Справа № 267/3582/14-а
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2а/267/120/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2014 року

86103, Донецька область, м. Макіївка,

пр-т Генерала Данилова, б. 21

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області

у складі головуючого судді Наумової
О.С.,

при секретарі судового засідання
Ковальчук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом

ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України
в Гірницькому районі м. Макіївки

про визнання протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі
міста Макіївки щодо ненарахування та
непроведення виплати щомісячної
доплати до пенсії як «дитині війни»,
встановленої ст. 6 Закону України «Про
соціальний статус дітей війни» в
розмірі 30 % пенсії за віком, з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року; а також
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі
міста Макіївки провести нарахування та
виплату щомісячної доплати до пенсії,
встановленої ст. 6 України «Про
соціальний захист дітей війни», в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року, з
відрахуванням фактично проведених
виплат за даний період

за участю сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Шевченко О.В. - за
довіреністю

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки про
визнання протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі міста Макіївки
(далі - УПФУ) щодо ненарахування та
непроведення виплати щомісячної
доплати до пенсії як «дитині війни»,
встановленої ст. 6 Закону України «Про
соціальний статус дітей війни» в
розмірі 30 % пенсії за віком, з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
дія осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року; зобов'язання
УПФУ провести нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії,
встановленої ст. 6 України «Про
соціальний захист дітей війни», в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року, з
відрахуванням фактично проведених
виплат за даний період.

В обґрунтування позову зазначив, що він
відноситься до категорії «дітей
війни», тому відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» має право з 1 січня 2014
року на щомісячну доплату до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком. Натомість доплати до пенсії
нараховувалися і сплачувалися
відповідачем не у належному розмірі
ніж встановлено Законом України «Про
соціальний захист дітей війни»,
жодних обмежень щодо застосування
закону у 2014 році не було, чим були
порушені законні права. На підставі
викладеного, посилаючись на Закон
України «Про соціальний захист дітей
війни», просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, місце та час розгляду справи
була повідомлена належним чином. При
цьому, просила справу розглядати без
її участі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
вважав, що позивач отримує пенсію як
«дитина війни» та щомісячну надбавку.
Виплата доплати до пенсії
проводиться у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», яка
набрала чинності з 01.01.2012. Пунктом 4
зазначеної постанови встановлено, що
«дітям війни» до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення встановлене
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність. Саме у такому розмірі -
7 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, у
відповідності до постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 № 1381, і
проводиться виплати надбавки
позивачці з 1 січня 2014 року, що
щомісячно складає 66 грн. 43 коп. (7
відсотків від 949 грн.)

Враховуючи викладене, просив відмовити
у позові.

Вислухавши в судовому засіданні
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

Пенсійний фонд України, згідно із
Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 06.04.2011р. № 384/2011, є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України.

Відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки, згідно із Положенням про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженим постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. №
8-2 (у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України 25.02.2008р. № 5-5),
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 21.05.2002р. за № 442/6730, є органом
Фонду, підпорядкованим відповідно
головному управлінню в області, що
разом з цими управлінням утворює
систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п. 1.2. даного Положення
управління у своїй діяльності
керується, зокрема, Конституцією та
законами України, актами Кабінету
Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач належить
до соціальної групи «діти війни», що
підтверджується посвідченням, та
користується правами і пільгами,
встановленими Законом України «Про
соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» ,
який набрав чинності з 01.01.2006, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Статтею 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що фінансове забезпечення
соціальних гарантій, передбачених
зазначеним законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Відповідно до статті 71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік"
та Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік…» з метою
приведення окремих норм законів у
відповідність із цими законами, на 2007
та 2008 роки було зупинено, зокрема, дію
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Поряд з цим, 09.07.2007 року Конституційним
Судом України у справі № 1-29/2007 (справа
про соціальні гарантії громадян)
ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно
до якого, визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення, зокрема,
п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» № 489-V від
19.12.2006 року, а також рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22.05.2008 року положення пункту 28
розділу ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року щодо внесення змін до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Конституційний Суд України відзначив,
що положеннями Закону України про
Державний бюджет України не можуть
скасовуватися чи змінюватися обсяги
прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій громадян, передбачених іншими
законами України, не можуть вноситися
зміни, зупинятися дія чинних законів
України, а також встановлюватися інше
(додаткове) правове регулювання
відносин, що є предметом інших законів
України.

Таким чином, з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до
22.07.2011 року спірні відносини
регулювалися відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в редакції Закону, яка діяла до 01
січня 2007 року, відповідно до якої дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, статей 5 та 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Тобто, визначення порядку та розмірів
виплат указаним категоріям громадян на
2013 рік делеговано Кабінету Міністрів
України.

