Справа № 9101/86947/2012
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2013-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"27" червня 2013 р. справа № 803/92/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В.
Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в особі представника
ОСОБА_2 на ухвалу Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
29 лютого 2012 року у справі №803/92/2012 за
заявою ОСОБА_1 в особі представника
ОСОБА_2 про зміну/встановлення способу
виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Стягувач ОСОБА_1 в особі представника
ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про
зміну/встановлення способу виконання
судового рішення, в якій зазначила, що з
23 червня 2011 року на виконанні у відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізької області знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-354/11,
виданого 25 травня 2011 року
Великобілозерським районним судом
Запорізької області, про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Великобілозерської
районної адміністрації Запорізької
області здійснити нарахування їй
недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги до Дня Перемоги, як
учаснику війни за 2010 рік в розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням отриманої суми.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізької
області серії ВП № 27269004 від 24.06.2011 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-354/11 від 25.05.2011 року.

Боржник листом повідомив орган
державної виконавчої служби, що
виконав рішення суду в частині
нарахування заборгованості, але
виплатити нараховану заборгованість
неможливо та прохав відстрочити
виконання рішення суду. Орган
державної виконавчої служби в свою
чергу звернувся до суду з заявою про
відстрочення виконання судового
рішення, мотивуючи тим, що рішення суду
неможливо виконати через відсутність
коштів для здійснення виплати
заборгованості.

Ухвалою Великобілозерського районного
суду Запорізької області від 20 січня 2012
року відмовлено в задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізької області про відстрочення
виконання зазначеного вище судового
рішення.

Між тим, враховуючи, що у виконавчому
листі № 2а-354/11 відсутня сума, яку
необхідно стягнути з боржника,
державний виконавець позбавлений
можливості провести примусове
списання коштів з рахунків.

Посилаючись на зазначені обставини,
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2
просила суд змінити/встановити спосіб
виконання постанови
Великобілозерського районного суду
Запорізької області по справі № 2а-354/11
в частині зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
Великобілозерської районної державної
адміністрації Запорізької області
здійснити нарахування їй недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги до
Дня Перемоги, як учаснику війни за 2010
рік в розмірі трьох мінімальних пенсій
за віком, з урахуванням отриманої суми
на стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Великобілозерської районної державної
адміністрації Запорізької області на
її користь недоплаченої суми
заборгованості щорічної разової
грошової допомоги до Дня Перемоги, як
учаснику війни за 2010 рік в розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням отриманої суми, в розмірі
1998 грн.

Ухвалою Великобілозерського районного
суду Запорізької області від 29 лютого
2012 року у задоволенні заяви про
зміну/встановлення способу виконання
судового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нове
рішення про задоволення заяви.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно із пунктом другим частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду першої інстанції та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 просила змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду неможливе
через відсутність коштів, виплата яких
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.199, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Великобілозерського районного
суду Запорізької області від 29 лютого
2012 року у справі №803/92/2012 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров