Справа № 872/8417/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 804/2263/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Багатопрофільна фірма
"НА і КС"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2013 р. у справі № 804/2263/13-а

за позовом Приватного підприємства
"Багатопрофільна фірма "НА і КС"

до Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

"11" лютого 2013 р. Приватне підприємство
"Багатопрофільна фірма "НА і КС"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби. в якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
24.01.2013р. № яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість за основним
платежем на 54 460 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) на 13
615 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
вказане рішення винесено з порушенням
норм чинного законодавства України,
дії відповідача неправомірними, а
висновки Акту перевірки
необґрунтованими та безпідставними,
оскільки висновок про не підтвердження
факту реальності здійснення
господарських взаємовідносин між ПП
"ОптТорг-Актів" та ПП БФ "НА і КС"
спростовується первинними документами
(договором, видатковою і податковою
накладними, розрахунковими).

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2013 р. у справі № 804/2263/13-а в
задоволенні адміністративного позову
Приватного підприємства
"Багатопрофільна фірма "НА і КС" до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів наявності зв'язку
витрат платника податків на придбання
товарів та послуг з його господарською
діяльністю, що є необхідною умовою для
встановлення правильності формування
платником податків податкового
кредиту та валових витрат.

Не погодившись з постановою суду,
Приватним підприємством
"Багатопрофільна фірма "НА і КС" подано
апеляційну скаргу, згідно якої особа,
яка подає апеляційну скаргу просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2013 р. у справі № 804/2263/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не дослідив обставини по
справі, що призвело до прийняття
протиправного рішення. Судом не
з'ясовано повноважень податкового
органу визнавати правочини недійсними,
так само безпідставно проігноровані
первинні документи позивача, які
підтверджують реальність здійснення
як безпосередньо товарних операцій з
контрагентами так і господарської
діяльності взагалі.

Відповідачем до суду надіслані
письмові заперечення на апеляційну
скаргу, в яких представник податкового
органу вказує на те, що
товаротранспортні накладні позивача,
які не оформлені належним чином, не є
первинними документами, тому
обґрунтування вимог апеляційної
скарги наявністю даних ТТН є
безпідставним. Просить відмовити в
задоволенні вимог апеляційної скарги,
посилаючись на правомірність спірного
податкового повідомлення рішення та
відповідно, оскаржуваного судового
рішення.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Жодних клопотань,
повідомлень про причини неявки до суду
не надходило, підстави відсутності
представників сторін суду не
повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи, в
період з 27.12.2012 року по 03.01.2013 року на
підставі наказу № 1036 від 27.12.2012 року
фахівцями Західно-Донбаської ОДПІ
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка позивача щодо
реальності здійснення господарських
операцій та з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість при взаємовідносинах з
ПП «ОптТорг-Актив» в липні 2012р.

За результатами перевірки складено акт
№ 10/22-5-21924122 від 11.01.2013р., яким
зафіксовано, виявлені перевіркою
порушення п.198.1 п.198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, а саме
відсутність об'єктів оподаткування по
операціях з Приватним підприємством
«ОптТорг-Актив», що призвело до
заниження позивачем податкового
зобов'язання з ПДВ за липень 2012 року на
загальну суму 54 460,24 грн.

До такого висновку податковий орган
дійшов на підставі акту перевірки
контрагента позивача ПП
«ОптТорг-Актів», яким не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин Підприємства з контрагентами
через відсутність об'єкта
оподаткування по ланцюгу з
постачальниками та покупцями.
Відсутність частини первинної
документації (акти приймання-передачі
ТМЦ та товарно-транспортні накладні),
під час перевірки позивача,
підтвердила рішення контролюючого
органу про протиправність формування
податкового кредиту ПП БФ «НА і КС» по
взаємовідносинам з ПП «ОптТорг-Актів»
у липні 2012 року.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 24.01.2013 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 68 705 грн., з яких за основним
платежем 54 460 грн., за штрафним
(фінансовими) санкціями 13 615 грн.

Не погодившись з рішенням податкового
органу, позивач звернувся до суду з
вимогою визнати недійсним та скасувати
спірне податкове повідомлення-рішення
через його протиправність та
безпідставність.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано
відповідної первинної документації,
яка б підтвердила реальність
здійсненої поставки та відповідно
правомірність формування податкового
кредиту за даною господарською
операцією. Дослідивши обставини по
справі, колегія суддів вважає за
можливе погодитись з рішенням суду
першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Положеннями п. 138.2 статті 138 ПК
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 ПК не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Згідно з п. 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту,
є податкова накладна, що видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця. При здійсненні
операцій з постачання товарів/послуг
платник податку - продавець
товарів/послуг зобов'язаний надати
покупцю податкову накладну після
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

У п.198.6 ст.198 ПК України визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Відповідно до ст. 9 Закону України від
16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та ПП «ОптТорг-Актів»
укладено договір поставки
нафтопродуктів №7 від 03.01.2012 року,
відповідно до умов якого ПП
«ОптТорг-Актів» (Продавець)
зобов'язується поставити, а ПП БФ «НА і
КС» (Покупець) прийняти та оплатити
дизельне паливо.

На підтвердження реальності виконання
вказаного договору, позивачем надано
податкову накладну, видаткову
накладну, квитанції до прибуткового
касового ордеру та картку рахунку.

Документи, що свідчать про передачу
товару та його транспортування до
перевірки не надано.