В 2013 році порядок та розмір виплат
«дітям війни» визначалися постановою
КМУ №1381 від 28.12.2011 року, якою визначено
розмір підвищення «дітям війни» 7%
прожиткового мінімуму, встановлено
законом для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» діяли протягом
бюджетного року та закінчилися 31.12.2013
року.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не встановлено
обмеження щодо виплат підвищення до
пенсії «дітям війни», не внесено змін
до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», тому з 01.01.2014 діють
положення ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
відповідно до якої дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Крім того, зазначеним вище Законом не
було надано повноважень Кабінету
Міністрів України визначати розмір
та порядок застосування положень ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014
рік.

Доводи представника відповідача у
судовому засіданні про те, що до
спірних правовідносин підлягають
застосуванню положення Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.12.2011
№ 1381 « Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення» в
редакції від 24.04.2014, не приймаються
судом до уваги, оскільки вищу юридичну
силу над підзаконними актами, яким є
зазначена постанова , мають закони,
яким є Закон України «Про соціальний
захист дітей війни»

На час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначений ст. 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування»,
згідно якої мінімальна пенсія за
віком дорівнює розміру, визначеного
законом, прожиткового мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

За ст. 2 Закону України «Про прожитковий
мінімум» прожитковий мінімум
застосовується, крім іншого, для
встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
встановлено на 2014 рік прожитковий
мінімум в розрахунку на місяць на
особу, що втратила працездатність: з 1
січня - 949 грн.

Враховуючи, що фактично позивач
отримує підвищення до пенсії у
розмірі, визначеному п.4 постанови
Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №
1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», замість розміру,
визначеного ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», то
суд вважає встановленим, що заявлені
позовні вимоги підлягають
задоволенню на підставі
вищевикладеного мотивування шляхом
визнання протиправною бездіяльність
відповідача та зобов`язання УПФУ
провести позивачці нарахування та
виплату щомісячної доплати до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, з урахуванням встановленого
законодавством розміру прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність.

Між тим, суд зазначає, що у заявлених
позовних вимогах позивачем не
обмежено кінцевий строк поновлення
його порушених прав.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб`єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. В межах Кодексу
адміністративного судочинства України
захисту підлягає лише порушене право,
внаслідок чого зобов`язання УПФУ в
подальшому вести нарахування та
виплату підвищення до пенсії є
безпідставним, оскільки не є законним
встановлення обов`язків на майбутнє
без врахування вимог чинного
законодавства, яке може мати місце та
без наявності спірних правовідносин.
Отже, положеннями КАС України
передбачено відновлювати лише
порушенні права осіб, а не ті, які
можуть бути порушенні у майбутньому.

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку, що відповідач не довів
правомірність своєї бездіяльності
відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України, і вважає за необхідне вимоги
позивача про виплату підвищення до
пенсії у розмірі, визначеному в статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», задовольнити частково та
поновити порушене право на пенсійне
забезпечення, починаючи з 1 січня 2014
року та на момент ухвалення судового
рішення у справі, оскільки вирішувати
наперед правовідносини, які ще не
стали спірними, суд не має компетенції.

Згідно до ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі зазначеного з Державного
бюджету України підлягає стягненню
судовий збір на користь позивачки у
розмірі 73,08 грн., сплачений при поданні
позову до суду.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки про визнання
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі міста Макіївки щодо
ненарахування та непроведення виплати
щомісячної доплати до пенсії як
«дитині війни», встановленої ст. 6
Закону України «Про соціальний статус
дітей війни» в розмірі 30 % пенсії за
віком, з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
дія осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року; зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі міста Макіївки
провести нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії,
встановленої ст. 6 України «Про
соціальний захист дітей війни», в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року, з
відрахуванням фактично проведених
виплат за даний період - задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі міста Макіївки щодо
ненарахування та непроведення виплати
щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, як «дитині
війни», встановленої ст. 6 Закону
України «Про соціальний статус дітей
війни» в розмірі 30 % зі пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
дія осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року по 16 липня 2014
року включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі
міста Макіївки провести нарахування та
виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, щомісячну доплату до пенсії,
встановлену ст. 6 України «Про
соціальний захист дітей війни», в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року по 16 липня 2014
року включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат за даний період.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з
Державного бюджету України витрати по
сплаті судового збору в сумі 73,08 грн.

В частині присудження виплати
перерахованої пенсії допустити
негайне виконання рішення суду у межах
суми стягнення за один місяць.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та її проголошені в судовому засіданні
16 липня 2014 року. Повний текст постанови
виготовлений 21 липня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.С. Наумова