Справа № 802/1645/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 липня 2014 р.
Справа № 802/1645/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

представника позивача:
Рябошапки Л.В.

представника відповідача:
Бойка А.І.

представників третьої особи:
Тупчієнко М.В., Тупчієнко Д.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Ленд"

до: Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - приватне орендне
сільськогосподарське підприємство
"Дружелюбівське"

про: визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Агро-Ленд» (далі - позивач або СТОВ
«Агро-Ленд» з адміністративним
позовом до Державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області (далі - відповідач аба
Інспекція), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - приватне орендне
сільськогосподарське підприємство
«Дружелюбівське» (далі - третя особа
або ПОСП «Дружелюбівське») про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов`язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що за результатами
розгляду його звернень про вжиття
заходів щодо самовільного зайняття
ПОСП «Дружелюбівське» земельних
ділянок, які перебувають в оренді СТОВ
«Агро-Ленд», відповідачем зроблено
висновок, що останні використовуються
ПОСП «Дружелюбівське» правомірно на
підставі чинних договорів оренди.

Позивач вважає, що в даному випадку,
неналежна перевірка наявності фактів
самовільного зайняття ПОСП
«Дружелюбівське» земельних ділянок є
нічим іншим як бездіяльністю
відповідача, а тому звернувся до суду з
вимогами визнати її протиправною та
зобов`язати відповідача у
відповідності до чинного
законодавства України провести
належну перевірку наявності фактів
самовільного зайняття ПОСП
«Дружелюбівське» земельних ділянок,
розташованих на території
Дружелюбівської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, право оренди яких належить
СТОВ «Агро-Ленд», та у разі
встановлення порушень - вжити
відповідні заходи вирішення питання
притягнення винних у цьому осіб до
передбаченої Законом
відповідальності, повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
їх законному користувачеві та
відшкодування завданих йому збитків.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та,
посилаючись на обставини, викладені в
позові та свої усні пояснення, просила
суд адміністративний позов
задовольнити повністю.

Згідно з поданими письмовими
запереченнями, відповідач щодо
заявленого позову заперечує повністю,
вважаючи дії такими Інспекції, що
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Представник відповідача у судовому
засіданні зазначену вище позицію
підтримав повністю та просив відмовити
у задоволенні позову.

Представники третьої особи в судовому
засіданні підтримали позицію
відповідача та просили відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, оцінивши
надані у справу докази, надавши їм
юридичну оцінку, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Основи організації здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель визначені Законом
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель» № 963
(далі - Закон № 963), відповідно до ст. 5
якого визначено, що державний контроль
за використанням та охороною земель
усіх категорій та форм власності
здійснює центральний орган виконавчої
влади, який забезпечує реалізацію
державної політики у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі.

Статтею 2 даного Закону визначено
основні завдання державного контролю
за використанням та охороною земель.

Так, згідно норм даної статті
основними завданнями державного
контролю за використанням та охороною
земель є: забезпечення додержання
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, фізичними
та юридичними особами земельного
законодавства України; забезпечення
реалізації державної політики у сфері
охорони та раціонального використання
земель; запобігання порушенням
законодавства України у сфері
використання та охорони земель,
своєчасне виявлення таких порушень і
вжиття відповідних заходів щодо їх
усунення; забезпечення додержання
власниками землі та
землекористувачами стандартів і
нормативів у сфері охорони та
використання земель, запобігання
забрудненню земель та зниженню
родючості ґрунтів, погіршенню стану
рослинного і тваринного світу, водних
та інших природних ресурсів.

Статтею 9 Закону України № 963
передбачено, що державний контроль за
використанням та охороною земель,
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель і
моніторинг ґрунтів здійснюються
шляхом: проведення перевірок; розгляду
звернень юридичних і фізичних осіб;
участі у прийнятті в експлуатацію
меліоративних систем і
рекультивованих земель, захисних
лісонасаджень, протиерозійних
гідротехнічних споруд та інших
об'єктів, які споруджуються з метою
підвищення родючості ґрунтів та
забезпечення охорони земель розгляду
документації із землеустрою,
пов'язаної з використанням та охороною
земель; проведення моніторингу ґрунтів
та агрохімічної паспортизації земель
сільськогосподарського призначення.

Згідно з Положенням про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженим Указом
Президента України від 13.04.2011 року №
459/2011 Державна інспекція сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України,
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі.

Держсільгоспінспекція України у своїй
діяльності керується Конституцією
України та законами України, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України, наказами
Міністерства аграрної політики та
продовольства України
(Мінагрополітики України), іншими
актами законодавства України,
дорученнями Президента України та
Міністра.

Держсільгоспінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема, організовує та
здійснює державний нагляд (контроль) у
частині дотримання земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності, в тому числі за: дотриманням
вимог земельного законодавства при
набутті права власності на земельні
ділянки за договорами купівлі-продажу,
міни, дарування, застави та іншими
цивільно-правовими угодами;
дотриманням органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю; проведення
землеустрою, виконанням заходів,
передбачених проектами землеустрою,
зокрема, за дотриманням власниками та
користувачами земельних ділянок вимог,
визначених у проектах землеустрою;
використанням земельних ділянок
відповідно до цільового призначення;
дотриманням вимог земельного
законодавства органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування з питань передачі
земель у власність та надання у
користування, у тому числі в оренду,
зміни цільового призначення,
вилучення, викупу, продажу земельних
ділянок або прав на них на конкурентних
основах.

Відповідно до пункту 5 Положення
Держсільгоспінспекція України та її
посадові особи в межах своїх
повноважень мають право: складати акти
перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності; безперешкодно
обстежувати в установленому
законодавством порядку підприємства,
установи та організації усіх форм
власності, що перебувають у власності
та користуванні юридичних і фізичних
осіб, для проведення перевірок з
питань, що належать до компетенції
Держсільгоспінспекції України.

На підставі ст.10 Закону № 963 державні
інспектори у сфері державного контролю
за використанням та охороною земель
мають повноваження, зокрема:
безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;
давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень, а також про
зобов'язання приведення земельної
ділянки у попередній стан у випадках,
установлених законом, за рахунок особи,
яка вчинила відповідне правопорушення,
з відшкодуванням завданих власнику
земельної ділянки збитків; складати
акти перевірок чи протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності.

Державний нагляд (контроль) з питань
перевірки стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства здійснюється Державною
інспекцією сільського господарства
України та її територіальними органами
на підставі Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства,
затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 року № 132 (далі -
Порядок № 132).

Відповідно до п. 3.1 Порядку № 132
позаплановим заходом є захід
державного нагляду (контролю), який не
передбачений планом роботи
інспекційного органу.

Згідно п. 3.2 Порядку № 132 Підставами для
здійснення позапланового заходу є:
подання суб'єктом господарювання
письмової заяви до інспекційного
органу про проведення перевірки за
його бажанням; виявлення та
підтвердження недостовірності даних,
заявлених у документах обов'язкової
звітності, поданих суб'єктом
господарювання; перевірка виконання
суб'єктами господарювання приписів чи
інших розпорядчих документів
інспекційного органу щодо усунення
порушень вимог земельного
законодавства, виданих за результатами
раніше проведених планових та
позапланових заходів; отримання заяв,
скарг чи звернень фізичних та
юридичних осіб, у яких міститься
інформація про порушення суб'єктом
господарювання вимог земельного
законодавства (із обов'язковим
зазначенням суті порушення).
Позаплановий захід у таких випадках
проводиться за наявності згоди
Державної інспекції сільського
господарства України на його
проведення; неподання у встановлений
термін суб'єктами господарювання
документів обов'язкової звітності без
поважних причин, а також письмових
пояснень про причини, які перешкоджали
поданню таких документів.

Відповідно до п. 3.3 Порядку № 132 під час
проведення позапланового заходу
з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
направленні на проведення
планової/позапланової перевірки, форма
якого наведена у додатку 1 до цього
Порядку.

Згідно з п.5.8. Порядку №132 у разі
виявлення порушення вимог земельного
законодавства державні інспектори:
з'ясовують обставини та суть вчиненого
порушення земельного законодавства,
установлюють особу, яка його вчинила,
чи особу, внаслідок бездіяльності якої
порушено вимоги земельного
законодавства; установлюють, чи є в
діях осіб, які вчинили правопорушення,
чи осіб, внаслідок бездіяльності яких
порушено вимоги земельного
законодавства, ознаки
адміністративного чи кримінального
правопорушення; встановлюють шляхом
обстеження земельних ділянок, чи
завдана суб'єктом господарювання або
третіми особами шкода земельним
ресурсам унаслідок здійснення ними
господарської чи іншої діяльності.

Так, 27.03.2014 року СТОВ «Агро-Ленд»
звернулось із заявою № 60 до голови села
Дружелюбівка Калинівського району
Вінницької області, Калинівської РДА,
Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області з
повідомлення про самовільне зайняття
ПОСП «Дружелюбівське» земельних
ділянок, розташованих на території
Дружелюбівської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, які перебувають в оренді СТОВ
«Агро-Ленд» та просило вжити
відповідні заходи реагування.

В той же час, 27.03.2014 року СТОВ
«Агро-Ленд» звернулось із заявою № 61 до
голови Держсільгоспінспекції України
з проханням вжиття адміністративних
заходів щодо самовільного захоплення
ПОСП «Дружелюбівське» земельних
часток (паїв) в селі Дружелюбівка
Калинівського району Вінницької
області, які знаходяться в оренді СТОВ
«Агро-Ленд».

В подальшому згідно листа № 1875/6-1/2-14 від
04.04.2014 р. Держсільгоспінспекція України
доручила Державній інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області, в межах наданих її
повноважень, провести розгляд заяви
СТОВ «Агро-Ленд» від 27.03.2014 року № 61 та у
разі виявлення порушень, вжити
відповідні заходи реагування.

З метою встановлення дотримання вимог
земельного законодавства ПОСП
«Дружелюбівське» при використанні
земельних ділянок на території
Дружелюбівської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, Державною інспекцією
сільського господарства у Вінницькій
області проведено позапланову
перевірку на підставі наказу № 545 від
22.04.2014 р.

За результатами перевірки складено
акт від 28.04.2014 р. № 313/14, згідно якого
встановлено, що ПОСП «Дружелюбівське»
на території Дружелюбівської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області, за межами
населеного пункту с. Дружелюбівка
використовує земельні ділянки
громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 на
підставі договорів оренди, укладеними
із даними громадянами 01.01.2009р. та
зареєстрованими у Вінницькій
регіональній філії ДП «Центр ДЗК»
11.11.2010 р.; також ПОСП «Дружелюбівське»
укладено договір оренди землі з
Дружелюбівською сільською радою на
невитребувані паї на загальну площу
147,0867 га на 11 місяців. Факт використання
ПОСП "Дружелюбівське" земельних
ділянок представниками осіб, які
беруть участь у справі в судовому
засіданні не заперечувався.

Таким чином, Інспекцією зроблено
висновок про відсутність підстав для
кваліфікації діяння ПОСП
«Дружелюбівське» як адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 53-1 КУпАП
(самовільне зайняття), про що
повідомлено позивача листом від
28.04.2014р. № 10-02/1218/14 «Щодо проведення
перевірки».

Позивач вважає, що в даному випадку,
неналежна перевірка наявності фактів
самовільного зайняття ПОСП
«Дружелюбівське» земельних ділянок є
нічим іншим як бездіяльністю
відповідача, а тому звернувся до суду з
вимогами визнати її протиправною та
зобов`язати відповідача у
відповідності до чинного
законодавства України провести
належну перевірку наявності фактів
самовільного зайняття ПОСП
«Дружелюбівське» земельних ділянок,
розташованих на території
Дружелюбівської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, право оренди яких належить
СТОВ «Агро-Ленд», та у разі
встановлення порушень - вжити
відповідні заходи вирішення питання
притягнення винних у цьому осіб до
передбаченої Законом
відповідальності, повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
їх законному користувачеві та
відшкодування завданих йому збитків.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із
наступного.

З тексту листа-відповіді Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області від 28.04.2014р. №
10-02/1218/14 на звернення СТОВ «Агро-Ленд»
слідує, що ПОСП «Дружелюбівське» на
території Дружелюбівської сільської
ради Калинівського району Вінницької
області, за межами населеного пункту с.
Дружелюбівка використовує земельні
ділянки громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28 на підставі договорів оренди,
укладеними із даними громадянами
01.01.2009р. та зареєстрованими у
Вінницькій регіональній філії ДП
«Центр ДЗК» 11.11.2010р.

З письмових заперечень представника
відповідача та наданих під час
судового розгляду справи усних
пояснень слідує, що на думку
останнього, договори оренди землі ПОСП
«Дружелюбівське» є чинними до 2015 року,
оскільки зареєстровані у 2010 році, а
тому на момент звернення СТОВ
«Агро-Ленд» третя особа
використовувала вказані земельні
ділянки правомірно.

Однак, суд не погоджується з такими
твердженнями з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оренду землі", відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

Як досліджено з матеріалів справи,
зокрема з договорів оренди, останні
були укладені ПОСП «Дружелюбівське» з
власниками земельних ділянок строком
на 5 років, а саме на період з 01.01.2009р. по
01.01.2014р.

Враховуючи п'ятирічний строк дії
вказаних договорів по його закінченню
він припиняє дію.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
оренду землі" строк дії договору оренди
землі визначається за згодою сторін,
але не може перевищувати 50 років.

Згідно зі ст. 20 Закону укладений
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації.

Право оренди земельної ділянки виникає
з дня державної реєстрації цього права
відповідно до закону, що регулює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Тобто, в даному випадку, висновки
відповідача що договори оренди землі,
укладені ПОСП «Дружелюбівське»
строком на п`ять років, є чинними до 2015
року, оскільки зареєстровані у 2010 році
є хибними, оскільки факт реєстрації
договору оренди землі впливає не на
строк його чинності, а на виникнення
права орендаря приступати до
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону
договір оренди землі припиняється в
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Водночас, припинення договору
внаслідок його розірвання передбачено
положеннями ст. 32 Закону.

Згідно з ч. 6 ст. 33 Закону додаткова
угода до договору оренди землі про його
поновлення має бути укладена сторонами
у місячний строк в обов'язковому
порядку.

Разом з тим, суд зауважує, що матеріали
справи не містять доказів того, що
договори оренди землі, строк дії яких
закінчився в момент спливу
п'ятирічного строку укладення,
пролонговані ПОСП «Дружелюбівське»
шляхом укладенням додаткової угоди.

Водночас, як встановлено під час
судового розгляду справи, в
реєстраційних справах СТОВ "Агро-Ленд"
містяться листи-повідомлення
власників земельних ділянок, якими
вони заперечують у подальшому
використанні ПОСП «Дружелюбівське»
належних їх земельних ділянок.

Тобто, в даному випадку, відповідачем
зроблений хибний висновок про
наявність законних підстав у ПОСП
«Дружелюбівське» для використання
земельних ділянок на підставі
договорів оренди, укладених 01.01.2009 р.
термін дії яких закінчився та не був
продовжений.

Суд не приймає тверджень представників
ПОСП «Дружелюбівське» на те, що дія
вищезазначених договорів оренди
земельних ділянок, укладених між ПОСП
«Дружелюбівське» та фізичними особами
була продовжена згідно додаткових
угод, оскільки такі угоди не пройшли
процедури державної реєстрації.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
чи не випливає із звичаїв ділового
обороту.

В свою чергу, суд вважає за необхідне
зазначити, що під час проведення
перевірки фактів самовільного
зайняття ПОСП «Дружелюбівське»
земельних ділянок, відповідачем
взагалі не досліджувалось питання
наявності права оренди вказаних
земельних ділянок у СТОВ «Агро-Ленд».

З досліджених під час судового
розгляду доказів, судом встановлено, що
між громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 та СТОВ
«Агро-Ленд» 02.01.2014 року укладено
договори оренди землі.

В подальшому, протягом березня-квітня
2014 року право оренди земельних ділянок,
надане даними договорами, у
відповідності до вимог статті 20 Закону
України «Про оренду землі», було
зареєстроване в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію іншого речового права, що
підтверджується відповідними
витягами.

Також було встановлено, що договір
оренди від 01.04.2014 р. землі, укладений
ПОСП "Дружелюбівське" з
Дружелюбівською сільською радою на
невитребувані паї на загальну площу
147,0867 га на 11 місяців не був
зареєстрований в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

В той же час, статтею 126 Земельного
кодексу України передбачено, що право
власності, користування земельною
ділянкою оформлюється відповідно до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" визначено, що обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном.

Тобто, роблячи висновок про правомірне
використання у 2014 році ПОСП
«Дружелюбівське» земельних ділянок,
наданих йому на підставі договорів
оренди, укладених 01.01.2009р. строком на
п`ять років, відповідач взагалі не
взято до увагу того, що право
користування даними земельними
ділянками, згідно договорів оренди,
передано їх власниками СТОВ
«Агро-Ленд» і таке право зареєстроване
за СТОВ «Агро-Ленд» належним чином.

Згідно ст. 1 Закону № 963 самовільне
зайняття земельної ділянки - будь-які
дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Як було встановлено, земельні ділянки,
право оренди яких належить СТОВ
«Агро-Ленд», фактично використовуються
ПОСП "Дружелюбівське" за відсутності
вчиненого правочину, а тому позовна
вимога про визнання протиправною
бездіяльності Державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області, що полягає у неналежній
перевірці наявності фактів
самовільного зайняття приватним
орендним сільськогосподарським
підприємством "Дружелюбівське"
земельних ділянок, розташованих на
території Дружелюбіської сільської
ради Калинівського району Вінницької
області, право оренди яких належить
сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд",
за результатами розгляду звернення
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд"
№ 60, 61 від 27.03.2014 р. підлягає
задоволенню.

Визначаючись щодо бездіяльності
відповідача, суд керується ч. 3 ст. 2 КАС
України, відповідно до якої, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

З встановлених під час судового
розгляду обставин слідує, що
здійснюючи перевірку питань, порушених
позивачем у свої зверненнях,
відповідач не дослідив усіх обставин,
що мали значення для їх повного та
всебічного дослідження.

Водночас, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача у
відповідності до чинного
законодавства України провести
належну перевірку наявності фактів
самовільного зайняття ПОСП
«Дружелюбівське» земельних ділянок,
розташованих на території
Дружелюбівської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, право оренди яких належить
СТОВ «Агро-Ленд», та у разі
встановлення порушень - вжити
відповідні заходи вирішення питання
притягнення винних у цьому осіб до
передбаченої Законом
відповідальності, повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
їх законному користувачеві та
відшкодування завданих йому збитків,
оскільки суд не може перебирати на себе
повноваження Інспекції щодо прийняття
рішення та вчинення певних дій щодо
притягнення до відповідальності за
результатами перевірки, що належать
виключно до компетенції Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області, а також
зобов'язати відповідача - суб'єкта
владних повноважень вчиняти певні дії
чи приймати рішення за умови настання
чи встановлення певних обставин.

Частиною 2 статті 11 КАС України
визначено, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як
за позовною заявою, поданою відповідно
до цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що з метою повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача слід
вийти за межі позовних вимог та
зобов'язати Державну інспекцію
сільського господарства у Вінницькій
області провести повторну перевірку
наявності фактів самовільного
зайняття приватним орендним
сільськогосподарським підприємством
"Дружелюбівське" земельних ділянок,
розташованих на території
Дружелюбівської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, право оренди яких належить
сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд",
за зверненнями сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Ленд" № 60, 61 від
27.03.2014 р.

При ухваленні рішення в даній
адміністративній справі суд також
керувався наступним.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов`язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 КАС України оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно ч. 2 ст. 71 цього
Кодексу в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

З обставин адміністративної справи,
встановлених судом, вбачається, що
відповідачами повністю не доведено
правомірності своїх дій, відтак
частково позовні вимоги знайшли своє
підтвердження під час розгляду
адміністративної справи.

Питання про розподіл судових витрат у
справі вирішується судом відповідно до
вимог статті 94 КАС України, частиною
першою якої передбачено, що у випадку,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено (ч.3 ст. 94 КАС
України).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області, що
полягає у неналежній перевірці
наявності фактів самовільного
зайняття приватним орендним
сільськогосподарським підприємством
"Дружелюбівське" земельних ділянок,
розташованих на території
Дружелюбіської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, право оренди яких належить
сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд",
за результатами розгляду звернення
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд"
№ 60, 61 від 27.03.2014 р.

Зобов'язати Державну інспекцію
сільського господарства у Вінницькій
області провести повторну перевірку
наявності фактів самовільного
зайняття приватним орендним
сільськогосподарським підприємством
"Дружелюбівське" земельних ділянок,
розташованих на території
Дружелюбівської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, право оренди яких належить
сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд",
за зверненнями сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Ленд" № 60, 61 від
27.03.2014 р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Ленд" судові
витрати в розмірі 36 грн. 54 коп. (тридцять
шість грн. 54 коп.)

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Вергелес Андрій
Валерійович