Листом від 16.11.2012 року №29206/10/22-5-1/1985 «Про
надання документів та письмових
пояснень» Західно-Донбаською ОДПІ
зазначено про необхідність надати
належним чином завірені копії
первинних документів, а саме документи,
що підтверджують
вантажно-развантажувальні роботи, а
також документи щодо транспортування
дизельного палива на всіх етапах його
руху. Відповіді на вказаний лист
податковим органом не отримано.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Відповідно до п.11 Правил оформлення
документів на перевезення,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.1997 року №363,
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобілю. Залежно від виду вантажу та
його специфічних властивостей до
основних документів додаються інші, що
визначається правилами перевезень
зазначених вантажів.

Згідно до положень пп.7.5 п.7 Інструкції
про порядок приймання, зберігання,
транспортування, відпуску та обліку
нафти та нафтопродуктів на
підприємства і організаціях України,
затвердженої Наказом Мінпаливенерго
України, Мінекономіки, Мінтрансзв'язку
України від 20.05.2008 № 281/171/578/155, відпуск
нафти і нафтопродуктів до мір повної
місткості та нафтопродуктів,
розфасованих до тари, оформлюється
ТТН у чотирьох примірниках. Бланки ТТН
на підприємстві є документами суворої
звітності.

ТТН на вивезення нафти або
нафтопродуктів автотранспортом
вантажоодержувача оформлюється на
підставі довіреності
вантажоодержувача, а під час
постачання вантажовідправником - на
підставі подорожнього листа
автотранспортного підприємства.

Відпуск нафти або нафтопродуктів
здійснюється в день оформлення ТТН за
наявності усіх її примірників.

У ТТН оператор зазначає номер
резервуара, з якого відпущено нафту
або нафтопродукт, розписується в ній і
здає для оформлення. У ТТН
зазначаються найменування, марка та
вид нафти або нафтопродукту, об'єм,
маса, густина і температура, за якої
визначалась густина, а також дата і
час виїзду автоцистерни з
підприємства.

Пунктом 8.4 Інструкції передбачено, що
приймання та здавання нафтопродукту
здійснюються у разі наявності
паспорта якості на залишок
нафтопродукту в резервуарі, який
підтверджує його відповідність
вимогам нормативних документів.

Позивачем до суду не надані
товарно-транспортні накладні, паспорта
якості на дизельне паливо та подорожні
листи, та й будь-які інші документи, що
підтверджують факт транспортування
товару.

Посилання скаржника на те, що ПП БФ «НА
і КС», одним з видів діяльності якого є
вантажні перевезення, самостійно
транспортувало придбане дизельне
паливо від продавця - ПП
«ОптТорг-Актів» і як наслідок не
повинно надавати документи
підтверджуючі транспортування
отриманого товару, колегія суддів
вважає необґрунтованими з наступних
підстав.

Автомобільні перевезення в Україні
регулюються, зокрема Законом України
«Про автомобільний транспорт» та
Правилами перевезення вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджені наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.97р. №363,
якими встановлено, що дотримання
вимоги про наявність ТТН під час
перевезення вантажів є обов'язковим
для перевізників. За їх порушення
останні можуть притягатися до
відповідальності органами, що
здійснюють контроль за дотриманням
вимог законодавства про автомобільний
транспорт в процесі виконання
перевезень вантажів. За таких обставин,
позивач, як перевізник не міг бути не
обізнаним, які документи є необхідними
для оформлення під час здійснення
перевезень вантажу автомобільним
транспортом. Контрагент позивача, ПП
«ОптТорг-Актів», відповідно до
інформації про види діяльності якими
підприємство має право займатися, може
займатися перевезенням вантажів та
здійснювати оптову торгівлю паливом,
відповідно зобов'язаний дотримуватись
законодавчо визначеної процедури
оформлення відповідних документів
щодо перевезення вантажів та/або
транспортування нафтопродуктів

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що
враховуючи відсутність документів,
які б могли достовірно свідчити про
фактичне отримання позивачем товару
від ПП "ОптТорг-Актів", а саме: належним
чином оформлених товарно-транспортних
накладних із всіма необхідними
реквізитами, які б засвідчували
фактичну передачу товару та фактичне
перевезення товарно-матеріальних
цінностей, місця поставки або інші
документи щодо реальності та
товарності проведених операцій, з яких
суд мав можливість встановити місця
відвантаження товару, осіб, які
здійснювали приймання та його
зберігання, подальший рух придбаного
товару, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про не підтвердження
реальності проведення господарських
операцій, тобто, про відсутність
операцій, які можуть бути об'єктом
оподаткування ПДВ.

Відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
господарської діяльності економічної
доцільності, в тому числі відсутність
управлінського, технічного персоналу,
основних фондів, складських приміщень,
транспортних засобів підтверджує
відсутність здійснення господарської
діяльності, у відповідності до ст. 3
Господарського Кодексу України.

Отже, враховуючи відсутність у ПП
«ОптТорг-Актів» трудових ресурсів,
виробничого обладнання, інших доказів
можливості господарювання контрагента
позивача, колегія суддів доходить
висновку про фактичну відсутність
господарських відносин між ПП БФ «НА і
КС» та ПП «ОптТорг-Актів». Тому ПП БФ
«НА і КС» не мало права відносити до
складу податкового кредиту суми ПДВ по
даним відносинам.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем доведено правомірність
своїх рішень.

На підставі наведеного, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваного рішення суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Багатопрофільна фірма
"НА і КС" на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2013 р. у справі № 804/2263/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06 березня 2013 р. у справі № 804/2263/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко