Справа № 826/1705/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року м.
Київ К/800/46178/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівСтрелець Т. Г.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 квітня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, в якому просив:
визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області щодо
направлення 01 грудня 2012 року листа про
повернення декларації про початок
виконання будівельних робіт № 7/10-63/0611/02
від 06 листопада 2012 року; зобов'язати
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області зареєструвати
декларацію про початок виконання
будівельних робіт індивідуального
житлового будинку та господарських
будівель за поштовою/будівельною
адресою: АДРЕСА_1, - та письмово
повідомити ОСОБА_4 номер та дату
реєстрації".

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
квітня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року, позов задоволено частково:
визнано протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області по
поверненню 01 грудня 2012 року ОСОБА_4
декларації № 7/10-63/0611/02 від 31 жовтня 2012
року про початок виконання будівельних
робіт; зобов'язано Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
розглянути декларацію ОСОБА_4
№ 7/10-63/0611/02 від 31 жовтня 2012 року та
додані до неї матеріали відповідно до
вимог законодавства; в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
відповідач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати та
ухвалити нове судове рішення про
відмову у задоволені позовних вимог
повністю.

В запереченні позивач просив касаційну
скаргу залишити без задоволення, а
рішення суду першої інстанції змінити,
виклавши резолютивну частину рішення у
відповідності до позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є
замовником будівництва об'єкту
«Індивідуальний житловий будинок та
господарські будівлі» за
поштовою/будівельною адресою: АДРЕСА_1.

За замовленням позивача розроблена
проектна документація, надані
містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки № 165/2012, яка
належить ОСОБА_4 на праві приватної
власності (державний акт на право
власності на земельну ділянку,
зареєстрований в Поземельній книзі 29
вересня 2010 року за № 671360).

31 жовтня 2012 року позивач направив до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області декларацію про
початок виконання будівельних робіт КС
8 та, водночас, повідомив, що у
якості господарської споруди
зазначено навіс з барбекю (відповідно
до п.3.3 ДБН А.2.2-3-2012 p.), вказано його
функціональне призначення та технічні
характеристики.

01 грудня 2012 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області направила позивачу
лист № 7/10-63/0611/02 від 06 листопада 2012 року,
яким повідомила позивача про
повернення декларації про початок
виконання будівельних робіт КС 8
від 31 жовтня 2012 року на
доопрацювання.

Не погоджуючись з такими діями
інспекції, позивач звернувся з цим
позовом до суду.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції про задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що суб'єкт владних повноважень не надав
суду жодних доказів в обґрунтування
правомірності відмови в реєстрації
декларації позивача про початок
будівельних робіт.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів.

Процедура виконання будівельних робіт
визначена Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон
№ 3038-VI) та Порядком виконання
будівельних робіт, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року № 466 (далі -
Порядок).

Реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт проводять
відповідні інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 8 Порядку реєстрація
декларації здійснюється з дотриманням
вимог Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності».

Реєстрацію декларації проводить
Інспекція за місцезнаходженням об'єкта
на безоплатній основі.

Згідно із п. 9 Порядку, замовник (його
уповноважена особа) заповнює і подає
особисто або надсилає рекомендованим
листом з описом вкладення до Інспекції
два примірники декларації за формою
згідно з додатком 2.

Інспекція протягом п'яти робочих днів з
дня надходження декларації перевіряє
повноту даних, зазначених у декларації
та реєструє її (п. 10 Порядку).

Пунктом 11 Порядку передбачено, що у
разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її замовнику
з обґрунтуванням причин повернення у
строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідно до розділу І «Вступ»
Державного класифікатора будівель та
споруд ДК 018-2000, будівлі у класифікаторі
класифікуються за їх функціональним
призначенням із деталізацією за
розділами, підрозділами, групами,
класами та підкласами.

Відповідно до додатку № 2 до Декларації
про початок виконання будівельних
робіт, код об'єкта вказано позивачем
1110.3, що згідно з Державним
класифікатором будівель та споруд ДК
018-2000 визначається як «будинки
садибного типу».

Підставою повернення Декларації про
початок виконання будівельних робіт КС
8 від 31 жовтня 2012 року на
доопрацювання стало відсутність
зазначення коду господарської споруди
згідно з Державним класифікатором
будівель та споруд ДК 018-2000 та неповне
зазначення нежитлових приміщень
(навісу з барбекю), відповідно до п. 9
Постанови Кабінету міністрів України
від 13 квітня 2011 року, № 466.

Між тим відповідач не звернув уваги на
те, що Державним класифікатором
будівель та споруд ДК 018-2000 окремий код
для навісу з барбекю відсутній.

При цьому відповідно до абз. 11
вказаного класифікатора одиницею
класифікації в класифікаторі в
основному є окрема будівля чи
інженерна споруда (будинок, дорога,
трубопровід тощо). Для комплексних
будівель, що складаються з декількох
будівель, кожна будівля може
класифікуватися окремо. Проте, якщо
дані не деталізовані чи відсутні, то
комплекс відносять до
класифікаційного угруповання.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій щодо
неправомірності повернення
відповідачем декларації про початок
виконання будівельних робіт на
доопрацювання з підстав відсутності
повноти даних.

Також, застосувавши положення приписів
п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
необхідність захистити право позивача
у такий спосіб, як зобов'язання
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві розглянути декларацію
ОСОБА_4 про початок виконання
будівельних робіт від 31 жовтня 2012 року
№ 7/10-63/0611/02 та додані до неї матеріали
відповідно до вимог законодавства,
оскільки інспекція є суб`єктом владних
повноважень, який здійснює в даних
правовідносинах надані йому діючим
законодавством України повноваження, а
тому втручання в дискреційні
повноваження цього суб'єкта не можуть
бути виправдані з підстав доцільності
та необхідності врегулювання спірних
відносин.

Таким чином, під час розгляду справи
судами першої та апеляційної інстанцій
повно встановлені обставини у справі
та не порушені норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області відхилити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 квітня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: