Справа № 804/9927/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 р. Справа № 804/9927/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Парненко
В.С.

при секретарі судового засідання
Драгота С.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача Полішко
І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Держземагентства
у Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними за
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 р. ОСОБА_3 (надалі - позивач)
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Головного управління
Держземагентства у Дніпропетровській
області (надалі - відповідач) з
наступними позовними вимогами:

1. Визнати відмову немотивованою, та
протиправним ненадання Головним
управлінням Держземагентства
Дніпропетровської області ОСОБА_3
Дозволу на розробку документації із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
орієнтовною площею 2 га за рахунок
земель сільськогосподарського
призначення за межами с. Дорогого, яка
знаходиться на території
Новоолександрівської сільської Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровській області.

2. Зобов'язати Головне управління
Держземагентства у Дніпропетровській
області видати ОСОБА_3 Дозвіл на право
на розробку документації із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
орієнтовною площею 2 га за рахунок
земель сільськогосподарського
призначення за межами с. Дорогого, яка
знаходиться на території
Новоолександрівської сільської Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровській області.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
позивачу незаконно відмовлено у
наданні Дозволу на розроблення
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства, що значно
порушує права останнього.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити. Надав додаткові письмові
пояснення по справі.

Відповідач в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечував, просив в
задоволенні позову відмовити. Надав
письмові заперечення проти позову.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Положення про Головне
управління Держземагентства в області,
затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України 10.05.2012 № 258, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30 травня
2012 р. за № 852/21164, Головне управління
Держземагентства в області (надалі -
Головне управління) є територіальним
органом Державного агентства
земельних ресурсів України та йому
підпорядковане.

Головне управління у своїй діяльності
керується Конституцією та законами
України, актами та дорученнями
Президента України, актами Кабінету
Міністрів України, дорученнями
Прем'єр-міністра України, наказами
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, дорученнями
Міністра аграрної політики та
продовольства України (далі - Міністр),
наказами Держземагентства України,
дорученнями Голови Держземагентства
України та його заступників, актами
місцевої державної адміністрації та
органів місцевого самоврядування, а
також цим Положенням.

Завданням Головного управління є
реалізація повноважень
Держземагентства України на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці.

Судом встановлено, 07.10.2013 р. позивач
звернувся до Головного управління
Держземагентства у Дніпропетровській
області з заявою про надання Дозволу на
розроблення документації із
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства за межами с. Дороге на
території Новоолександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області
(надалі - Дозвіл).

06.11.2013 р. позивачу було відмовлено в
наданні Дозволу у зв'язку з відсутністю
належним чином оформлених
картографічних матеріалів.

12.12.2013 р. позивач подав скаргу на
перевищення влади та зловживання
службовими повноваженнями першим
заступником Головного управління
Держземагенства Бондар О.В.

Листом від 24.12.2013 р. №С-3044-3088/6-13
відповідач повідомив, що виходячи з
графічних матеріалів на земельну
ділянку, які були надані до Головного
управління Держземагентства у
Дніпропетровській області, та
інформації, наданої управлінням
Держземагентства у Дніпропетровській
області, зазначена на графічних
матеріалах земельна ділянка перебуває
в оренді. Таким чином, місце
розташування земельної ділянки не
враховує вимоги Земельного кодексу
України.

04.03.2014 р. позивач повторно звернувся до
Головного управління Держземагентства
у Дніпропетровській області з заявою
про надання Дозволу на розроблення
документації із землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства.

Листом від 03.04.2014 р. № 31-4-0.11-2656/2-14
відповідач повідомив, що за письмовою
інформацією, наданою управлінням
Держземагентства у Дніпропетровському
районі, відповідно до графічних
матеріалів земельна ділянка, яку
позивач має намір відвести, перебуває в
оренді. Таким чином, місце розташування
вказаної ОСОБА_3 земельної ділянки не
враховує вимоги Земельного кодексу
України.

Позивач не погоджується з такими діями
відповідача у зв'язку з тим, що 13.06.2013 р.
Дніпропетровською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської
області було видане Розпорядження №
223-р про припинення дії договорів
оренди земельних ділянок (надалі -
Розпорядження №223-р). Дію договору
оренди на який посилається відповідач
припинено, у зв'язку зі смертю
орендодавця - фізичної особи ОСОБА_6.

З проводу зазначеного суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу
України земельні відносини
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст. 33 Земельного кодексу
України, громадяни України можуть мати
на праві власності та орендувати
земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом «в» ч. 3 ст. 116
Земельного кодексу України, безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до пункту «б» ч.1 ст. 116
Земельного кодексу України, громадяни
України мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної
власності в таких розмірах: для ведення
особистого селянського господарства -
не більше 2,0 гектара.

Земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян або
юридичних осіб, передаються у
власність чи користування за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування лише після
припинення права власності чи
користування ними в порядку,
визначеному законом (ч. 5 ст. 116
Земельного кодексу України).

Згідно з ч.4 ст. 122 Земельного кодексу
України, центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
25.01.2013 № 40, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14.02.2013 за
№260/22792, внесено зміни до Положення про
Головне управління Держземагентства в
області, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України 10.05.2012 № 258,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 травня 2012 р. за №
852/21164, яким передбачено, що Головне
управління відповідно до покладених на
нього завдань: передає відповідно до
закону земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області.

Відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного
кодексу України, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст.118 Земельного кодексу
України передбачено, що відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Отже, принциповою обставиною при
вирішенні даної справи є встановлення
правомірності чи неправомірності дій
відповідача щодо надання відмови в
отриманні ОСОБА_3 Дозволу.

В заперечення проти позовних вимог
відповідач вказує, що за даними
територіального органу
Держземагентства - управління
Держземагентства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області, на
час розгляду заяви ОСОБА_3,
Розпорядження №223-р до управління не
надходило, і у державній статистичній
звітності з кількісного обліку земель
за формою 6-зем запитувана земельна
ділянка значиться як орендована.
Відповідно до Книг записів реєстрації
договорів оренди землі 10.07.2006 р.
районним відділом центру Державного
земельного кадастру зареєстровано
договір оренди землі, строком на 25
років, на земельну ділянку з
кадастровим номером :01:021:0031, яка
розташована на території
Новоолександрівської сільської ради,
площа земельної ділянки 15,3659 га, форма
власності - державна, цільове
призначення - для ведення товарного
сільгоспвиробництва, орендодавець -
районна державна адміністрація
Дніпропетровської області, орендар -
ОСОБА_6. А отже, позивачу правомірно
було відмовлено у наданні Дозволу.

Проте, дане твердження відповідача не
відповідає дійсності з огляду на таке.

Статтею 31 Закону України «Про оренду
землі» встановлені підстави
припинення договору оренди землі.

Відповідно до змісту Розпорядження
№223-р, у зв'язку з припиненням дії
договорів оренди у зв'язку зі смертю
орендодавця, на управління
Держземагентства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області
покладено обов'язок внести зміни в
статистичну звітність форми 6 -зем щодо
припинення права оренди ОСОБА_6 на
земельні ділянки; на державного
кадастрового реєстратора управління
Держземагентства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області
скасувати державну реєстрацію
земельної ділянки в Державному
земельному кадастрі.

У відповідь на звернення позивача до
Дніпропетровської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, останній надіслав копію листа
№5/13-1418 від 09.07.2013 р., адресованого
начальнику управління
Держземагентства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
відповідно до якого повідомлено про
прийняття Розпорядження №223-р та
надіслано його копію для вжиття
заходів та внесення до реєстру
необхідних змін.

Згідно штемпелю вхідної
кореспонденції, відповідач отримав
даний лист 12.07.2013 р.

Таким чином, на час звернення позивача
з відповідною заявою до Головного
управління Держземагентства у
Дніпропетровській області, останньому
було відомо про припинення дії оренди
земельної ділянки та мали бути
внесенні відповідні зміни у дані
Державного земельного кадастру.

Наведені обставини дають право для
висновку, що під час вирішення питання
за заявою позивача, відповідач
обмежився формальною відповіддю та не
вжив усіх залежних від нього заходів,
що призвело до невмотивованої відмови
у наданні Дозволу.

Суд звертає увагу, що позивачем
заявлена позовна вимога 1 даного позову
у такій редакції: «визнати відмову
немотивованою, та протиправним
ненадання Головним управлінням
Держземагентства Дніпропетровської
області ОСОБА_3 Дозволу на розробку
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га за рахунок земель
сільськогосподарського призначення за
межами с. Дорогого, яка знаходиться на
території Новоолександрівської
сільської Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровській області».

Проте, відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову,
зокрема, про визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Також, суд зауважує, що надаючи
лист-відповідь від 03.04.2014 р. №
31-4-0.11-2656/2-14 відповідач відмовив
позивачу у наданні Дозволу, проте
вказаний лист не є рішенням в розумінні
ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У зв'язку з цим та з урахуванням
юридичної термінології, суд приходить
до висновку про визнання протиправними
дій Головного управління
Держземагентства у Дніпропетровській
області щодо надання невмотивованої
відмови ОСОБА_3 у видачі Дозволу на
розробку документації із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га за рахунок земель
сільськогосподарського призначення за
межами с. Дорогого, яка знаходиться на
території Новоолександрівської
сільської Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровській області.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Головного управління Держземагентства
у Дніпропетровській області видати
ОСОБА_3 Дозвіл на право на розробку
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га за рахунок земель
сільськогосподарського призначення за
межами с. Дорогого, яка знаходиться на
території Новоолександрівської
сільської Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровській області, суд
зазначає, що до повноважень
адміністративного суду відноситься
визначення порядку захисту порушеного
права, проте, суд не може перебирати на
себе функції інших органів, зокрема,
щодо безумовного зобов'язання
відповідача надати Дозвіл на
розроблення документації із
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки без
розгляду заяви позивача по суті.

Задоволення такої вимоги буде являтись
втручанням в роботу та перешкоджанням
у здійсненні відповідачем своїх
повноважень, а такі дії суду є
неприпустимими

Проте, керуючись ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд виходить за межі позовних вимог,
так як це необхідно для повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача та
зобов'язує Головне управління
Держземагентства у Дніпропетровській
області розглянути заяву ОСОБА_3 щодо
видачі Дозволу на право розробки
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га за рахунок земель
сільськогосподарського призначення за
межами с. Дорогого, яка знаходиться на
території Новоолександрівської
сільської Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровській області
згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім розгляду справ про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано до суду жодних
належних та достатніх доказів у
підтвердження правомірності своїх дій
щодо надання відмови в отриманні
позивачем Дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Головного управління Держземагентства
у Дніпропетровській області про
визнання дії протиправними за
зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного
управління Держземагентства у
Дніпропетровській області щодо
надання невмотивованої відмови ОСОБА_3
у видачі Дозволу на розробку
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га за рахунок земель
сільськогосподарського призначення за
межами с. Дорогого, яка знаходиться на
території Новоолександрівської
сільської Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровській області.

Зобовязати Головне управління
Держземагентства у Дніпропетровській
області розглянути заяву ОСОБА_3 щодо
видачі Дозволу на право розробки
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га за рахунок земель
сільськогосподарського призначення за
межами с. Дорогого, яка знаходиться на
території Новоолександрівської
сільської Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровській області
згідно вимог чинного законодавства.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено
01 серпня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 01.08.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко
В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун