Справа № 2а-2481/12/0770
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2014р.
Справа № 876/1989/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Сапіги В.П.,

судді

Іщук Л.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Тячів
Тячівського району Закарпатської
області

на постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21.11.2012р. у
справі №2а-2481/12/0770

за позовом Державної податкової
інспекції у Тячівському районі
Закарпатської області, м.Тячів
Тячівського району Закарпатської
області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Тячів Тячівського району
Закарпатської області

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2012р. позивач: ДПІ у Тячівському
районі Закарпатської області ДПС,
м.Тячів Закарпатської обл. звернулась
до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовом до
відповідача: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Тячів Закарпатської обл., за
участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Чопської митниці, м.Чоп,
Закарпатської обл. про стягнення
податкового боргу перед бюджетом з ФОП
ОСОБА_1 в розмірі 6880,93грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у
2011р. Чопською митницею прийнято
податкові повідомлення-рішення від
13.10.2011р. №130, яким визначено суму
податкового зобов'язання з мита на
товари, що ввозяться на територію
України суб'єктами підприємницької
діяльності, за основним платежем
1720,23грн. та за штрафними санкціями
430,06грн.; №131, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість з товарів, увезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, за
основним платежем 3784,51грн. та за
штрафними санкціями 946,13грн. Відповідач
вказані суми не сплатив у зв'язку з чим
виник податковий борг на суму 6880,93грн.

За наслідками розгляду справи
Закарпатський окружний
адміністративний суд прийшов до
висновку про те, що зважаючи на норми
законів, що діяли на час виникнення
спірних правовідносин та враховуючи
наявні в матеріалах справи докази,
позовні вимоги слід задоволити в
повному обсязі.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач у справі:
ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному
порядку. У своїй апеляційній скарзі
апелянт (відповідач у справі)
посилається на те, що судом першої
інстанції було допущено порушення норм
процесуального права. Апелянт вважає,
що податковий орган пропустив строк на
звернення до суду з позовом про
стягнення коштів за податковим боргом,
передбачений ст. 183-3 КАС України, а суд
першої інстанції всупереч вимогам ст.
100 КАС України, не застосував строки
позовної давності.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, керуючись вимогами
ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
оскаржувана постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нового рішення, з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
з 16.09.2011р. по 19.09.2011р. Чопською митницею
було проведено невиїзну документальну
перевірку стану дотримання Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
законодавства України з питань митної
справи при митному оформленні за ВМД
від 16.07.2009р. №302010010/9/121920 транспортного
засобу - вантажного автомобіля
(автофургона) марки "DAIMLERCHRYSLER" (D), тип 903.6
КА, 2004 року випуску. За результатами
перевірки складено акт від 27 вересня 2011
року № 52/11/305000000/НОМЕР_1, згідно з яким
перевіркою встановлено, що під час
ввезення та митного оформлення
вантажного автомобіля (автофургона)
марки "DAIMLERCHRYSLER" (D), тип 903.6 КА, 2004 року
випуску, відповідач надав митному
органу документи, які містять
неправдиві дані щодо його митної
вартості. Митна вартість даного
автомобіля заявлена у ВМД та
товарно-супровідних документах, є на
17202,32грн. нижчою за митну вартість,
розраховану у відповідності до Митного
кодексу України на основі документів,
отриманих від іноземної фірми-продавця
та НЦБ Інтерполу в Німеччині. Вказане
порушення призвело до несплати митних
платежів в повному обсязі та заниження
податкових зобов'язань на загальну
суму 5504,74грн., з яких 1720,23грн. - мито та
3784,51грн. - податок на додану вартість.

На підставі акта перевірки 13.10.2011р.
Чопською митницею було прийнято
податкові повідомлення-рішення, а саме:

- №130, яким визначено суму податкового
зобов'язання з мита на товари, що
ввозяться на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
за основним платежем 1720,23грн. та за
штрафними санкціями 430,06грн.;

- №131, яким визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість з товарів, увезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, за
основним платежем 3784,51грн. та за
штрафними санкціями 946,13грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення відповідач
отримав 15 жовтня 2011 року.

Визначені податковим органом
податкові зобов'язання відповідач не
сплатив, внаслідок чого загальна сума
податкового боргу відповідача
становить 6880,93 (2150,29+4730,64) грн.

Згідно п.20.1.18 ст.20 Податкового кодексу
України, органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

В силу п.п.95.3, 95.4 ст.95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини. Орган державної
податкової служби на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що
в Податковому кодексі України
розрізняється процедура стягнення
коштів за податковим боргом і
процедура погашення всієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3
статті 95 Податкового кодексу України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, які обслуговують
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

За приписами п.п.1, 3 ст.183-3 КАС України,
провадження у справах за зверненням
органів доходів і зборів при
здійсненні ними передбачених законом
повноважень здійснюється на підставі
подання таких органів, зокрема щодо
стягнення коштів за податковим боргом.

Подання подається до суду першої
інстанції протягом двадцяти чотирьох
годин з моменту встановлення обставин,
що зумовлюють звернення до суду.

Таким чином, процедура стягнення
податкового боргу може бути
ініційована шляхом внесення подання в
порядку ст.183-3 КАС України. Кодексом
адміністративного судочинства України
не передбачено можливість одночасного
розгляду справи як у порядку позовного,
так і в порядку особливого провадження,
встановленого статтею 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Також Кодекс
адміністративного судочинства України
не передбачає можливості роз'єднання
вимог, які підлягають розгляду в
порядку різних видів провадження.

Відповідно до п.95.2. ст.95 ПК України,
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше, ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Як стверджує апелянт, податкова вимога
надіслана (отримана) ним 25.10.2011р.

Таким чином, крайній термін для
звернення позивача до суду в порядку,
передбаченому ст. 173-3 КАС України, з
поданням про стягнення податкового
боргу - до 24.00год. 25.12.2011р.

Відповідно до пункту 2 частини
четвертої статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ухвалою відмовляє у прийнятті
подання у разі, якщо з поданих до суду
матеріалів вбачається спір про право.

В матеріалах адміністративної справи
відсутні докази звернення ДПІ у
Тячівському районі Закарпатської
області ДПС до суду з поданням про
стягнення податкового боргу,
визначеного податковими
повідомленнями-рішеннями від 13.10.2011р.
за № 130 та № 131, також відсутня ухвала
адміністративного суду про відмову у
прийнятті до свого провадження
вказаного подання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
вимоги про стягнення податкового боргу
необхідно розглядати в спеціальному
порядку, що визначений ст. 183-3 КАС
України, за поданням податкового
органу. Зазначені висновки
узгоджуються з правовою позицією
Вищого адміністративного суду,
викладеною, зокрема, в листі від 02.02.2011р.
№ 149/11/13-11, а також листах ВАСУ №1044/11/13-12
від 12.04.2012р., №1198/12/12-12 від 04.05.2012р.

Зважаючи на те, що дана обставина не
була врахована судом першої інстанції
при вирішенні спору по суті, однак має
істотне значення для його правильного
вирішення, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, а позовні вимоги не
підлягають задоволенню у зв'язку із
невідповідністю обраного позивачем
способу захисту права та
невідповідністю форми звернення до
суду за таким захистом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ст.9 КАС України
передбачено, що суди при вирішенні
справи керуються принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 3 частини 1 статті 198 КАС України
визначено, що за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи встановлені порушення
судом першої інстанції норм права,
колегія суддів вбачає підстави для
скасування оскаржуваної постанови
суду першої інстанції та прийняття
нової постанови про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Тячів
Тячівського району Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
21.11.2012р. у справі №2а-2481/12/0770 за позовом
Державної податкової інспекції у
Тячівському районі Закарпатської
області, м.Тячів Тячівського району
Закарпатської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Тячів
Тячівського району Закарпатської
області про стягнення податкового
боргу, - задоволити частково.

2. Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21.11.2012р. у
справі №2а-2481/12/0770 за позовом Державної
податкової інспекції у Тячівському
районі Закарпатської області, м.Тячів
Тячівського району Закарпатської
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Тячів Тячівського району
Закарпатської області про стягнення
податкового боргу, - скасувати та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
В.П.
Сапіга

Суддя

Л.П. Іщук