Справа № 826/11086/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
31 липня 2014 року м.
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши позовну заяву і додані до
за позовом Гаражно-автомобільного
кооперативу "Райдужний-1" до Старшого
слідчого прокуратури Дніпровського
району м. Києва Вандіна Євгена
Валерійовича про визнання
протиправними дій, зобо'язати вчинити
30 липня 2014 року (відповідно до відмітки
служби діловодства суду)
Гаражно-автомобільний кооператив
«Райдужний-1» (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Вандіна
Євгена Валерійовича, старшого слідчого
прокуратури Дніпровського району
міста Києва (далі по тексту -
відповідач) в якому просить суд:
- визнати протиправними дії старшого
слідчого прокуратури Дніпровського
району міста Києва Вандіна Євгена
Валерійовича щодо незаконного
вилучення правовстановлюючих
документі ГАК «Райдужний-1»;
- зобов'язати відповідача негайно
повернути вилучені документи ГАК
«Райдужний-1» або відновити їх у
встановлений законом порядок за власні
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті
107 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує чи
немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суддя відкриває
провадження в адміністративній справі
на підставі позовної заяви, якщо
відсутні підстави для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду чи відмови у відкритті
провадження у справі.
Ознайомившись з матеріалами позовної
заяви Гаражно-автомобільного
кооперативу «Райдужний-1» суд дійшов
висновку, що даний спір не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України суб'єкт владних повноважень -
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
Частиною 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
Поряд з цим, пунктом 2 частини 3
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.
Рішенням Конституційного суду України
від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001
кримінальне судочинство визначається
як врегульований нормами КПК України
порядок діяльності органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду (судді) щодо порушення,
розслідування, розгляду і вирішення
кримінальних справ, а також діяльність
інших учасників кримінального процесу
- підозрюваних, обвинувачених,
підсудних, потерпілих, цивільних
позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, 10 грудня 2012
року внесено відомості про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань № 0001126 за
фактом самовільного будівництва
будівлі на самовільно зайнятій землі
службовими особами
гаражно-будівельного кооперативу
«Райдужний-1», що по проспекту Г.
Ватутіна, 18 в м. Києві за ознаками
правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч.
2 КК України. Розслідування даного
кримінального провадження доручено
старшому слідчому Дніпровського РУ
ГУМВС України в м. Києві Оверченко Н.Г.

Відповідно до постанови старшого
слідчого Дніпровського РУ ГУМВС
України в м. Києві Оверченка Н.Г. від 21
червня 2014 року . кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0001126 від 10 грудня 2012 року закрити у
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення.

Прокуратурою Дніпровського району
міста Києва розслідується кримінальна
справа № 54-3688 за
обвинуваченням ОСОБА_4 (голова
правління Гаражно-автомобільного
кооперативу «Райдужний-1») у вчиненні
злочину, передбаченого частиною 3
статті 365 Кримінального Кодексу
України, яка перебуває у провадженні
слідчого Прокуратури Дніпровського
району міста Києва Вандіна Євгена
Валерійовича.

Таким чином, вилучення
правовстановлюючих документі ГАК
«Райдужний-1» здійснено в межах
порушеної кримінальної справи.

Пунктом 25 статті 3
Кримінально-процесуального кодексу
України визначено, що учасники
кримінального провадження - сторони
кримінального провадження, потерпілий,
його представник та законний
представник, цивільний позивач, його
представник та законний представник,
цивільний відповідач та його
представник, представник юридичної
особи, щодо якої здійснюється
провадження, особа, стосовно якої
розглядається питання про видачу в
іноземну державу (екстрадицію),
заявник, свідок та його адвокат,
понятий, заставодавець, перекладач,
експерт, спеціаліст, секретар судового
засідання, судовий розпорядник.

Відповідно до приписів статті 25
Кримінального процесуального кодексу
України, чинного на час вчинення
зазначених дій (далі по тексту - КПК
України), прокурор, слідчий зобов'язані
в межах своєї компетенції розпочати
досудове розслідування в кожному
випадку безпосереднього виявлення
ознак кримінального правопорушення (за
виключенням випадків, коли кримінальне
провадження може бути розпочате лише
на підставі заяви потерпілого) або в
разі надходження заяви (повідомлення)
про вчинення кримінального
правопорушення, а також вжити всіх
передбачених законом заходів для
встановлення події кримінального
правопорушення та особи, яка його
вчинила.

Не вчинення таких дій відповідними
особами може бути оскаржено заявником,
потерпілим, його представником чи
законним представником, підозрюваним,
його захисником чи законним
представником, володільцем тимчасово
вилученого майна шляхом подання скарги
до місцевого суду, що передбачено
положеннями статей 303, 306 та 307 КПК
України.

Аналіз наведених положень
законодавства та позиції
Конституційного суду України дають
суду підстави для висновку, що
вирішення питання щодо діяльність або
бездіяльність відповідача, які
регламентовані Кримінальним
процесуальним кодексом України, не є
управлінською діяльністю і надання цим
діям (бездіяльності) оцінки не входить
до компетенції адміністративного суду.

Спільним листом Вищого
адміністративного суду України та
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 березня 2011 року № 334/8/13-11
(259/0/4-11) наголошено, що при визначенні
судової юрисдикції щодо вирішення
справи необхідно виходити з характеру
спірних правовідносин, прав та
інтересів, за захистом яких звернувся
позивач, суб'єктного складу сторін,
предмета спірних правовідносин. Органи
дізнання, слідства та прокуратури під
час перевірки заяви про злочин та її
вирішення, виконують не владні
управлінські функції, а владні
процесуальні функції, відтак, такі
спори не випливають із здійснення
суб'єктом владних повноважень своїх
владних управлінських функцій, а тому
не належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Згідно з вимогами частин 1 та статті 1
КПК України порядок кримінального
провадження на території України
визначається лише кримінальним
процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне
законодавство України складається з
відповідних положень Конституції
України, міжнародних договорів, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, цього Кодексу
та інших законів.

Завданнями кримінального провадження,
відповідно до статті 2 КПК України, є
захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Отже, правовідносини, що виникають з
приводу досудового розслідування,
вчинені в межах порушених кримінальних
проваджень, не є управлінськими, а
повноваження цих органів та їхніх
посадових осіб регламентовані
Кримінальним процесуальним кодексом
України.

Стаття 303 КПК України встановлю
перелік, рішень, дій чи бездіяльності
слідчого або прокурора, які можуть бути
оскаржені під час досудового
розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до статті 306 КПК України
скарги на рішення, дії чи бездіяльність
слідчого чи прокурора розглядаються
слідчим суддею місцевого суду згідно з
правилами судового розгляду,
передбаченими статтями 318 - 380 цього
Кодексу, з урахуванням положень цієї
глави.

Таким чином, компетенція Окружного
адміністративного суду міста Києва не
поширюється на вищезазначений
публічно-правовий спір, оскільки дана
справа має розглядатися в порядку
кримінального судочинства судом
загальної юрисдикції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 109, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Гаражно-автомобільному
кооперативу «Райдужний-1»у відкритті
провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвалу про відмову у відкритті
провадження в адміністративні справі
невідкладно надіслати особі, яка
подала позовну заяву, разом із позовною
заявою та усіма доданими до неї
матеріалами.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Ухвала може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник