Справа № 813/5404/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
з питань вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову
№ 813/5404/14
Суддя Львівського окружного
адміністративного суду Сасевич О.М.
розглянувши клопотання Державної
податкової інспекції у Жовківському
районі Головного управління
Міндоходів про вжиття заходів
забезпечення позову в
адміністративній справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Жовківському районі Головного
управління Міндоходів до Відділу
державної виконавчої служби
Жовківського районного управління
юстиції Львівської області про
скасування постанови про відмову у
відкритті провадження від 17.07.2014 року, -
Державна податкова інспекція у
Жовківському районі Головного
управління Міндоходів звернулася до
Львівського окружного
адміністративного суду із позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Жовківського районного управління
юстиції Львівської області, в якому
просить скасувати постанову про
відмову у відкритті провадження від
Ухвалою судді від 01.08.2014 року відкрито
провадження у даній адміністративній
справі.
01.08.2014 року позивач подав до суду
клопотання про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, шляхом «зупинення дії
виконання постанови державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Жовківського
районного управління юстиції
Львівської області від 17.07.2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження по судовій справі №13/303А за
позовом ДПІ у Жовківському районі до
ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу за рахунок активів в сумі 46 864,29
грн. до набрання законної сили рішення
суду по даній справі». В обґрунтування
клопотання позивач посилається на те,
державним виконавцем прийнята
постанова про відмову у відкритті
провадження від 17.07.2014 року незаконно
та передчасно. Окрім цього, позивач
зазначив, що існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди інтересам держави, на
відновлення яких необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат.

Інститут забезпечення
адміністративного позову
регламентовано статтями 117, 118 КАС
України, які закріплюють підстави для
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, а також
способи забезпечення позову в
адміністративному процесі. Наявність
такого інституту є однією з гарантій
виконання постанови адміністративного
суду і спрямовані на забезпечення
принципу обов'язковості судових
рішень.

Забезпечення адміністративного позову
- це вжиття судом, у провадженні якого
знаходиться справа, до вирішення
адміністративної справи визначених
законом заходів щодо створення
можливості реального виконання у
майбутньому постанови суду, якщо її
буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частин першої, другої
статті 117 КАС України, суд за
клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову. Підставою
для вжиття заходів забезпечення позову
можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та
інтересів позивача після набрання
законної сили рішенням в
адміністративній справі без вжиття
таких заходів;

3) необхідність докладання значних
зусиль та витрат для відновлення прав
позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності
рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.

Частиною 3 зазначеної статті КАС
України встановлено, що подання
адміністративного позову, а також
відкриття провадження в
адміністративній справі не зупиняють
дію оскаржуваного рішення суб'єкта
владних повноважень, але суд у порядку
забезпечення адміністративного позову
може відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються.

Згідно ч.4 ст.117 КАС України,
адміністративний позов, крім способу,
встановленого частиною третьою цієї
статті, може бути забезпечено
забороною вчиняти певні дії.

Ці підстави є оціночними, тому містять
небезпеку для застосування заходів
забезпечення позову всупереч цілям
цієї статті при формальному дотриманні
її вимог. Необґрунтоване вжиття таких
заходів може привести до правових
ускладнень, значно більших, ніж ті, яким
вдалося б запобігти, тому суд повинен у
кожному випадку, виходячи з конкретних
доказів, встановити, чи є хоча б одна з
названих обставин, і оцінити, чи не може
застосуванням заходів забезпечення
позову бути завдано ще більшої шкоди,
ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні даного
клопотання про вжиття заходів
забезпечення адміністративного позову
суд надає оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників процесу;
наявності зв'язку між конкретним видом,
що застосовується для забезпечення
позову, і предметом позовних вимог,
зокрема, чи спроможний такий вид
забезпечення позову забезпечити
фактичне виконання рішення суду у разі
його задоволення; імовірності
виникнення утруднень для виконання
рішення суду в разі невжиття таких
заходів; наявності зв'язку із вжиттям
заходів запобігти порушенню прав та
інтересів інших осіб, в тому числі, й
осіб, які не приймають участь у
розгляді справи.

Як передбачено ч.1 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку
звернення сторони із заявою
(клопотанням) про забезпечення позову,
заявник повинен обґрунтувати причини
звернення із такою заявою
(клопотанням).

З цією метою обов'язковим є подання
доказів наявності фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного заходу до забезпечення позову.

Проте, із поданого клопотання про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову не
вбачається, а позивачем не наведено
суду жодних обставин та не надано
жодних доказів, які б вказували на
наявність очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення у даній адміністративній
справі, а також того, що без вжиття
заходів забезпечення позову стане
неможливим захист цих прав свобод та
інтересів або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат. Суддею такі підстави також
не встановлені.

Водночас, важливим є зауважити, що
питання про протиправність
оскаржуваної постанови не відповідає
меті застосування правового інституту
забезпечення позову та буде
вирішуватись в ході судового розгляду
справи.

Отже, оцінюючи в сукупності наведене та
наявні у справі докази, вважаю, що
клопотання про вжиття заходів
забезпечення адміністративного позову
є необґрунтованим та непідтвердженим
жодними доказами, крім того,
запропонований спосіб забезпечення
позову може призвести до вирішення
справи по суті до ухвалення рішення у
справі, а тому у його задоволенні слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.117, 118, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Державної
податкової інспекції у Жовківському
районі Головного управління
Міндоходів про вжиття заходів
забезпечення адміністративного позову
відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили в порядку, визначеному
ст.254 КАС України.

Оскарження ухвали не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя
Сасевич О.М.