Справа № 826/4655/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/4655/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Васильченко І.П.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого: судді - Федотова І.В.,

суддів: Оксененка О.М. та Безименної
Н.В.,

за участю секретаря Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Симбуд» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 травня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Генічеської міжрайонної державної
податкової інспекції Херсонської
області до товариства з обмеженою
відповідальністю «Симбуд» про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Генічеська міжрайонна державна
податкова інспекція Херсонської
області (далі - позивач, Генічеська МДПІ
Херсонської області) звернулася до
суду з адміністративним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Симбуд» (далі -
відповідач, ТОВ «Симбуд») про стягнення
заборгованості з орендної плати за
землю з юридичних осіб у розмірі 57 655,49
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 травня 2013 року адміністративний
позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати зазначену постанову суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі, так як, на думку апелянта,
оскаржуване рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Симбуд» є юридичною особою, яка
перебуває на податковому обліку
Генічеської МДПІ Херсонської області.

Позивачем було самостійно визначено
його грошові зобов'язання з плати за
землю, про що подано відповідні
податкові декларації, однак вказані в
них суми товариством в добровільному
порядку сплачені не були.

У зв'язку з цим у ТОВ «Симбуд» виникла
заборгованість перед бюджетом.

Станом на момент розгляду даної
адміністративної справи у суді першої
інстанції сума вказаної
заборгованості позивача складала 57 655,49
грн.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України та Податковим
кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

П.п. 20.1.18 п.20.1 ст.20 ПК України, органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

У п.36.1 ст.36 ПК України закріплено, що
податковим обов'язком визначається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

П.56.11 ст.56 ПК України передбачено, що не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу, відповідачу виставлена
податкова вимога № 2 від 07.02.2012 року в
сумі 3649,56 грн., яка направлена на адресу
відповідача рекомендованим листом з
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

У п.п.95.1, 95.2, 95.3 ст.95 ПК України
визначено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що законодавством
регламентовано обов'язок суб'єктів
господарювання виконувати свої
податкові зобов'язання в добровільному
порядку та право податкових органів
звертатися до суду з вимогами про
стягнення коштів з платника податків,
який не виконує своїх обов'язків зі
сплати податків у добровільному
порядку.

Таким чином, оскільки ТОВ «Симбуд» не
виконав у добровільному порядку своїх
грошових зобов'язань з плати за землю,
що призвело до виникнення податкового
боргу, то судова колегія вважає, що
позивач, звертаючись до суду з даним
адміністративним позовом, діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, зокрема, ст.20, 95 ПК
України.

Доводи апелянта стосовно того, що на
підставі постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.01.2013 року на рахунки ТОВ «Симбуд» було
накладено арешт, що на думку
відповідача, свідчить про те, що з нього
вже стягнуто спірну суму
заборгованості в судовому порядку,
колегія суддів вважає
необґрунтованими і безпідставними,
оскільки накладення арешту на рахунки
суб'єкта господарювання і стягнення з
нього заборгованості є різними
заходами процесуального примусу, що
мають різні правові режими
застосування та не виключать один
одного.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі
відповідач також посилається на те, що
судом першої інстанції порушено
порядок оповіщення товариства про
судовий розгляд справи.

З цього приводу колегія суддів вважає
за потрібне зазначити, що дійсно у
запереченнях на адміністративний
позов відповідачем було вказано нову
адресу товариства, однак, судова
повістка про час, дату та місце
судового розгляду справи була
направлена судом першої інстанції за
старою адресою апелянта, чим порушено
норми процесуального права, а саме ст.33
КАС України.

Разом з тим, судова колегія звертає
увагу на те, що порушення норм
процесуального права є підставою для
скасування рішення тільки у випадках,
встановлених п.4 ч.1 ст.202 КАС України, а
саме в разі, коли ці порушення призвели
до неправильного вирішення справи,
коли розгляд і вирішення справи було
здійснено неповноважним судом або в
ухваленні постанови брав участь суддя,
якому було заявлено відвід на підставі
обставин, які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід суд апеляційної інстанції
визнав обґрунтованою, коли постанова
ухвалена чи підписана не тим суддею,
який розглянув справу. Лише перелічені
порушення норм процесуального права
слід вважати істотними, що тягнуть за
собою скасування судового рішення та
ухвалення нового.

При цьому, порушення судом першої
інстанції приписів ст.33 КАС України в
даному випадку не впливає на
правильність висновків суду першої
інстанції та вирішення справи по суті,
а тому не є підставою для скасування
судового рішення.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Симбуд»
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 22 травня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Безименна Н.В.

Оксененко О.М.