Справа № 802/2656/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 липня 2014 р.
Справа № 802/2656/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

представника позивача:
Цимбал В.А.

представника відповідача:
Бараболі Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Вінницької об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: відділу державної виконавчої
служби Вінницького районного
управління юстиції

про: скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області з
адміністративним позовом до відділу
державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції про скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документу).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

На адресу Вінницької ОДПІ надійшла
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документу) від 26 червня 2014 року ВП
№43798661. Вказаною постановою відмовлено
в прийнятті до провадження виконавчого
листа №802/1528//13-а виданого 07 травня 2013
року Вінницьким окружним
адміністративним судом про стягнення
податкового боргу в розмірі 2177 грн. 00
коп.

Позивач вважає постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документу) від 26 червня 2014
року ВП №43798661 протиправною, винесеною
з порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки виконавчий
лист Вінницького окружного
адміністративного суду виданий 07
травня 2013 року у справі №802/1528/13-а
відповідає вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження» та
відповідно до ст. 259 КАС України не
визнаний таким, що не підлягає
виконанню.

Представник позивача в судовому
засіданні надала пояснення, що
повністю відтворюють зміст позовної
заяви, позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача щодо позовних
вимог заперечувала з підстав,
викладених в наданих суду письмових
запереченнях (вх. №14933 від 25.07.2014р.) та
пояснила, що відповідно до листа від 16
грудня 2013 року №13118/7/11-00-24 Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області начальникам державних
податкових інспекцій Головного
управління Міндоходів Вінницької
області направлено інформаційний лист
Вищого адміністративного суду від 24
жовтня 2013 року №1484/12/13-13 та зокрема
зобов'язано припинити практику
передачі до органів ДВС виконавчих
листів (у тому числі повторне
пред'явлення до виконання раніше
винесених наказів суду) про стягнення
податкового боргу відповідно статтей
95-99 Податкового кодексу України. Також
листом від 26.12.2013р. №10837/2/0-13 Головного
управління юстиції у Вінницькій
області адресованого начальникам
відділів державної виконавчої служби
територіальних управлінь юстиції
Вінницької області, начальнику відділу
примусового виконання рішень
зобов'язано вжити заходів,
передбачених чинним законодавством,
щодо завершення виконавчих проваджень,
відкритих на підставі виконавчих
документів про стягнення коштів з
платника податків - юридичної особи у
рахунок погашення податкового боргу.
Тому державним виконавцем винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 26 червня
2014 року ВП №43798661.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові матеріали
справи та надані докази, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позову з огляду на таке.

На виконання постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від
07 травня 2013 року у справі №802/1528/13-а за
позовом Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції до ПП
«Вінуніверсалмаркет» про стягнення
коштів за податковим боргом в сумі 2177
грн. 00 коп., 07 травня 2013 року видано
виконавчий лист №802/1528/13-а із строком
пред'явлення виконавчого документа до
виконання до 08 травня 2014 року (а.с. 7).

20 червня 2014 року Вінницька об'єднана
державна податкова інспекція
звернулась із заявою від 18.06.2014р.
№2373/10/25 про примусове виконання
рішення Вінницького окружного
адміністративного суду (а.с. 8).

26 червня 2014 року старшим державним
виконавцем Бараболею Н.А. винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документу) ВП №43798661 на підставі пункту
8 частини першої статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 24.01.1999 № 606-ХІV(а.с. 6).

Вищевказану постанову Вінницькій
ОДПІ направлено згідно супровідного
листа від 02.07.2014р. №10593/0225/06 та отримано
позивачем 10 липня 2014 року (а.с. 5).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з наступного.

Податковий кодекс України набрав
чинності з 01 січня 2011 року. В статтях 95-99
ПК України зазначений порядок
регулювання стягнення податкового
боргу платників податків.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, добросовісно.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутись до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього ж Закону у
випадках, передбачених законом,
рішення судів та інших органів щодо
стягнення коштів виконуються органами
доходів і зборів, банками та іншими
фінансовими установами. Рішення
зазначених органів можуть
виконуватися відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

До набрання чинності Податковим
кодексом України примусове виконання
рішень по стягненню податкового боргу
покладалось на державну виконавчу
службу, а з 01.01.2011 року порядок
стягнення податкового боргу платників
податків регулюється статтями 95 - 99
Податкового кодексу України.

Абзацом першим пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України визначено,
що стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4. ст. 95 ПК України
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
№ 22 від 21.01.2004 року.

Відповідно до пункту 12.4 Інструкції
стягувач для стягнення коштів оформляє
не менше ніж у трьох примірниках
інкасове доручення (розпорядження) за
формою, наведеною в додатку 24 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення розрахункових документів,
що викладені в додатку 8 до цієї
Інструкції. У реквізиті «Призначення
платежу» інкасового доручення
(розпорядження) стягувач зазначає
назву, дату видачі та номер (якщо він
присвоєний) судового рішення. Судове
рішення, на підставі якого оформлено
інкасове доручення (розпорядження),
банку не подається. Банк, що обслуговує
стягувача, приймає інкасові доручення
(розпорядження) протягом 10 календарних
днів з дати їх складання, а банк
платника - протягом 30 календарних днів
з дати їх складання. Стягувач доставляє
інкасове доручення (розпорядження) в
банк платника самостійно (через
працівника стягувача, рекомендованим
або цінним листом тощо).

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3. статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, у розумінні Податкового кодексу
України органами стягнення за судовими
рішеннями про стягнення з юридичних
осіб податкового боргу, які здійснюють
процедуру їх примусового виконання, є
контролюючі органи, визначені цим
Кодексом.

Згідно п. 41.1. та п. 41.2. ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Процедура погашення податкового боргу
є самостійною процедурою, яка
регулюється окремими нормами, а саме
Податковим кодексом України, а не
законодавством про виконавче
провадження, відтак органи державної
виконавчої служби до неї не
залучаються.

Вищий адміністративний суд України у
листі № 1484/12/13-13 від 24.10.2013 року
проінформував суддів окружних та
апеляційних адміністративних судів
про те, що стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу з
юридичних осіб здійснюється
контролюючими органами самостійно без
залучення до цієї процедури органів
державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до відповідача із заявою про
примусове виконання виконавчого листа
20 червня 2014 року (а. с. 8), тобто після
набрання чинності Податковим кодексом
України.

З огляду на викладене, а також з
урахуванням того, що Податковим
кодексом України передбачено окремий
порядок примусового виконання судових
рішень про стягнення податкового
боргу, який регулюється окремими
нормами Податкового кодексу України, а
не законодавством про виконавче
провадження, суд дійшов висновку, що у
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області були відсутні правові підстави
для звернення до відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції із заявою
про примусове виконання судового
рішення, оскільки необхідності
здійснення виконавчого провадження за
цим судовим рішенням немає.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
державний виконавець виніс
оскаржувану постанову у відповідності
до вимог п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», під час
винесення спірної постанови діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, визначений Законом України
«Про виконавче провадження». Позивач
не довів, що оскаржуваною постановою
порушено його законні права та
інтереси, відтак, у задоволенні
адміністративного позову Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області до
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції про скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) ВП
№ 43798661 від 26 червня 2014 року слід
відмовити.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України судові витрати у формі
судового збору зі сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Вергелес Андрій Валерійович