Справа № 820/8107/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 р.Справа № 820/8107/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представників сторін : позивача -
Шестерікова О.О., відповідача - Рудь О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.06.2014р. по
справі № 820/8107/14

за позовом Державної фінансової
інспекції в Харківській області

до Державного підприємства
"Український державний центр по
експлуатації спеціалізованих вагонів"

про зобов'язання виконати вимогу,-

ВСТАНОВИЛА:

Державна фінансова інспекція в
Харківській області (далі по тексту -
позивач, ДФІ в Харківській області)
звернулось до суду з позовом до
Державного підприємства "Український
державний центр по експлуатації
спеціалізованих вагонів" (далі по
тексту - ДП „Укрспецвагон", відповідач),
в якому просила суд зобов'язати
Державне підприємство "Український
державний центр по експлуатації
спеціалізованих вагонів" (код ЄДРПОУ -
01056362) виконати вимогу від 09.10.2013
№06-25/11063, а саме:

- забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок ДП
"Укрспецвагон" грошових коштів в
загальній сумі 90 600,00 грн., внаслідок
повторного придбання підприємством в
ТОВ „Дон" запчастин;

- забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок ДП
"Укрспецвагон" грошових коштів в
загальній сумі 17520,00 грн., внаслідок
придбання в ТОВ „Дон" рами бокової №
1502-14-88, яка належала підприємству;

- забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок ДП
"Укрспецвагон" грошових коштів в
загальній сумі 35040,00 грн., внаслідок
придбання в ТОВ «Дон» двох рам бокових
(№ 67019-12-90, № 23342-14-86), які належали ДП
„Дарницький ВРЗ" та не списувалася з
балансу заводу і не виходили з балансу
ДП „Укрзалізниця";

- відповідно до п. 2 Порядку визначення
розміру збитків від розкрадання,
недостачі, знищення (псування)
матеріальних цінностей, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.01.1996 р. № 116, для визначення
розміру збитків від нестачі литих
деталей вжити заходів щодо проведення
незалежної оцінки та провести
відшкодування суми понесених збитків в
розмірі 51000,00 грн. на розрахунковий
рахунок ДП "Укрспецвагон" та залишок
коштів перерахувати у дохід державного
бюджету України.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.06.2014р. по
справі № 820/8107/14 у задоволенні
адміністративного позову Державної
фінансової інспекції в Харківській
області до Державного підприємства
"Український державний центр по
експлуатації спеціалізованих вагонів"
про зобов'язання виконати вимогу -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
штучне перекручення фактів та змісту
документів на користь відповідача, що
відповідно призвело до неправильного
вирішення справи, незазначення мотивів
неврахування доказів позивача, просить
суд апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.06.2014р. по
справі № 820/8107/14 та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, та просив суд апеляційної
інстанції їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення вимог
апеляційної скарги заперечував, просив
суд апеляційної інстанції її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, як законне
та обґрунтоване з підстав та мотивів,
викладених в запереченнях на скаргу.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДФІ в Харківській області, на виконання
ухвали Ленінського районного суду м.
Харкова від 18.02.2013, від 19.06.2013 року
проведено позапланову ревізію окремих
питань фінансово - господарської
діяльності Державного підприємства
«Український державний центр по
експлуатації спеціалізованих вагонів»
за період з 01.01.2011р. по 30.06.2013р.

За результатами ревізії складено акт
від 04.09.2013 року №06-12/50.

На підставі п. 7 ст. 10 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» та п.46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
№550, директору ДП «Укрспецвагон»
Бурцеву Г.Є. пред'явлено вимогу від
09.10.2013р. №06-25/11063 щодо усунення
виявлених порушень в строк до 10.11.2013
року.

На час звернення до суду з даним
позовом вимогу виконано не в повному
обсязі, а саме залишаються неусунутими
порушення на загальну суму 194 160,00 грн.

У зв'язку з тим, що відповідачем не було
виконано приписи вимоги у вищевказаній
частині добровільно, ДФІ у Харківській
області звернулась до суду з даним
позовом про зобов'язання відповідача
виконати наведені пункти вимоги у
примусовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимога від 04.09.2013 року №06-12/50 в частині,
що зверенена до примусового виконання
в судовому порядку, є такою, що прийнята
без урахування усіх обставин справи,
необґрунтовано та при довільному
тлумаченні норм законодавства, а тому
виконанню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 4 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
передбачено, що інспектування
здійснюється органом державного
фінансового контролю у формі ревізії
та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Статтею 10 цього Закону органу
державного фінансового контролю
надано право, зокрема, перевіряти в
ході державного фінансового контролю
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо) (п.1);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства (п.7).

Підстави та порядок проведення
планової виїзної ревізії регулюються
статтею 11 Закону, відповідно до якої
плановою виїзною ревізією вважається
ревізія у підконтрольних установах,
яка передбачена у плані роботи органу
державного фінансового контролю і
проводиться за місцезнаходженням
такої юридичної особи чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за
сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності
підконтрольних установ за письмовим
рішенням керівника відповідного
органу державного фінансового
контролю не частіше одного разу на
календарний рік.

Колегія суддів зазначає, що Порядок
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами, на підставі
якого ДФІ в Харківській області
здійснило спірну ревізію
підконтрольної установи - ДП
"Укрспецвагон", затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р.
№ 550 (надалі -Порядку № 550). Порядок
визначає процедуру проведення
інспектування в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання.
Інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Згідно з пунктом 46 Порядку № 550 якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

У разі коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб (п.49 Порядку №
550).

У відповідності до пункту 50 Порядку №
550 за результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав контролюючі органи
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю; порушення перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства;
звернення до суду в інтересах держави
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів, а
також стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

За приписами положень ч.2 ст.15 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Колегія суддів зазначає, що правові
засади регулювання, організації,
ведення бухгалтерського обліку та
складання фінансової звітності в
Україні урегульовано Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16 липня 1999 року
№996-ХІУ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" метою ведення
бухгалтерського обліку і складання
фінансової звітності є надання
користувачам для прийняття рішень
повної, правдивої та неупередженої
інформації про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства, бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Як встановлено частиною 3 статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", інформація, що міститься у
прийнятих до обліку первинних
документах, систематизується на
рахунках бухгалтерського обліку в
регістрах синтетичного та
аналітичного обліку шляхом подвійного
запису їх на взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1.2. "Положення про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку", затвердженого
наказом Міністерства Фінансів від
24.05.1999 № 88, господарські операції
відображаються у бухгалтерському
обліку методом їх суцільного і
безперервного документування.

Тобто, будь які зобов'язання суб'єкта
господарювання мають відображатися у
бухгалтерському обліку.

Відповідно до п. 2 Національного
положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової
звітності" норми цього Національного
положення (стандарту) застосовуються
до фінансової звітності і
консолідованої фінансової звітності
юридичних осіб (далі - підприємства)
усіх форм власності (крім банків та
бюджетних установ), які зобов'язані
подавати фінансову звітність згідно із
законодавством.

В акті ревізії ДП "Укрспецвагон"
зафіксовано, що відповідачем здійснено
придбання литих деталей, які раніше
були придбані та фактично вже були
власністю підприємства, а саме:
повторне придбання (перерахування
грошових коштів) в ТОВ „Дон" запчастин
на загальну суму 90 600,00 грн. (у т.ч.: рами
бокової № 71261-12-90 на суму 17520,00 грн., №
74116-12-90 на суму 17520,00 грн., № 27161-12-90 на
суму 17520,00 грн., № 23117-14-91 на суму 17520,00
грн., балки надресорної № 12714-12-91 на суму
20520,00 грн.), призвело до зайвих витрат
підприємства, тобто до втрат активів
підприємства, чим було завдано
матеріальної шкоди (збитків) ДП
«Укрспецвагон», в сумі 90600,00 грн.

Між тим, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено в суді
апеляційної інстанції, та не
заперечується позивачем, що згідно
укладених договорів між ДП
"Укрспецвагон" та TOB „Дон" на поставку
балки надресорної б/в від 1981р. CO
(ремонтопридатна) та рами бокової б/в
від 1981р. (ремонтопридатна) від 30.08.2011р. №
443П- ЦВСВ(ВМТП-11.435)ю та від 13.04.2012р. №
26Ш-ЦВСВ(ВМТП-12.292)ю., позивачем було
отримано спірні балки надресорні та
рами бокові, що підтверджується
бухгалтерськими документами, а саме:
видатковими накладними, приходними
ордерами, актами приймання-передачі,
актами проведення вхідного контролю.

Слід відмітити, що постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р. по
справі №820/Д0865/13-а залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.02.2014р.та
постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04.07.2013р. по
справі №820/3667/13-а залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2013р.,
було встановлено реальність
здійснення господарської діяльності
між ДП "Укрспецвагон" та TOB "ДОН" щодо
поставки останнім рам бокових б/в та
балок надресорних б/в згідно договорів
поставки №443П-ЦВСВ(ВМТП-11.435)ю від
30.08.2011р. та №26Ш-ЦВСВ(ВМТП-12.292)ю від
13.04.2012р.

За змістом ч.1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач погоджується з установкою
даних спірних литих деталей на
відповідні вагони, посилаючись при
цьому на листки обліку комплектації
вантажного вагона при всіх видах
ремонту та технічному обслуговуванні з
відчепленням та дані Головного
інформаційно- обчислювального центру
залізничної адміністрації. Разом з цим,
стверджує, що згідно з п. 2.14.4
Інструктивних вказівок по складанню і
веденню Листка обліку комплектації
вантажного вагона при всіх видах
ремонту та технічному обслуговуванні з
відчепленням (форма ВУ-35Р),
затвердженого наказом Державною
адміністрацією залізничного
транспорту України № ЦВ-ЦС-0077 номер
запчастин є індивідуальним, який
складається з номеру деталі по системі,
нумерації підприємства виробника, код
підприємства виготовлювача деталі,
року виготовлення деталі. Таким чином,
деталі з однаковими номерами не
повинні існувати.

Враховуючи, що відповідно до актів
вхідного контролю в 2012 році здійснено
огляд литих деталей, придбаних у ТОВ
«Дон» на загальну суму 90 600,00 грн., у т.ч. :
рами бокової № 71261-12-90 на суму 17520,00 грн.
№ 74116-12-90 на суму 17520,00 грн., № 27161-12-90 на
суму 17520,00 грн., № 23117-14-91 на суму 17520,00
грн., балки надресорної № 12714-12-91 на суму
20520.00 грн., та виявлено, що їх порядкові
номери є ідентичними порядковим
номерам литих деталей, придбаним та
оприбуткованим по бухгалтерському
обліку ДП "Укрспецвагон", ДФІ в
Харківській області стверджує про
повторне придбання у ТОВ «Дон»
вказаних деталей.

Проте, дане твердження позивача є
надуманим, оскільки при обстеженні
вагонів зазначених в акті від 04.09.2013р.
№06-12/50 номери литих деталей фактично
виявилися двійниками і знаходяться під
різними вагонами, що підтверджується
наявними в справі актами огляду
вагонів з відповідними фотографіями,
та що не спростовує позивач.

Крім того, колегією суддів встановлено,
що позивачем не було встановлено
подвійне перерахування відповідачем
коштів за придбані у ТОВ «Дон» литі
деталі на загальну суму 90 600,00 грн.

Також, відповідно до листів ПАТ
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(який є виробником литих деталей)
№40-16/134 від 31.01.2014р., №40-16/182 від 05.02.2014р..
№40-13/194 від 13.03.2014р. відносно поставки
литих деталей з ідентичними
порядковими номерами постачальниками
для ДП "Укрспецвагон", було вказано
наступне: співпадають порядкові номери
литих деталей різних модифікацій
виготовлених згідно різних креслень;
деталі що володіють однаковими
індивідуальними ознаками - вироби,
однієї модифікації, моделі,
виготовлені по одному кресленню;
жодним із існуючих нормативних
документів не встановлено обов'язкових
вимог до системи нумерації литих
деталей візка вантажного вагона, які б
виключали появу повторюваних номерів
на виробах виготовлених із різних
креслень в один і той же час на одному і
тому ж обладнанні; наявність
повторюваних порядкових номерів
деталей різних модифікацій
(виготовлених по різним кресленням) -
допустимо.

Посилання позивача на пункт п. 2.14.4
Інструктивних вказівок по складанню і
веденню Листка обліку комплектації
вантажного вагона при всіх видах
ремонту та технічному обслуговуванні з
відчепленням (форма ВУ-35Р) на думку
колегії суддів є недоречним, так як
даний пункт фактично містить вказівки
щодо порядку заповнення відповідної
графи таблиці "Литі деталі візка" форми
ВУ-35Р. і не міститься вимог відносно
проведення нумерації литих деталей.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що як
судовими рішеннями, так і первинними
документами підтверджується факт
придбання відповідачем зазначених
вище деталей у TOB "ДОН", а отже висновки
позивача щодо повторного придбання
вище зазначених деталей є помилковими.

Щодо правомірності вимоги позивача в
частині забезпечення надходження на
розрахунковий рахунок ДП
"Укрспецвагон" грошових коштів в
загальній сумі 17520,00 грн., внаслідок
придбання в ТОВ „Дон" рами бокової №
1502-14-88, яка фактично вже є власністю ДП
"Укрспецвагон", колегією суддів
встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем не заперечується факт
придбання ДП "Укрспецвагон" від TOB "Дон"
номерних деталей - рами бокової, литих
деталей на суму 17520,00 грн.

Так, відповідно до акту проведення
вхідного контролю від 12.01.2012 р.
колісно-візковим цехом ДП
„Укрспецвагон" проведено огляд рамп
бокової № 1502-14-88, яка отримана від TOB
„Дон" та визнана придатною. Згідно з
актом приймання передачі від 29.12.2011р.
зазначену раму бокову ДП
„Укрспецвагон" оприбутковано по
бухгалтерському обліку підприємства.

Відповідно до журналу обліку візків
вантажних вагонів, випущених із
капітального ремонту, бокова рама №
1502-14-88 12.01.2012р. підкочена під вагон №
5882019, власник ДП „Укрспецвагон".

Слід зауважити, що позивач в акті
перевірки не ставить під сумнів
реальності операції з придбання ДП
«Укрспецвагон» рами бокової № 1502-14-88 у
ТОВ «Дон», яка в подальшому використана
у господарській діяльності
підприємства, а лише посилається на
дані бази даних Головного
інформаційно-обчислювальний центр
Укрзалізниці ( далі ГІОЦ) у
відповідності до якої бокова рама №
1502-14-88 з 30.04.2007р. по 30.10.2008р. знаходилася
під вагоном № 55816433 власник ДП
„Укрспецвагон". З 14.07.2010р. зазначений
вагон виключений з картотечних даних о
вагонах Укрзалізниці. При цьому, дані
на встановлення рами бокової під вагон
58820119 в базі ГІОЦ відсутні.

Як вже зазначалося вище, документом, що
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення
є первинний документ.

Положеннями ст.3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" закріплено, що для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися лише ті первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Враховуючи, що база даних ГІОЦ в
розумінні Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" не є первинним
бухгалтерським документом та не може
свідчити про наявність зазначених вище
порушень відповідача, а висновки
позивача, щодо зайвих витрат
підприємства (перерахування коштів), та
завдання матеріальної шкоди (збитків)
ДП «Укрспецвагон», в сумі 17520,00 грн. є
необґрунтованими.

Також колегією суддів взято до уваги,
що вагон за №55816433 ніколи не
обліковувався на балансі ДП
"Укрспецвагон" і останній не був його
власником (довідка є в матеріалах
справи), що свідчить про те, що
відповідач не придбавав у TOB "Дон" раму
бокову №1502-14-88, яка начебто вже
належала ДП "Укрспецвагон". Згідно
даних ГІОЦ УЗ 9931 07.10 11-01 власником
вагону №55816433 є Новораздольское ДГХН
"Сера".

Щодо правомірності твердження
позивача про те, що ДП „Укрспецвагон" в
2012 році здійснено придбання в ТОВ «Дон"
рам бокових (№67019-12-90 на суму 17520,00 грн.,
№23342-14-86 на суму 17520,00 грн.), які належали
ДП „Дарницький ВРЗ" та не списувалася з
балансу заводу і не виходили з балансу
ДП „Укрзалізниця", що призвело до
зайвих витрат ДП „Укрспецвагон" на
суму 35 040,00 грн., колегією суддів
встановлено наступне.

Так, відповідно до акту проведення
вхідного контролю від 24.04.2012 р.
колісно-візковим цехом ДП
„Укрспецвагон" проведено огляд рами
бокової № 67019-12-90, яка придбана у ТОВ
«Дон» та згідно до акту
приймання-передачі була оприбуткована
по бухгалтерському обліку
підприємства.

Листком від 18.04.2012 р. підтверджено, що
вказана рама підкочена під вагон №58802687
власник ДП „Укрспецвагон".

Крім того, у відповідності до акту
проведення вхідного контролю від 07.12.2011
р. колісно-візковим цехом ДП
„Укрспецвагон" проведено огляд рами
бокової № 23342-14 86, яка придбана у ТОВ
„Дон" та на підставі акту
приймання-передачі від 06.12.2011р.
оприбуткована по бухгалтерському
обліку підприємства.

Як вбачається зі змісту журналу обліку
візків вантажних вагонів, зазначена
деталь 11.01.2012р. підкочена під вагон №
52591138, який в подальшому переданий ДП
„Стрийському ВРЗ".

Також судом першої інстанції
встановлено та підтверджено у суді
апеляційної інстанції, що станом на
09.10.2013р. у відповідності до довідок ИВЦ
ЖА 2731 рама бокова № 67019-12-90 знаходиться
під трьома вагонами № 58802687 (належить ДП
"Укрспецвагон"), №66550955, №51388924.

Відповідно до акту огляду вагона №52591138
від 24.09.2013р. з фотографіями та довідки
ИВЦ ЖА 2731 від 09.10.2013р. відомості про
комплектацію вагона №67669069 рама бокова
№ 23342-14-86 знаходиться під двома
вагонами №52591138 (належить ДП
"Укрспецвагон") та №67669069.

Позивач вважає, що оскільки згідно з
даними, наведеними в ГЮЦ рами бокові №
67019-12-90 та № 23342-14 86 рахуються відповідно
під вагонами №66550955 та №67669069,
власниками яких є ДП „Дарницький ВРЗ"
та не списувалася з балансу останнього,
не забраковувалися та не
реалізовувалися іншим підприємствам,
відповідач не міг їх придбати у ТОВ
«ДОН». Такого висновку позивач дійшов
внаслідок задвоєння номерів бокових
рам.

Як вже зазначалося вище, база даних
ГІОЦ в розумінні Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" не є первинним
бухгалтерським документом та не може
свідчити про відсутність зазначених
вище рам бокових у відповідача,
враховуючи наявні первинні документи,
що підтверджують їх придбання у ТОВ
«ДОН» та використання в господарській
діяльності ДП „Укрспецвагон".

Щодо посилання позивача на дані листа
ДП „Дарницький ВРЗ" від 20.08.2013р. № 2139,
яким повідомлено про те, що вагони
№66550955 з боковою рамою №67019-12-90 та вагон
№67669069 з боковою рамою №23342-14-86 з
балансу ДП „Дарницький ВРЗ" не
списувалися та бокові рами №67019-12-90,
№23342-14-86 ДП „Дарницький ВРЗ" не
забраковувалися та не реалізовувалися
іншим підприємствам, слід відмітити
наступне.

На думку колегії суддів, зазначений
лист, враховуючи наявність у
відповідача бокових рам №67019-12-90 та
№23342-14-86 в натурі, не спростовує факт
реальності угоди між відповідачем та
ТОВ «Дон» з придбання рам бокових на
суму 35 040,00 грн., а лише свідчить про те,
що фактично рами, які належать ДП
"Укрспецвагон" та ДП "Дарницький ВРЗ" за
номерами такими, що співпали, є
двійниками.

Отже висновки позивача, щодо зайвих
витрат ДП „Укрспецвагон" на суму 35 040,00
грн. є такими, що не відповідають
обставинам справи та спростовуються
дослідженими судом первинними
документами.

Щодо обґрунтованості твердження
позивача про нестачу литих деталей у ДП
«Укрспецвагон» на суму 51000,00 грн. (у т.ч.:
бокові рами №14741-14-91 на суму 14600,00 грн.,
№16138-14-83 на суму 10800,00 грн., №1781-12-92 на
суму 14600,00 грн., балка надресорна №5955-14-85
на суму 11000,00 грн.) колегією суддів
встановлено наступне.

Як вбачається з матерілів справи,
вказаного висновку ДФІ у Харківській
області дійшла з посиланням на довідку
від 12.07.2013р. №27-38-01/87 про результати
зустрічної звірки між ДП
„Укрспецвагон" та ДП «Стрийський
вагоноремонтний завод», якою не
підтверджено наявність на вагоні №
54427869 бокової рами №14741-14-91, на вагоні
№58860016 надресорної балки №5955-14-85, на
вагоні №59540450 бокової рами №16138-14-83, на
вагоні № 54412721 бокової рами №1781-12-92.

Колегія суддів вважає такий висновок
відповідача хибним, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ДП „Укрспецвагон"
здійснювало підкочування надресорних
балок та бокових рам, які отримані від
ТОВ „Дон" на 18-ть вагонів, які в
подальшому були передані ДП
«Стрийському вагоноремонтному
заводу», відповідно до наказу
Укрзалізниці від 26.12.2011р. №682-у „Про
передачу рухомого складу на баланс ДП
„Стрийський вагоноремонтний завод"
для забезпечення виробничої потреби у
зв'язку з єдиним технологічним
процесом директору ДП „Укрспецвагон"
необхідно передати з балансу
підприємства на баланс ДП „Стрийський
вагоноремонтний завод" 7738 вантажних
вагонів.

Згідно з наказом державної
адміністрації залізничного транспорту
України від 26.12.2011р. №682-Ц з балансу ДП
«Укрспецвагон» на баланс ДП
«Стрийський вагоноремонтний завод»
безкоштовно передано 7738 вантажних
вагонів. Відповідно до акту
приймання-передачі вагонів від 01.01.2012р.
вказані вагони прийняті на баланс ДП
«Стрийський вагоноремонтний завод».

Згідно з поясненням заступника
директора з експлуатації ДП
«Стрийський вагоноремонтний завод»
Паращака П.П. перевірка номерних знаків
окремих вузлів та деталей (запчастин),
переданих від ДП «Укрспецвагон»
вагонів, в тому числі надресорних балок
та бокових рам, на відповідність їх
паспортним даним вагонів в момент їх
передачі не здійснювалась, у зв'язку з
особливостями дислокації вагонів
(дислоковані по всій Укрзалізниці);
акти огляду переданих вагонів
складались, однак в них не передбачено
внесення даних про фактичну наявність
окремих номерних вузлів та деталей.
Перевірка пономерної відповідності
деталей вагона проводиться при подачі
вагонів в ремонт.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що даною ревізією не було
встановлено нестачу литих деталей б/в,
придбаних у ТОВ «Дон». Згідно первинної
бухгалтерської документації ДП
«Укрспецвагон» та журналів обліку
комплектації вагонів, візків вантажних
вагонів, випущених із капітального
ремонту відповідача підтверджується
факт наявності на вагоні № 54427869
бокової рами №14741-14-91, на вагоні №58860016
надресорної балки №5955-14-85, на вагоні
№59540450 бокової рами №16138-14-83, на вагоні
№ 54412721 бокової рами №1781-12-92.

Слід також зазначити, що посилання
позивача на данні зустрічної звірки ДП
«Стрийський вагоноремонтний завод» не
можна вважати таким, що вказує на
фактичні порушення відповідача,
оскільки у розумінні ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору, а в даному випадку належними
доказами в розрізі Закону України № 996
є первинні бухгалтерські документи.

Виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необґрунтованість вимоги про
зобов'язання ДП «Укрспецвагон»
забезпечити надходження на свій
розрахунковий рахунок грошових коштів
в загальній сумі 350040 грн. позивача.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що вимога ДФІ в
Харківській області від 09.10.2013 №06-25/11063
у вищезазначеній частині виставлена
безпідставно, а тому позов про
зобов'язання ДП «Укрспецвагон»
забезпечити її виконання задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.06.2014р. по
справі № 820/8107/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 29.07.2014 р.