Справа № 2а-4477/10/1770
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року м.
Київ К/800/41041/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби на ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2013 року
та постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.10.2010 року
по справі №2а-4477/10/1770 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рівнетранссервіс»
до Державної податкової інспекції у
місті Рівному Рівненської області
Державної податкової служби про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2010 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Рівнетранссервіс» звернулося до суду
з позовом до Державної податкової
інспекції у місті Рівному Рівненської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень №000452344/0/23-318 від
08.06.2010 року, №000452344/1/23-318 від 08.07.2010 року,
№000452344/2/23-318 від 14.09.2010 року про
зменшення суми бюджетного
відшкодування по податку на додану
вартість в розмірі 210867,13 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.10.2010 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20.06.2013 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що посадовими особами ДПІ
у м. Рівне за результатами
документальної невиїзної перевірки
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість за жовтень,
листопад, грудень 2009 року та січень 2010
року з врахуванням матеріалів
зустрічних перевірок постачальників
по ланцюгу та автоматичного
співставлення податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України встановлено ТОВ
«Рівнетранссервіс» п. 1.8 статті 1, пп. 7.4.1
п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(далі - Закон №168/97-ВР).

На підставі висновків перевірки та на
підставі рішень щодо розгляду скарг
позивача, податковим органом прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону
№168/97-ВР платник податку, який має право
на одержання бюджетного відшкодування
та прийняв рішення про повернення
повної суми бюджетного відшкодування,
подає відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Сума бюджетного відшкодування, як
правильно зазначено судами, залежить
від правильності визначення суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, правильність визначення яких
підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до пп.7.7.5 п. 7.7 статті 7 Закону
№168/97-ВР протягом 30 днів, наступних за
днем отримання податкової декларації,
податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
заявлених у ній даних за наявності
достатніх підстав вважати, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням податкового законодавства,
податковий орган має право протягом
такого ж строку провести позапланову
виїзну перевірку (документальну)
платника для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування. Податковий орган
зобов'язаний у п'ятиденний термін після
закінчення перевірки надати органу
державного казначейства висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пп. 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 Закону
№168/97-ВР на підставі отриманого
висновку відповідного податкового
органу орган державного казначейства
надає платнику податку зазначену у ній
суму бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунку на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку податкового органу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період.

Крім того, нормами Закону №168/97-ВР право
платника податку на відшкодування ПДВ
не поставлене в залежність від
проведення або не проведення всіх
зустрічних перевірок по всьому ланцюгу
до кінцевого виробника.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2013 року
та постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.10.2010 року
по справі №2а-4477/10/1770 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.