Справа № 643/7549/14-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 р.Справа № 643/7549/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова на постанову Московського
районного суду м. Харкова від 06.06.2014р.
по справі № 643/7549/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова

про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 6 червня 2014 року
задоволено позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова про
перерахунок пенсії.

Визнано дії Управління Пенсійного
Фонду України у Московському райони м.
Харкова неправомірними та такими, що не
відповідають вимогам Закону України
Про судоустрій і статус суддів", щодо
відмови в проведенні в перерахунку
пенсії як державного службовця без
обмеження гранічного розміру пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України у Московському районі м.
Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок
пенсії, призначеної згідно Закону
України "Про державну службу", виходячи
із положень ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" та на
підставі довідок апеляційного суду
Харківської області про заробітну
плату станом на 01. 07. 2012 року; 01.10. 2012
року; 01.12.2012 року; 01.01.2013 року; 01.12.2013
року, починаючи з 01.07.2012 року та
провести відповідні виплати з
урахуванням раніше виплачених сум у
розмірі 80 відсотків суми заробітної
плати без обмеження граничного розміру
пенсії .

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України у
Московському районі м. Харкова просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове судове
рішення, яким в позові ОСОБА_1
відмовити, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, зазначив, що посилання суду на
те, що обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом є помилковим,
оскільки обмеження не було застосовано
до призначеної пенсії. Вказане
обмеження було застосовано до пенсії
позивачки, яка була перерахована за
рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 11.02.2013 року.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС України
справа розглядається в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що ОСОБА_1 отримує
пенсію, як державний службовець, яка
нараховується та виплачується на
підставі постанови Московського
районного суду м. Харкова від 24.02.2011
року по справі № 2027/2-а-1573/11 та ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.03.2011р. з
21.12.2010 року довічно.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 11.02.2013 року по справі
№ 643/970/13-а зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України у
Московському районі м. Харкова
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії,
призначеної згідно Закону України "Про
державну службу", виходячи із положень
ст. 129 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" та на підставі довідок
апеляційного суду Харківської області
про заробітну плату станом на 01.07.2012
року; 01.10. 2012 року; 01.12.2012 року; 01.01.2013
року, починаючи з 01.07.2012 року та
провести відповідні виплати з
урахуванням раніше виплачених сум.

Управлінням пенсійного фонду України в
Московському районі в м. Харкова
позивачу був проведений перерахунок
розміру пенсії за віком, яку вона
отримує як державний службовець, проте
обмежило розмір сплачуваної їй пенсії
сумою 8440 гривень з липня 2012 року по
вересень 2012 року; 8560 грн. - з жовтня 2012
року по листопад 2012 року; 8840 грн. за
грудень 2012 року та 8940 грн. з січня 2013
року по час звернення до суду, виходячи
з розрахунку 10 мінімальних прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність у
відповідності до Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення, реформування пенсійної
системи", який набрав чинності з 01
жовтня 2011 року.

Не погодившись з діями Управління
пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова позивач
звернувся до суду за захистом своїх
прав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
вимоги позивача правомірні та такі, що
ґрунтуються на положеннях діючого
законодавства, належним чином
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

У відповідності до діючого Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" та Закону України "Про статус
суддів", який діяв на момент виникнення
спірних правовідносин (призначення
пенсії державного службовця), суддям,
які призначені на посаду довічно та
продовжують працювати при наявності
відповідного віку і стажу роботи
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу".

Відповідно ст. 37 Закону України "Про
державну службу" пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Як вбачається з матеріалів справи,
пенсія, як державному службовцю, ОСОБА_1
нараховується та виплачується на
підставі постанови Московського
районного суду м. Харкова від 24.02.2011
року по справі № 2029/2-а-1573/11 та ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.03.2012р. з
21.12.2010 року довічно.

Порядок перерахування розміру пенсії
працюючим суддям врегульовано Законом
України "Про судоустрій і статус
суддів" та ст. 37-1 Закону України "Про
державну службу".

У відповідності до ст. 37-1 Закону
України "Про державну службу" зі
змінами та доповненнями до нього та
пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів
України № 865 від 31.05.2000 року
встановлено, що в разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям відповідно до
рішень Кабінету Міністрів України (для
службовців Національного банку
України відповідно до рішень його
Правління) після набрання чинності
Законом України від 16.01.2003 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну службу", заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України "Про державну
службу", визначається пенсіонерам на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
державний службовець на відповідній
посаді, з якої призначено (нараховано)
пенсію, на момент виникнення права на
перерахунок.

На підставі постанови Московського
районного суду м. Харкова від 11.02.2013
року, яка вступила в законну силу, УПФ
України в Московському районі в м.
Харкова здійснило ОСОБА_1 перерахунок
розміру пенсії за віком, яку вона
отримує як державний службовець, проте
обмежило розмір сплачуваної їй пенсії
сумою 8440 гривень з липня 2012 року по
вересень 2012 року; 8560 грн. - з жовтня 2012
року по листопад 2012 року; 8840 грн. за
грудень 2012 року та 8940 грн. з січня 2013
року по час звернення до суду, виходячи
з розрахунку 10 мінімальних прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність у
відповідності до Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення, реформування пенсійної
системи", який набрав чинності з 01
жовтня 2011 року, тобто після призначення
ОСОБА_1 пенсії державного службовця.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів зауважує, що оскільки страховий
стаж позивача складає 41 рік і 6 місяців,
з яких повних 31 рік і 11 місяців
відпрацьовано на державній службі,
вона продовжує працювати суддею, що не
заборонено Законом, то на момент її
звернення із заявою про перерахунок
пенсії згідно ч. 1 ст. 37-1 Закону України
"Про державну службу" та судового
рішення у відповідача були в наявності
всі необхідні правові підстави та
необхідні повноваження про
задоволення її заяви.

Щодо доводів апеляційної скарги
стосовно обмеження розміру пенсії, як
державному службовцю, десятьма
прожитковими мінімальними
установленими для осіб, які втратили
працездатність колегія суддів
зазначає, що відповідно п. 2 Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.

Так, пенсія, як державному службовцю,
позивачу нараховується та
виплачується на підставі постанови
Московського районного суду м. Харкова
від 24.02.2011 року з 21.12.2010 року, тобто до
набрання чинності Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", то при перерахуванні пенсії
позивачки на підставі постанови
Московського районного суду м. Харкова
від 11.02.2013 року, яка вступила в законну
силу, Управління пенсійного фонду
України в Московському районі міста
Харкова безпідставно обмежило розмір
сплачуваної їй пенсії відповідною
сумою з розрахунку 10 мінімальних
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність
відповідно до Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", який набрав чинності з 01
жовтня 2011 року.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України від 03 червня 2013 року у
справі № 1-2/2013 за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу II "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці)
встановлено:

1. Визнати такими, що відповідають
Конституції України

(є конституційними), частини першу,
другу статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус судців" від 7 липня
2010 року № 2453-УІ у редакції
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VІ.

2. Визнати такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними):

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України „Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ
у редакції Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-УІ;

- статтю 2 Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року №2453-УІ;

- абзац другий пункту 2 розділу II
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-УІ, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-ІУ та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

3. Положення Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VІ та Закону України
„Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року №
3668-VІ, визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

4. Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

5. Рішення Конституційного Суду України
є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території У
країни.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що УПФУ в Московському
районі м. Харкова безпідставно
обмежило позивачу розмір пенсії, як
державному службовцю, десятьма
прожитковими мінімальними
установленими для осіб, які втратили
працездатність при його перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
викладена правова позиція не є
обґрунтованою та підтвердженою
матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 06.06.2014р. по справі №
643/7549/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Бершов Г.Є. Катунов В.В.