Справа № 818/1606/14
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 р.
Справа №818/1606/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання
- Заіченко А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Петренко
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/1606/14 за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Сумській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення та стягнення
бюджетної заборгованості з податку на
додану вартість,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_3)
звернувся до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області (далі по тексту - ДПІ
у м. Сумах), Головного управління
Державної казначейської служби
України у Сумській області (далі по
тексту - ГУ ДКСУ у Сумській області) про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 29.05.2013 р.
№/29090 та стягнення бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість у розмірі 4544, 00 грн. Свої
вимоги позивач мотивує тим, що рішення
у частині зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у сумі 4544,00 грн., нарахування
штрафних санкцій у розмірі 2272,00 грн. не
відповідає вимогам діючого
законодавства та повинно бути
скасовано, оскільки не відповідають
дійсності висновки відповідача щодо
завищення суми податкового кредиту за
липень 2012 року на суму 4544,00 грн. по
взаємовідносинах з ТОВ "НТ-Сталь".

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Представник ДПІ у м. Сумах у судовому
засіданні проти позову заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях (а.с.67-68) та зазначив, що
посадовими особами податкового органу
було проведено перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, в
ході якої було з'ясовано, що операції із
придбання ТМЦ у ТОВ "НТ-Сталь" мають
безтоварний характер, оскільки товар
фактично не перевозився і не
зберігався. Оформлення наданих до
перевірки документів по даній операції
носить формальний характер, а тому
відповідач вважає правомірним
донарахування позивачу податкового
зобов'язання з ПДВ.

Представник ГУ ДКСУ у Сумській області
в судове засідання не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, у відзиві
на позовну заяву зазначив, що до його
повноважень не належить здійснення
відшкодування податку на додану
вартість за рішенням суду (а.с.58).

Суд, заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, з огляду на
наступне.

У судовому засіданні встановлено, що
посадовими особами ДПІ у м. Сумах була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період липень 2012 року, за результатами
якої складено акт №1705/18-19-17-01-17//51
від 12.05.2014 (а.с.14-32).

В ході проведення невиїзної
позапланової перевірки ФОП ОСОБА_3 було
встановлено порушення вимог:

- пп. 198.1,пп. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п.200.1,
п.200.2 ст.200 Податкового Кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-УІ, в результаті чого
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 6 816,00 грн. за липень 2012 року.

На підставі вказаного акту перевірки
ДПІ у м. Сумах було винесене податкове
повідомлення-рішення від 29.05.2013 за
№/29090 (а.с.33).

Завищення податкового кредиту за
липень 2012 року на суму ПДВ - 4 544,00 грн., на
думку посадових осіб податкового
органу, відбулося в результаті
включення до складу податкового
кредиту податкових накладних,
виписаних від ТОВ "НТ-Сталь".

Разом з тим, задовольняючи позовні
вимоги в частині скасування
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
м. Сумах №/29090 від 29.05.2014, суд
виходить з наступного.

Податковий кредит за липень 2012 року у
розмірі 4544,00 грн. виник у ФОП ОСОБА_3 у
зв'язку з передплатою на користь ТОВ
"НТ-Сталь" вартості труб у липні 2012 року
на суму 27263,50 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями від 26.07.2012 за №
444 та від 27.07.2012 за № 445 (а.с.49).

Також факт здійснення господарської
операції позивачем та зазначеними вище
контрагентом підтверджується наявними
в матеріалах справи:

- рахунками від 31.07.2012 за № 310712-01 (а.с.34),
від 25.07.2012 за № 250712-01 (а.с.36), від 01.08.2012 за
№ 010812-01 (а.с.38);

- видатковими накладними від 02.08.2012 за №
310712-01 (а.с.35), від 25.07.2012 за № 250712-01 (а.с.37),
від 02.08.2012 за № 010812-01 (а.с.39);

- податковими накладними від 27.07.2012 за №
245 (а.с.43), від 30.07.2012 за № 246 (а.с.40), від
01.08.2012 за № 247 (а.с.41), від 02.08.2012 за № 248
(а.с.42);

- рахунком-фактурою від 02.08.2012 за №
СФ-0000065 за транспортні послуги
Суми-Дніпропетровськ-Суми (а.с.45);

- актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 02.08.2012 за № ОУ-0000015 (а.с.46);

- податковою накладною від 15.08.2012 за № 8
(а.с.48);

- товарно-транспортною накладною від
02.08.2012 01СВА № 004238 (а.с.47).

