Справа № 381/2093/14-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Зуй Т.С.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при
секретарі Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві на ухвалу Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 16 травня 2014 року у справі за
поданням відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у м. Києві про зміну способу та
порядку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 16 травня 2014
року подання відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у м. Києві про зміну способу та
порядку виконання рішення суду було
задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
Головне управління Пенсійного фонду
України в м. Києві подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 16 травня 2014 року
як таку, що постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалити нову, якою відмовити
в задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у м. Києві
.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, суд дійшов
наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у відділі примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у м. Києві перебуває виконавчий
лист про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 підвищення, як інваліду війни 2
групи на 350% мінімальної пенсії за
віком.

Відділ примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у м. Києві
звернувся з поданням про зміну способу
та порядку виконання рішення суду по
справі № 2а-5017/2006 шляхом стягнення з
Головного управління Пенсійного фонду
України у м. Києві на користь ОСОБА_2
заборгованості з 01.01.2000 року по 31.12.2007
року в сумі 76560,10 грн. та за період з
01.01.2007 року по 30.04.2014 року в сумі 78754,15
грн..

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до п.2. ч.4. ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. Згідно з
п.2. ч.2 ст. 162 КАС України, в разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що зобов'язання
покладенні на відповідача судом по
справі № 2а-5017/2006, є позовними вимогами
як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, які були
задоволені судом.

За таких обставин відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у м. Києві просив змінити не
спосіб та порядок виконання судового
рішення, а судове рішення по суті
позовних вимог і вирішити додаткову
позовну вимогу про стягнення коштів,
яка не була предметом розгляду даної
справи.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення або розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути відсутність
коштів на рахунку, а для зміни способу
та порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення, тощо.

Отже, для відстрочення або
розстрочення виконання рішення це
обставини, що ускладнюють його
виконання, а для зміни способу та
порядку виконання це обставини, які
роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійсненна за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
а тому колегія суддів дійшла висновку
про відсутність підстав для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні спірного
судового рішення було неповно
з'ясовано фактичні обставини справи та
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.
Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справ та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись статтями 160, 195, 199, 202, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві - задовольнити.

Ухвалу
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 16 травня 2014 року -
скасувати.

У задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у м. Києві
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду - відмовити.
Ухвала набирає законної
сили в порядку, встановленому статтею
254 КАС України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені статтею 212 КАС
України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.