
провести нарахування і виплату коштів,
що передбачені ст.37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"(надалі -
Закон), на неї та її неповнолітніх
дітей, за період з 01.01.2014 року, мотивуючи
тим, що допомога виплачувались йому не
в розмірах, встановлених Законом, а
згідно Постанови КМУ №836 від 26.07.1996
року, що призвело до порушення його
прав.

Ухвалою судді від 09.07.2014 року позов в
частині зобов'язання провести
нарахування і виплату коштів за період
з 01.01.2014 року по 08.01.2014 року залишено без
розгляду.

Позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Позивач протягом періоду з 01.01.2014 року
по 31.05.2014 року проживав в с.Межиліска
Народицького району Житомирської
області, яке Переліком населених
пунктів Житомирської і Київської
областей, віднесених до зони
радіоактивного забруднення внаслідок
катастрофи, затвердженого постановою
КМ України № 106 від 23.07.91 та
розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93,
віднесено до зони безумовного
(обов'язкового) відселення.

Вказані обставини підтверджуються
наданими копіями паспорту, свідоцтв
про народження та довідкою
відповідача.

Згідно Закону позивач має право на
відповідну доплату, яку отримував
згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 836 від 26.07.1996 року в
конкретних розмірах, а зокрема ст.37 - в
сумі 2,60 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Законом на час виникнення
правовідносин були передбачені
слідуючи виплати:

-ст.37 Закону - громадянам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
- 50% від мінімальної заробітної плати;

Зазначеною вище постановою №836
усупереч Закону, який визначив
кратність одноразової компенсації в
залежності від розміру мінімальної
заробітної плати, встановлено
конкретні розміри компенсацій і
доплат, зокрема:

- для щомісячної грошової допомоги
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
- 260 тис.крб. (2,6 грн. за гр.реф.) ;

Відповідно до ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Законом (статті 62 та 67) Кабінету
Міністрів надано право проводити лише
роз'яснення порядку застосування цього
Закону та підвищувати розміри доплат,
пенсій і компенсацій, відповідно до
зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної
плати, але не зменшувати та
встановлювати їх у твердій сумі.

Частиною 2 ст.9 КАС України встановлено,
що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, коли підзаконний
нормативний акт суперечить Закону,
обмежуючи права громадян, визначені
останнім, застосування зазначеної
постанови неможливе.

Згідно роз'яснень п.2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 4 від 16.03.2012 року (із відповідними
змінами) «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
судам варто враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визначено, що в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не надано Кабінету
Міністрів України повноважень щодо
визначення в 2014 році розміру виплат за
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та не встановлено жодних
обмежень щодо застосування норм і
положень цього Закону.

Розмір мінімальної заробітної плати в
Україні становив: з 01.01.2014 року -1218 грн.

Пунктом 7 статті 3 КАС України
визначено, що суб'єктом владних
повноважень є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно п.п.2, 4 Порядку використання
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
КМ України № 936 від 20.09.2005 року,
розпорядниками коштів за ст.37 Закону є
управління праці та соціального
захисту населення по місцю реєстрації
громадян.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Ч.1 ст.71 КАС України визначено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

З огляду на наведене вище, та приймаючи
до уваги, що позивач не надала доказів
того, що в подальшому нарахування
вищевказаних коштів буде проводитись з
порушенням вимог Закону, суд дійшов
висновку, що думка позивача про
нарахування коштів в подальшому з
порушенням вимог Закону є лише
припущенням, а встановити наперед, чи
будуть порушені права особи неможливо
у зв'язку із можливою зміною
законодавства (внесенням змін до
Закону, зупиненням дії або виключенням
вказаної правової норми та інше),
вчиненням дій відповідачем відповідно
до Закону, а тому, вважає, що в
задоволенні позовних вимог в цій
частині слід відмовити за
безпідставністю.

Позивач звільнений від сплати судового
збору на підставі п.10 ч.2 ст.5 Закону
України „Про судовий збір".

На підставі ст.19 Конституції України,
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та керуючись ст.ст.
8-11,18,71,160-162, 183-2, 267 КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної державної
адміністрації Житомирської області
провести донарахування та виплату
ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства, за період з 09.01.2014 року по
31.05.2014 року в розмірі, визначеному ст.37
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
що дорівнює 50% від мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом
України „Про Державний бюджет України
на 2014 рік", щомісячно, з урахуванням
виплачених коштів за вказаний період.

В задоволенні вимог за решту періоду
відмовити за безпідставністю.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Народицький районний суд
Житомирської області може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: