Справа № 2а-14370/09/2670
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України,
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Суворівському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 14 травня 2014 р. у справі
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віго" до Державної
податкової інспекції у Суворівському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області про визнання нечинним
та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Віго» звернулося до суду з позовом
до ДПІ у Суворівському районі м. Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 26
вересня 2008 року № /0.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
травня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ДПІ у Суворівському районі м.
Одеси подала апеляційну скаргу, в якій
просить апеляційну інстанцію
скасувати незаконну, на її думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову про відмову в
задоволенні позову. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
Окружним адміністративним судом м.
Києва норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією у
Суворівському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області була
проведена документальна невиїзна
перевірка своєчасності сплати
земельного податку ТОВ "Віго".
Результати перевірки оформлені актом
№ 6225/15-03 від 09 вересня 2008 року.

В ході проведення документальної
позапланової виїзної перевірки та
згідно висновків цього Акта,
відповідачем порушено вимоги ст.17
Закону України від 03.07.92р. "Про плату за
землю" (в редакції Закону України від
19.09.96р. № 378/96-ВР із змінами та
доповненнями) та п.п.5.3.1, п. 5.3 ст. 5 Закону
України від 21.12.2000 року 2181-111 «Про
порядок погашення юнь платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», що призвело до
недоплати податкових зобов'язань з
земельного податку.

26 вересня 2008 року на підставі акту
перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/0, згідно якого застосовано до
ТОВ "Віго" штрафних санкцій на суму 8242,30
грн. за несвоєчасну сплату узгодженої
суми земельного податку у розмірі 41211, 47
грн.

Не погоджуючись з вище вказаним
податковим повідомленням-рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Віго" звернулося до
до суду.

Суд першої інстанції в своєму рішенні
прийшов до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

За змістом підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 Закону України Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Згідно статті 14 Закону України "Про
плату за землю" платники земельного
податку, а також орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності (крім громадян)
самостійно обчислюють суму земельного
податку та орендної плати щороку
станом на 1 січня і до 1 лютого поточного
року подають відповідному органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний за
формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п. 5.12 Порядку подання
податкового розрахунку земельного
податку, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 26 жовтня 2001 року № 434, у разі
виявлення помилок, що змінюють суму
земельного податку за звітний(і)
місяць(і), платник податку подає новий
звітний розрахунок з виправленими
показниками за такий(і) звітний(і)
місць(і) у строки встановлені п.п. 4.1.4 "а"
п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Згідно абз. "а" пункту 17.2 ст. Закону
України Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", платник податків,
який до початку перевірки контролюючим
органом, самостійно виявляє факт
заниження податкового зобов'язання
минулих податкових періодів,
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок і сплатити суму такої
недоплати та штраф у розмірі п'яти
відсотків від такої суми до подання
такого уточнюючого розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
у 2008 році ТОВ "Віго" надіслано поштою до
ДПІ у Суворівському районі м. Одеси
наступні податкові розрахунки
земельного податку за 2008 рік: 29 січня 2008
року № 488783 - звітний податковий
розрахунок земельного податку на 2008
рік, згідно якого сума податкового
зобов'язання складає 135867,83 грн. на рік.;
18 березня 2008 року № 493894 - уточнюючий
податковий розрахунок земельного
податку на 2008 рік.

Через відсутність підпису посадової
особи та печатки підприємства на
розрахунку, вказаний уточнюючий
податковий розрахунок земельного
податку не визнано податковою
декларацією, про що повідомлено
платнику (повідомлення № 6258/10/28-0411 від 18
березня 2008 року); 01 квітня 2008 року № 496510
- уточнюючий податковий розрахунок
земельного податку на 2008 рік, згідно
якого податкове зобов'язання на 2008 рік
збільшено на 180371,89 грн.; 06 червня 2008 року
№ 520173 - уточнюючий податковий
розрахунок земельного податку на 2008
рік, згідно якого податкове
зобов'язання на 2008 рік збільшено на
180371,89 грн.; 11 грудня 2008 року № 583168 -
уточнюючий податковий розрахунок
земельного податку на 2008 рік, згідно
якого податкове зобов'язання на 2008 рік
зменшено на 188985,36 грн.

Отже, позивачем збільшено податкове
зобов'язання, зазначене зобов'язання є
узгодженим.

Щодо термінів сплати позивачем
узгоджених зобов'язань з податку за
землю за період лютий - вересень 2008
року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 17 Закону України "Про
плату за землю" податкове зобов'язання
по земельному податку, а також по
орендній платі за землі державної та
комунальної власності, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за базовий податковий (звітний) період,
який дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Як вірно було встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, позивачем щомісячно своєчасно
сплачувався податок за землю у розмірі
26353,31грн., зокрема згідно виписок з
банківських рахунків вбачається, що
ТОВ «Віго» сплачено податок за землю за
січень 2008 року - 26 лютого 2008 року, за
лютий 2008 року - 05 березня 2008 року, за
березень 2008 року - 08 квітня 2008 року, за
квітень 2008 року - 15 травня 2008 року, за
травень 2008 року - 12 червня 2008 року, за
червень 2008 року - 28 липня 2008 року, за
липень 2008 року - 22 серпня 2008 року, за
серпень 2008 року - 25 вересня 2008 року, за
вересень 2008 року - 23 жовтня 2008 року.

Отже, позивачем сплачувався земельний
податок в узгодженому розмірі
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що у ДПІ у Суворівському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області були відсутні
підстави для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, тому
Окружний адміністративний суд м. Києва
цілком правомірно задовольнив позовні
вимоги.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Суворівському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 травня 2014 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.