Крім того, відповідно до договору №2
оренди частини нежилого приміщення від
01.04.2012 (а.с.50-52), складеного між ЧКФ
"Максимум" (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_3
(Орендатор), а також акту
приймання-передачі від 01.04.2012 (а.с.53),
Орендодавець передав Орендатору (ФОП
ОСОБА_3) у тимчасове користування
нежиле приміщення, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 120 кв.
м. Дане приміщення передавалося з метою
здійснення комерційної діяльності для
офіса та збереження металопродукції.

При цьому, як випливає з акта перевірки,
всі необхідні первинні документи, що
підтверджують фактичне виконання
правочину з постачання товару були
досліджені в ході перевірок.

Надаючи правову оцінку матеріалам
справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1. ст. 198 Податкового кодексу
визначено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 ПКУ визначено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з, зокрема,
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З огляду на викладені норми
Податкового кодексу України можна
дійти висновку про існування
декількох підстав для формування
податкового кредиту з ПДВ, а саме:
наявність у платника податку - покупця
належно оформленої податкової
накладної, використання придбаного
товару (послуги) у власній
господарській діяльності, а також
фактичне виконання господарської
операції за наслідками якої виникає
право на податковий кредит з ПДВ.

Крім того, окремо варто зауважити, що
для віднесення відповідних сум
податків, сплачених в ціні товару до
податкового кредиту, в розумінні
Податкового кодексу України, не
передбачається обов'язкова умова про
сплату цих сум до бюджету
контрагентами. Якщо контрагент не
виконав своїх зобов'язань по належному
формуванню первинних документів для
підтвердження податкового кредиту або
зобов'язання з ПДВ, то це не може
тягнути відповідальності та
негативних наслідків саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо формування податкового кредиту з
ПДВ та має всі документальні
підтвердження його розміру.

Даний висновок також узгоджується із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява № 3991/03). Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що "платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності".

Враховуючи наведені норми, а також те,
що в судовому засіданні було
підтверджено правомірність формування
позивачем податкового кредиту по
господарським операціям з
контрагентом ТОВ "НТ-Сталь", суд дійшов
висновку про неправомірність
висновків посадових осіб податкового
органу про заниження податку на додану
вартість на загальну суму 6816,00 грн. за
липень 2012 року, у тому числі за основним
платежем - 4544,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 2272,00 грн.

З огляду на викладені вище обставини,
суд дійшов висновку, що податкове
повідомлення-рішення №/29090 від
29.05.2014 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, у зв'язку з чим воно підлягає
визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо позовних вимог про стягнення
бюджетної заборгованості з податку на
додану вартість, варто зазначити
наступне.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню
визначений статтею 200 ПК України.

Так, відповідно до вимог п. 200.1. ст. 200 ПК
України, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пункт 200.2. ст.. 200 ПК України передбачає,
що при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

В свою чергу, відповідно до вимог п. 200.3.
ст. 200 ПК України, при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Також, відповідно до вимог п. 200.4. ст.. 200
ПК України, якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Враховуючи положення наведених норм ПК
України, а також те, що за наслідками
проведення перевірки посадовими
особами податкового органу прийняте
податкове повідомлення-рішення про
визначення суми грошового зобов'язання
з ПДВ через завищення ФОП ОСОБА_3
податкового кредиту, а позивач, в свою
чергу, не подавав заяви про
відшкодування ПДВ з Державного
бюджету, то вимога про стягнення
бюджетної заборгованості з податку на
додану вартість є передчасною та
необґрунтованою.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України Якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Позивачем при подачі позовної заяви
було сплачено судовий збір згідно
платіжного доручення №688 від 13.06.2014 в
сумі 182,70 грн. (а.с.2).

З огляду на викладене вище, ФОП ОСОБА_3
підлягає відшкодуванню з Державного
бюджету України сума судового збору
пропорційно частині задоволених
позовних вимог в розмірі 91,35 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Сумській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення та стягнення
бюджетної заборгованості з податку на
додану вартість - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.
Сумах №/29090 від 29.05.2014.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
витрати зі сплати судового збору в
сумі 91,35 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 15.07.2014
року.

З оригіналом згідно

Суддя
В.М. Соколов