Справа № 2а-14133/11
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/51209/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на ухвалу Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 12
жовтня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про визнання
незаконним і не чинним рішення №383 від
18.04.2008 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись із позовом в
якому просили: зобов'язати відповідача
опублікувати оголошення про
оскарження рішення від 18.04.2008 р. № 383
"Про визначення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій" у виданні, в
якому воно мало бути офіційно
оприлюднено; визнати протиправним
бездіяльність виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради з
офіційного оприлюднення проекту
рішення та рішення від 18.04.2008 № 383 "Про
визначення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій" у
передбачений спосіб у друкованих
засобах масової інформації; визнати
протиправним прийняття виконавчим
комітетом Кременчуцької міської ради
рішення від 18.04.2008 № 383 "Про визначення
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій" з недотриманням вимог
закону "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності"; визнати
незаконним та нечинним з моменту
прийняття рішення виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 18.04.2008 № 383 "Про
визначення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій".

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 12 жовтня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року позов залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просять оскаржувані рішення скасувати
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 вказують
на те, що про прийняте виконкомом
Кременчуцької міської ради рішення
вони дізналися з листа Кременчуцької
міської ради від 22 червня 2011 року на
запит стосовно діючих протягом 2008-2011 р.
тарифів на житлово-комунальні послуги.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась з позовом до
суду у 04 липня 2011 року.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
суди виходили з того, що рішення
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області № 383
від 18.04.2008 р. "Про затвердження тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій"
було опубліковано в офіційному виданні
Кременчуцької міської ради "Віснику
Кременчука" 01.05.2008 року, а на 1 сторінці
вказаного видання зазначено про
додаток до вказаного рішення стосовно
тарифів на ексвитрати. Крім того, плата
за спожиті житлово-комунальні послуги
нараховується і сплачується щомісяця,
позивачами в позовній заяві зазначено,
що вони отримували платіжні документи
за отримані житлово-комунальні послуги
з 2008 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
і зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено шестимісячний строк для
звернення до адміністративного суду.

Відповідно до даної норми за загальним
правилом перебіг строку на звернення
до адміністративного суду починається
від дня виникнення права на
адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За змістом статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що приймається ухвала.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
позовом звернулася у 04 липня 2011 року, то
ними пропущений шестимісячний строк
звернення до суду, а отже позов
правомірно залишено без розгляду.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом допущені
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтею 220, 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відхилити, а ухвалу Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 12
жовтня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

А.О. Логвиненко