Справа № 872/16752/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 рокусправа № 185/8860/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

за участю представника позивача:
ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 жовтня 2013 року у справі
№185/8860/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Павлоградської міської ради про
визнання протиправною бездіяльність, -

в с т а н о в и в :

27 серпня 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду з адміністративним
позовом, в якому просила визнати
бездіяльність Павлоградської міської
ради щодо ненадання відповіді на
звернення ОСОБА_2 протиправною та
зобов'язати Павлоградську міську раду
надати відповідь на звернення ОСОБА_2
від 29.05.2013 та 09.07.2013 р. в обумовлений
Законом термін.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 жовтня 2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2
залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду
ОСОБА_2, позивач, вернулась з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції вимог норм матеріального та
процесуального права просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що відповідач повинен був надати
відповідь на звернення позивача у
відповідності до вимог Закону. Дії
відповідача щодо ненадання відповіді
на її звернення є протиправними та
необґрунтованими, що порушує її право
на вільний доступ до інформації.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального права, надану правову
оцінку досліджених судом доказів по
справі, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про достатність
підстав для задоволення апеляційної
скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що 29
травня 2013 року позивач звернулась до
Павлоградської міської ради із заявою
посилаючись на положення Законів
України «Про звернення громадян» та
«Про інформацію» з проханням надати
інформацію щодо продажу земельних
ділянок на які рішенням 3 сесії VI
скликання Павлоградської міської ради
від 21 грудня 2010 року було відмовлено в
продовжені оренди.

На зазначене звернення відповідач не
надав ніякої відповіді.

В подальшому, 09 липня 2013 року, позивач
знов звернулася до Павлоградської
міської ради посилаючись на положення
Закону України «Про інформацію» з
проханням надати відповідь на її
попереднє звернення, а також надати
інформацію з приводу наявності чи
відсутності дій відповідача по
проведенню організації з оформлення
продажу земельних ділянок та прийнятих
відповідачем рішень з приводу цього.

Позивач зазначає, що на друге звернення
вона також не отримала відповіді.

Правомірність та обґрунтованість дій
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області в наданні
позивачу запитуваної інформації є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами суд
першої інстанції виходив з того, що
запитувана позивачем інформація не є
публічною, а тому відповідач, вірно
класифікувавши зміст звернення,
правомірно не надав позивачеві
інформацію на її звернення, зазначивши
про це у відповіді від 19.07.2013 року за
вих. №1625-зв.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених законом. Доступ
до інформації може забезпечуватися
шляхом, зокрема, надання інформації за
запитами на інформацію.

Запит на інформацію - це прохання
особи до розпорядника інформації
надати публічну інформацію, що
знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту. Запит на інформацію може бути
індивідуальним або колективним. Запити
можуть подаватися в усній, письмовій чи
іншій формі (поштою, факсом, телефоном,
електронною поштою) на вибір
запитувача.

Письмовий запит подається в довільній
формі, він має містити:

1) ім'я (найменування) запитувача,
поштову адресу або адресу електронної
пошти, а також номер засобу зв'язку,
якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид,
назву, реквізити чи зміст документа,
щодо якого зроблено запит, якщо
запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту
в письмовій формі.

Розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і
не зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію,
не оплатила передбачені статтею 21
цього Закону фактичні витрати,
пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

2. Відповідь розпорядника інформації
про те, що інформація може бути
одержана запитувачем із
загальнодоступних джерел, або
відповідь не по суті запиту вважається
неправомірною відмовою в наданні
інформації.

Розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією, але
якому за статусом або характером
діяльності відомо або має бути відомо,
хто нею володіє, зобов'язаний направити
цей запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на
інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду
особи, відповідальної за розгляд
запиту розпорядником інформації;

2) дату відмови;

3) мотивовану підставу відмови;

4) порядок оскарження відмови;

5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на
інформацію надається в письмовій
формі.

Тобто, законодавцем чітко
регламентовано порядок реєстрації,
розгляду запиту на надання інформації,
а також формування запитуваної
інформації на запит, або відмови в
наданні такої публічної інформації
розпорядником інформації - суб'єктом
владних повноважень.

З системного аналізу зазначених
норм Закону, можна зробити висновок, що
розпорядник інформації, в даному
випадку орган місцевого
самоврядування, зобов'язаний надати
відповідь на запит щодо надання
інформації у встановлені Законом
строки, або мотивовану відмову в
наданні публічної інформації із
зазначенням причин відмови із
посиланням на приписи Закону.

Окрім того, суд апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що як
Закон України «Про звернення громадян»
так і Закон України «Про інформацію»
також зобов'язують суб'єкта владних
повноважень довести до відома
громадянина в письмовій формі, з
посиланням на Закон, а в разі відмови, з
викладенням мотивів відмови та
роз'ясненням порядку оскарження його
дій.

Відповідно до положень ст.71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається саме на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Не врахувавши вищезазначених положень
суд першої інстанції посилаючись на
наявність в матеріалах справи
письмової відповіді від 19.07.2013 року, як
на належний доказ правомірності дій
відповідача, не врахував доводів
позивача з приводу не отримання ним
зазначеної відповіді.

Оскільки відповідач не довів належними
доказами факт відправлення відповіді
на звернення позивача, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
обидва звернення позивача від 29 травня
2013 року та 09 липня 2013 року було залишено
відповідачем без жодної відповіді, що у
відповідності до вимог Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
Закону України «Про звернення
громадян» та Закону України «Про
інформацію» є порушенням права
позивача на доступ до інформації.

Крім того, судом першої інстанції при
розгляді справи по суті було
встановлено зміст запитуваної
позивачем інформації, що стало
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог з огляду на суб'єктну
обмеженість до її доступу.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції та вважає їх
передчасними, оскільки в спірних
правовідносинах має місце не відмова
розпорядника інформації в наданні на
запит інформації, яка не підлягає
розголошенню з огляду на суб'єктний
склад інформаційних відносин, а є
наявний факт протиправної
бездіяльності органу місцевого
самоврядування щодо нездійснення
розгляду запиту позивача та ненадання
мотивованої відповіді на вказані
запити.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
відповідачем порушено вимоги чинного
законодавства щодо розгляду та надання
відповіді на надіслані 29 травня 2013 року
та 09 липня 2013 року запити позивача щодо
надання інформації, що призвело до
порушень прав та охоронюваних законом
інтересів позивача.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що оскаржувана
постанова є незаконною та
необґрунтованою, прийнятою із
порушенням вимог норм матеріального та
процесуального права у зв'язку з чим її
слід скасувати із прийняттям нової про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о
в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 жовтня 2013 року у справі
№185/8860/13-а - скасувати та прийняти нову
постанову.

Визнати протиправною бездіяльність
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області щодо
ненадання відповіді на звернення
ОСОБА_2 - протиправною.

Зобов'язати Павлоградську міську раду
Дніпропетровської області надати
відповідь на звернення ОСОБА_2 від
29.05.2013 року та 09.07.2013 року в обумовлений
Законом термін, після отримання
рішення суду.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко