Справа № 753/3103/14-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Леонтюк Л.К.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
Міщука М.С. Бєлової Л.В., Горбань Н.І.
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної казначейської служби
України на ухвалу Дарницького
районного суду м. Києва від 17 березня 2013
року про розгляд заяви ОСОБА_4 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
Дарницького районного суду м. Києва із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Дарницькому районі м. Києва
про визнання протиправними дій щодо не
здійснення перерахунку та виплати
основної та додаткової пенсії, в
розмірі відповідно до статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язання здійснити
такі дії.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 21 квітня 2011 року позов
задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2012 року постанову Дарницького
районного суду м. Києва від 21 квітня 2011
року залишено без змін.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 17 березня 2014 року заяву
ОСОБА_4 про зміну способу та порядку
виконання судового рішення задоволено
частково, змінено спосіб та порядок
виконання постанови Дарницького
районного суду м. Києва від 21 квітня 2011
року, шляхом стягнення з Державного
бюджету України шляхом списання з
відповідного рахунку Державної
казначейської служби України на
користь позивача суми боргу у розмірі 40
020 грн. 21 коп.

В апеляційній скарзі Державна
казначейська служба України,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні заяви про
зміну порядку та способу виконання
судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Дарницький районний суд м. Києва
постановою від 21 квітня 2011 року позов
ОСОБА_4 задовольнив, зобов'язав
відповідача провести позивачу
перерахунок і виплату основної та
додаткової пенсії, в розмірі
відповідно до статтей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті
105 КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 162
КАС України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що
зобов'язання, покладені на
відповідачів судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин позивач просила
змінити не спосіб та порядок виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови.

При цьому, враховуючи положення статей
198, 223 КАС України повноваження щодо
зміни постанови суду в частині
задоволення позовних вимог мають
тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
та порядку виконання судового рішення,
не звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
частиною 1 статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Отже, для відстрочення, розстрочення
виконання рішення та зміни його
способу є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе за певних умов, а тому
підстави для зміни порядку та способу
виконання судового рішення відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, зроблені з порушенням норм
процесуального права, у зв'язку із чим
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 202, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України
задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 17 березня 2014 року скасувати
та прийнятно нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Горбань Н.І.