Справа № 1806/10585/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/800/28089/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.

Голяшкін О.В.

Логвиненко А.О.

розглянула в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області про перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського
районного суду з адміністративним
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області, в якому просив суд визнати
протиправними та скасувати рішення
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області, яким з
17.01.2012 року його позбавлено права на
отримання пенсії за вислугою років та
поновити її право на пенсійне
забезпечення, стягнути з відповідача
заборгованість з виплати пенсії
починаючи з 01.06.2012 року.

Постановою Ковпаківського районного
суду Полтавської області від 27.11.2012
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2013 року
постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 27.11.2012 року скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області, яким з
17.01.2012 року ОСОБА_3 позбавлено права на
отримання пенсії за вислугою років ,
поновити право на пенсійне
забезпечення. Зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області вчинити дії щодо
виплати ОСОБА_3 заборгованості з
виплати пенсії з 01.06.2012 року. В іншій
частині в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Головне
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та направити справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_3 наказом від 24.07.2009
року звільнено за власним бажанням з
органів внутрішніх справ.

Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, деяких інших осіб»
позивач з 16.07.2009 року отримував пенсію
за вислугу років.

Вироком Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 29.09.2011 року
ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину
під час здійснення функцій
представника влади, передбаченого ч. 4
ст. 191, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 364 КК України та
відповідно ст. 54 КК України позбавлено
спеціального звання капітан міліції.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 17.01.2012 року ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 364 КК
України.

На підставі наказу Міністерства
внутрішніх справ України № 449 о/с від
30.05.2011 року ОСОБА_3 позбавлено
спеціального звання - капітан міліції.

Вирок суду від 29.09.2011 року разом з
наказом МВС України від 30.05.2011 р.
направлено Управлінням МВС України на
Південно-Західнній залізниці на адресу
пенсійного органу листом від 13.06.2012
року.

Згідно листа відповідача від 03.08.2012
року та атестату № 436 ГУПФУ в Сумській
області про зняття з обліку, ОСОБА_3
припинено виплату пенсії з 01.06.2012 року
та повідомлено про втрату права на
отримання пенсії за вислугу років з
17.01.2012 року з моменту вступу в законну
силу вироку суду.

Відповідно до частини 29
Кримінально-виконавчого кодексу
України 1. Суд, який постановив вирок
про позбавлення засудженого
військового, спеціального звання,
рангу, чину або кваліфікаційного класу,
після набрання ним законної сили
направляє копію вироку органові чи
посадовій особі, які присвоїли це
звання, ранг, чин або кваліфікаційний
клас. Після одержання копії вироку,
яким засудженого позбавлено
військового, спеціального звання,
рангу, чину або кваліфікаційного класу,
орган чи посадова особа, які присвоїли
це звання, ранг, чин або
кваліфікаційний клас, вносить до
відповідних документів запис про
позбавлення засудженого цього звання,
рангу, чину або кваліфікаційного класу
і вживає заходів до позбавлення його
всіх прав і пільг, пов'язаних з цим
званням, рангом, чином або
кваліфікаційним класом.

За змістом статті 1-2 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, деяких
інших осіб» обов'язковою умовою для
отримання пенсії за вислугу років є
наявність у особи начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ України присвоєного звання
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 29.07.1991 № 144 «Про
затвердження Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ».

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивача позбавлено
спеціального звання - капітан міліції,
тому позивач не має право на отримання
пенсії на підставах, передбачених
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, деяких інших осіб».

Суд апеляційної інстанції скасував
постанову суду першої інстанції у
зв'язку з наявністю ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29.01.2013 року, прийнятою за
розглядом касаційної скарги на вирок
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 29.09.2011 року та
ухвалу Апеляційного суду Сумської
області від 17.01.2012 року, якою ухвалу
Апеляційного суду Сумської області від
17.01.2012 року щодо ОСОБА_3 скасовано, а
справу направлено на новий апеляційний
розгляд.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ виходив з того, що судом першої
інстанції неправильно застосовано ст.54
КК України, оскільки залишається
незрозумілим до якого із злочинів її
застосовано, що в свою чергу залишено
поза увагою апеляційного суду.

Крім того, апеляційний суд, виключаючи
з мотивувальної частини вироку
вказівку, що майно яким заволодів
ОСОБА_3 «перебувало у його віданні»,
фактично змінив об'єктивну сторону
злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК
України та інкримінованого
засудженому, і кваліфікацію дій на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання службовою особою своїм
службовим становищем. Вказаним
рішенням суд фактично не призначив
покарання за вказаним епізодом.

Також, викладаючи резолютивну частину
ухвали, апеляційний суд допустив
помилку, в резолютивній частині ухвали
не послався на Закон, на підставі якого
скасував вирок суду в частині
засудження ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 358 КК
України і закрив провадження по справі.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ також зазначив, що не розмежовано
які конкретно дії поставлені в
обвинувачення ОСОБА_3, суд кваліфікує
відповідно за статтями 191 ч. 4 і 364 ч. 3 КК
України.

Проте, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог та вважає законними і
обґрунтованими дії відповідача щодо
припинення виплати пенсії позивачу з
01.06.2012 року у зв'язку з наявністю на той
час вироку, який набрав законної сили
та яким позивача позбавлено
спеціального звання - капітан міліції.

З огляду на зазначене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволенні позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції ухвалене з
порушенням норм матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана не вірно.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст. 220, 222, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області задовольнити
частково.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27.03.2013 року у цій справі скасувати.

Постанову Ковпаківського
районного суду Полтавської області від
27.11.2012 року залишити в силі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: