Справа № 2а-3620/11
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2014 р. м. Київ
К/800/7878/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Радово"

на постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 14 січня 2013 року

у справі №2а-3620/11/0118

за позовом ОСОБА_4

до Добрівської сільської ради
Сімферопольського району Автономної

Республіки Крим,

третя особа Обслуговуючий кооператив
"Житлово-будівельний кооператив
"Радово",

про визнання протиправними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Добрівської
сільської ради Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим
(далі по тексту Добрівська сільська
рада), яким просив визнати незаконними
та скасувати рішення 30 сесії 5
скликання Добрівської сільської ради
від 03.09.2010 року та рішення 31 сесії 5
скликання Добрівської сільської ради
від 13.10.2010 року.

Постановою Сімферопольського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 09 квітня 2012 року у справі
№2а-3620/11/0118 позовні вимоги задоволено
частково, скасовано рішення 30 сесії 5
скликання Добрівської сільської ради
від 03.09.2010 року в частині відмови ОСОБА_4
у наданні земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарчих споруд
та будівель у АДРЕСА_1. В задоволені
решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 14 січня 2013 року у справі №2а-3620/11/0118
постанову Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від 09
квітня 2012 року у зазначеній справі
скасовано, прийнято нову постанову,
позовні вимоги задоволено, визнано
протиправним та скасовано рішення 30
сесії 5 скликання Добрівської
сільської ради від 03.09.2010 року в частині
відмови ОСОБА_4 у наданні земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарчих споруд та будівель у
АДРЕСА_1, зобов'язано Добрівську
сільську раду протягом одного місяця з
моменту набуття чинності рішення в
порядку, встановленому Законом України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
розглянути клопотання ОСОБА_4 щодо
надання земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд та будівель у АДРЕСА_1 та
прийняти відповідне рішення.

При скасуванні рішення місцевого
адміністративного суду та ухваленні
нового, суд апеляційної інстанції
виходив з обґрунтованості позивачем
своїх вимог, оскільки в процесі
розгляду справи знайшов своє
підтвердження факти прийняття
відповідачем рішень з порушення вимог
законодавства та без врахування всіх
обставин справи, що є підставою для
визнання їх протиправними та
скасування.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Обслуговуючий
кооператив "Житлово-будівельний
кооператив "Радово" (далі по тексту ОК
"Радово") звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального права, просить
вищезазначене рішення суду другої
інстанції скасувати, постанову
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 09
квітня 2012 року залишити в силі.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 01.09.2010 року позивач
звернувся із заявою за вх.№1343 від 02.09.2010
року до Добрівської сільської ради з
клопотанням про виділення земельної
ділянки для індивідуального
будівництва житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1.

03.09.2010 року 30 сесія 5 скликання
Добровської сільської ради розглянула
заяву позивача від 02.09.2010 року вх.№1343 та
прийняла оскаржуване рішення «Про
відмову о наданні ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1» у
зв'язку із порушенням земельного
законодавства - самочинним заняттям
земельної ділянки і самочинним
будівництвом на неї.

Відповідно до протоколу 30 сесії 5
скликання Добрівської сільської ради
від 03.09.2010 року до порядку денного
включено, у тому числі, питання щодо
розгляду заяви позивача про надання
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку.
Зазначене питання, відповідно до цього
ж протоколу, прийнято у цілому,
оскільки усі питання розглянути на
засіданні постійних комісії по
екології, раціональному використанню
та регулюванню земельних відносин.

У судовому засіданні, при огляді
оригіналу протоколу 30 сесії 5 скликання
Добрівської сільської ради від 03.09.2010
року встановлено, що питання щодо
розгляду заяви ОСОБА_4 про надання
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку до
порядку денного не було включено.

Згідно з протоколом 30 сесії 5 скликання
Добрівської сільської ради від
03.09.2010року на засіданні сесії присутнє
30 депутатів, однак вказане питання
прийняте одностайне 25 депутатами.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судами попередніх інстанцій
досліджені оскаржені позивачем
рішення Добрівської сільської ради, їм
надано юридичну оцінку.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правовою позицією судів
попередніх інстанцій щодо порушення
процедури прийняття відповідачем
рішення від 03.09.2010 року. Вказана
обставина є підставою для визнання
вказаного рішення органу місцевого
самоврядування протиправним та його
скасування.

В касаційній скарзі ОК "Радово" звертає
увагу суду на помилковість висновків
апеляційного адміністративного суду
про задоволення позовних в частині
визнання рішення відповідача від 13.10.2010
року протиправним та його скасування,
оскільки акт дослідження земельної
ділянки розташованої на території
Добрівської сільської ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим в с.Перевальне №19 від
12.07.2010 року є неприпустимим і
неналежним доказом.

З цього приводу судова колегія вважає
за необхідне зазначити наступне.

За нормою частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Законодавцем в Кодексі
адміністративного судочинства України
встановлені повноваження суду
касаційної інстанції щодо меж
перегляду ним рішень судів попередніх
інстанцій. Твердження касатора не
містять обґрунтованих доказів
порушення судами застосування норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративним
апеляційним судом правозастосування
відбулось із дотримання норм діючого
законодавства та з повним, достовірним,
неупередженим та об'єктивним
з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Радово" - залишити без
задоволення.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 14 січня 2013 року у справі №2а-3620/11/0118 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: