Справа № 872/16284/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2014 рокусправа № 804/12848/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Фастовської М.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.10.2013 року у справі № 804/12848/13-а за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Придніпров'я» до Криворізької
північної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Придніпров'я» (далі
- Позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 31.05.2013 року про нарахування
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 23750,93 грн. та
штрафної санкції в розмірі 5937,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначив, що висновки Криворізької
північної ОДПІ (далі - Відповідач) про
заниження податку на додану вартість є
необґрунтованими, оскільки
господарські операції з його
контрагентами мали реальний характер,
були здійснені за правочинами, які
повністю відповідають вимогам закону,
первинні документи належним чином
оформлені, а тому податкове
повідомлення рішення № від 31.05.2013
року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.10.2013 року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове-повідомлення
рішення № від 31.05.2013 року про
нарахування ТОВ «Придніпров'я»
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 23750,93 грн. та
штрафної санкції в розмірі 5937,73 грн.

Криворізька північна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, не
погодившись з рішенням
адміністративного суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, звернулася з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16.10.2013 року
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
до складу податкового кредиту мають
бути віднесені господарські операції,
фактичне здійснення яких, має
підтверджуватися належним чином
складенними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків. Проте, під час
проведення перевірки, первинні
документи, які були надані Позивачем,
не дозволяють встановити фактичних
виконавців робіт, та не містять жодної
інформації про наявність та
причетність працівників контрагента
Позивача до фактичного виконання
будівельно-монтажних робіт, а тому
податкове повідомлення рішення №
від 31.05.2013 року є обґрунтованим та
законним.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного судового рішення норм
матеріального та процесуального права,
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
посадовими особами Криворізької
північної МДПІ було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Придніпров'я» () з питання дотримання вимог
податкового законодавства
правильності нарахування та сплати
податку на додану вартість при
проведенні господарських операцій з
ТОВ «Альтехпром» () за
період з 01.05.2012 року по 31.05.2012 року, на
підставі якої було складено Акт
№106/224/23650002 від 18.05.2013 року.

В Акті перевірки зроблено висновок про
порушення позивачем:

- п.180.1, ст.180, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.198.1,
п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI в
результаті чого ТОВ «Придніпров'я»
було завищено податковий кредит з
податку на додану вартість на 23750.93 грн.
за травень 2012 року, який відображено у
податковій декларації з ПДВ за травень
2012 року, в результаті чого, занижено
податок на додану вартість за травень
2012 року на 23750.93 грн.

На підставі зазначеного акту, 31.05.2013
року Відповідачем було винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № , яким
Позивачу було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 29688,66 грн., в тому числі
за основним платежем - 23750.93 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 5937.73
грн.

Не погодившись з висновками
зазначеними в Акті перевірки., Позивач
подав заперечення, яким просив
скасувати висновки зазначені в Акті.

Листом №8102/10/22.4-08 від 11.06.2013 року
Відповідач, враховуючи зазначені
доводи, відмовив в задоволенні
заперечення.

14.06.2013 року, Позивач, не погодившись з
правомірністю винесення податкового
повідомлення-рішення № від 31.05.2013
року, подав скаргу про його скасування,
яке за наслідком розгляду було
залишене без змін.

Правомірність винесення податкового
повідомлення - рішення № від
31.05.2013 року є предметом спору,
переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
податкове повідомлення рішення №
від 31.05.2013 року підлягає
скасуванню, оскільки господарська
діяльність Позивача з контрагентом
підтверджується належним чином
сформованими первинними документами.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом Акту перевірки вбачається,
що на думку податкового органу,
підставою для визначення грошового
зобов'язання за основним платежем 23750,93
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 5937.73 грн. стала неможливість
встановлення факту здійснення
господарської операції, оскільки
надані первинні документи не містять
жодної інформації про наявність та
причетність працівників ТОВ
«Альтехпром» до фактичного виконання
будівельно-монтажних робіт.

У зв'язку з виявленими порушеннями
податкового законодавства, податковий
орган дійшов висновку про відсутність
реальності настання правових
наслідків обумовлених господарськими
операціями між позивачем та ТОВ
«Альтехпром» .

Однак, суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновками податкового
органу з огляду на наступне.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г) в
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного
фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

У відповідності з п.198.6 ст.198 ПК України,
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Аналіз вказаних норм матеріального
права вказує на те, що до підстав
формування платником податків
податкового кредиту віднесено:
наявність господарської операції,
сплата податку на додану вартість у
вартості товарів (робіт, послуг), факт
сплати податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
податковими накладними, використання
придбаних товарів (робіт, послуг) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується наявними в
матеріалах справи документами, між
Позивачем та ТОВ «Альтехпром» було
укладено договір підряду №301 від 12.04.2012
року.

Відповідно до п.1 зазначеного договору,
Підрядник доручає, а субпідрядник
зобов'язується виконати власними
силами, на свій ризик та в строк,
встановлений сторонами договором,
виконати роботи по торкретуванню.

На думку податкового органу вказаний
правочин не спрямований на настання
наслідків обумовлених цим правочином.

Тобто, підставою для прийняття
спірного податкового повідомлення -
рішення став висновок Акту перевірки
про заниження податку на додану
вартість з огляду на неможливість
встановлення факту здійснення
господарської операції у зв'язку з
відсутність певної первинної
документації, яка, на думку податкової
служби, свідчить про фіктивність
укладеного договору.

Враховуючи принцип адміністративного
судочинства - офіційне з'ясування
обставин справи, суд апеляційної
інстанції, встановив суть, зміст та
обсяг господарських операцій, які мали
місце між Позивачем та ТОВ
«Альтехпром».

Факт виконання умов договору №301 від
12.04.2012 року, та здійснення
господарських операцій,
підтверджується наступними
документами: податковою накладною №6
від 31.05.2012 року, податковою накладною №
5 від 25.05.2012 року, податковою накладною
№ 7 від 31.05.2012 року, актом приймання
виконаних будівельних робіт за травень
2012 року, розрахунок загальновиробничих
витрат до локального кошторису №2-1-1 по
торкретуванню, кошторисний розрахунок
№ П-929.

Перелічені вище документи
відповідають вимогам ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність» щодо своєї форми
та змісту, містять всі необхідні
реквізити, та обов'язкові посвідчення,
що вказує на безпідставність висновків
податкового органу про неправомірне
відображення позивачем сум податку на
додану вартість та податку на прибуток
у податковій звітності за вказаними
господарськими операціями.

Таким чином, встановлені обставини
справи свідчать про реальність
господарських операцій між Позивачем
та ТОВ «Альтехпром» наслідком яких є
надання послуг.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо
правомірності визначення позивачем
суми податку на додану вартість,
формування податкового кредиту за
рахунок договору, укладеного
позивачем з товариством з обмеженою
відповідальністю «Альтехпром», на
підставі належним чином оформлених
первинних документів, отриманих в ході
реального здійснення господарської
операції, що ґрунтується на вимогах
податкового законодавства.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що оскаржувана постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16.10.2013 року
є законною і обґрунтованою, а підстави
для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст.
196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької
північної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.10.2013 року у справі № 804/12848/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко