Справа № 372/2712/14-а
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2712/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 липня 2014 року
Обухівський районний
суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Радченко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду Київської області
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Великодмитровицької сільської ради
Обухівського району Київської області
про визнання протиправними і
скасування рішень, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
25.11.2013 року він звернувся до
Великодмитровицької сільської ради
Київської області із заявою про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність, однак
йому було двічі відмовлено, тому він
просив визнати протиправним та
скасувати рішення Великодмитровицької
сільської ради Обухівського району
Київської області № 490.31.УІ від 19.12.2013
року, № 539.34.УІ від 22.04.2014 року,
зобов'язати Великодмитровицьку
сільську раду повторно розглянути
заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на
розробку проекту відведення земельної
ділянки у власність орієнтовною площею
0,20 га для ведення особистого
селянського господарства в с.Великі
Дмитровичі по вулиці Комсомольська.

В судовому засіданні позивач
представник позивача ОСОБА_2 позов
підтримав в повному обсязі,
посилаючись на те, що відповідачем не
надано можливості позивачеві
скористатись гарантованого
законодавством права на отримання
земельної ділянки із державної
власності, рішення селищної ради
необґрунтоване, тому прохання позивача
слід розглянути повторно і
задовольнити.

Представник відповідача Божко С.П. в
судовому засіданні проти позову
заперечила, посилаючись на перебування
земельної ділянки в межах
водоохоронної зони в заплаві річки
Тихань, неналежний стан суміжної
ділянки, що перебуває у власності
позивача, користування спірною
ділянкою членами громади для
суспільних потреб.

Вислухавши представників сторін,
вивчивши матеріали адміністративної
справи, оцінивши докази по справі у їх
сукупності, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом в
ході розгляду справи, 25.11.2013 року
ОСОБА_1 звернувся до
Великодмитровицької сільської ради
Обухівського району Київської області
із заявою, в якій просив надати дозвіл
на виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення йому у власність
земельної ділянки площею 0,20 га в
с.Великі Дмитровичі, до якої було
додано план та викопіювання.

19 грудня 2013 року рішенням
Великодмитровицької сільської ради
Обухівського району Київської області
№ 490.31.УІ відмовлено ОСОБА_1 в наданні
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки у власність
орієнтовною площею 0,20 га в
с.В.Дмитровичі, оскільки земельна
ділянка відноситься до земель
держлісгоспу.

07.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до ДП
«Київське лісове господарство» із
запитом, на який 10.02.2014 року отримав
відповідь про те, що зображена на
поданому ним викопіюванні земельна
ділянка не відноситься до земель
лісогосподарського призначення.

28.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Великодмитровицької сільської ради
Обухівського району Київської області
із заявою, в якій просив надати дозвіл
на виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення йому у власність
земельної ділянки площею 0,20 га в
с.Великі Дмитровичі по вул.
Комсомольській, до якої було додано
лист та схему.

22 квітня 2014 року рішенням
Великодмитровицької сільської ради
Обухівського району Київської області
№ 539.34.УІ відмовлено ОСОБА_1 в наданні
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки у власність
орієнтовною площею 0,20 га для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована в межах с.В.Дмитровичі
вул.Комсомольська, оскільки дана
земельна ділянка є напрямком на
заплаву річки Тихань.

19.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Обухівського міжрайонного управління
водного господарства із запитом, на
який 21.05.2014 року отримав відповідь про
те, що інформація щодо визначення та
встановлення заплавних територій
річок відсутня.

Згідно ч.3 ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

У відповідності до вимог п. "а" ч.1 ст.12 ЗК
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад.

Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та
юридичні особи набувають права
власності або права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, що підлягають приватизації, в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржувані рішення прийняті у
відповідності до вимог ст. 26 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні" на пленарних засіданнях
сільської ради, будь-яких порушень
процедури при прийнятті цих рішень не
встановлено, позивач на такі порушення
також не посилався.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, позивач не звертався до
відповідача із клопотанням, а зміст
поданої заяви не містив прохання,
визначеного ч.6 ст.118 ЗК України тобто
питання щодо початку процедури
виділення у власність земельної
ділянки шляхом приватизації було
ініційовано позивачем у спосіб і за
формою, які не узгоджувались із
положеннями чинного законодавства,
зокрема ч.6 ст.118 ЗК України.

Крім того, в заяві від 25.11.2013 року не
було конкретизоване місцезнаходження
бажаної земельної ділянки та її
цільове призначення, тому вимоги про
зобов'язання повторно розглянути заяву
у редакції адміністративного позову не
ґрунтуються на матеріалах справи,
оскільки заяви саме із таким змістом
відповідачеві не подавалось.

Чинне законодавство не містить
обов'язку органу місцевого
самоврядування задовольняти подібні
вимоги про виділення земельних
ділянок, при цьому відмова у
задоволенні заяв ОСОБА_1 була
обумовлена, в тому числі користуванням
цієї ділянкою, наявними на ній зеленими
насадженнями, заплавою іншими членами
територіальної громади, які у випадку
приватизації цієї ділянки будуть
позбавлені можливості безперешкодно
користуватись об'єктами водного фонду,
землями загального користування. Суд
вважає такі доводи представника
відповідача обґрунтованими і приймає
їх до уваги при постановленні судового
рішення.

За таких обставин, вимоги позивача не
ґрунтуються на законі, тому достатніх
правових підстав для покладення на
відповідача визначених позовом
обов'язків не встановлено.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить висновку про те, що подані
позивачем заяви щодо отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки розглянуті відповідачем у
спосіб та порядок передбачений чинним
законодавством України,
протиправності оскаржуваних позивачем
рішень під час розгляду справи судом не
встановлено.

За таких обставин, суд приходить
висновку про те, що позивачем при
зверненні до відповідача не дотримано
порядку звернення, визначеного ст. 118 ЗК
України, а тому позов в цій частині є
недоведеним та необґрунтованим.

Крім того позивачем пред'явлено
позовну вимогу про зобов'язання
відповідача належним чином повторно
розглянути заяву. Оскільки судом
встановлено ту обставину, що заяви
позивача розглянуті відповідачем по
суті та прийнято відповідні рішення,
тому підстави для їх повторного
розгляду відсутні.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Суд вважає, що під час судового
розгляду не подано належних доказів
неправомірності рішень суб'єкту
владних повноважень, позов є
недоведеним та не ґрунтується на
матеріалах справи, з фактичних
обставин справи не вбачається
порушення законних прав та законних
інтересів позивача, які б підлягали
судовому захисту, тому позовні вимоги
не підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 17, 71, 158-163 КАС України,
Законом України „Про місцеве
самоврядування в Україні", суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Великодмитровицької
сільської ради Обухівського району
Київської області про визнання
протиправними і скасування рішень,
зобов'язання вчинити певні дії,
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Обухівський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
отримання постанови в повному обсязі
апеляційної скарги, з подачею її копії
до суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.В.Кравченко