Справа № 761/9771/14-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
761/9771/14-а Головуючий
у 1-й інстанції: Юзькова О.Л.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у м. Києві на постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України у м. Києві про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України у м. Києві, в якому просив
визнати протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві у відмові перерахунку пенсії у
зв'язку із збільшення грошового
забезпечення співробітників Служби
безпеки України та зобов'язати Головне
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві провести перерахунок пенсії на
підставі довідки про розмір грошового
забезпечення від 02.06.2012 р. № 21/3/2-1655/875
наданої Фінансово-економічним
управлінням Служби безпеки України та
здійснити відповідні виплати з 01
жовтня 2013 року.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду -
скасувати, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог з
огляду на наявність визначених
законодавством підстав для проведення
перерахунку отримуваної позивачем
пенсії.

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Колегією суддів установлено, що
позивач перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в м. Києві та отримує пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року
№2262-ХІІ (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ)
з 01.06.2011 року.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач отримує пенсію, розраховану
виходячи із розміру грошового
забезпечення, до якого входить,
зокрема:

- надбавка за виконання особливо
важливих завдань на рівні 80% від
посадового окладу;

- премія на рівні 10% від посадового
окладу.

Згідно довідки Фінансово-економічного
управління Служби безпеки України
№21/3/2-1655/875 від 02.06.2012 року, виданої
позивачу, до складу грошового
забезпечення за посадою
консультант-експерт (з оперативних
питань) 4 відділу 2 головного відділу
Управління військової контррозвідки
Департаменту контррозвідки Служби
безпеки України станом на 01.04.2012 року
входять, зокрема, надбавка за виконання
особливо важливих завдань на рівні 100%
(2601,20 грн.), та премія на рівні 19% (494,23
грн.).

Зважаючи на вказані відмінності у
розмірі названих надбавок і премії,
позивач звертався до ГУ ПФУ в м. Києві
за перерахунком його пенсії згідно з ч.
3 ст. 63 Закону №2262-ХІІ. Проте, йому було
відмовлено у такому перерахунку.

Не погоджуючись із такою відмовою,
ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до
суду.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям
відповідача, колегія суддів виходить з
такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону №2262-ХІІ
усі призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у строки,
встановлені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Як убачається з наведеної норми права,
підставою для проведення перерахунку
пенсії є фактична зміна хоча б одного з
видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, проведена на
підставі рішення суб'єкта владних
повноважень, наділеного правом
встановлювати чи змінювати види
грошового забезпечення
військовослужбовців.

Згідно з пунктом 7 Порядку обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
року № 393, пенсії обчислюються з таких
видів грошового забезпечення:
відповідних окладів за посадою,
військовим (спеціальним) званням (для
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії.

Таким чином, збільшення розміру однієї
зі складових грошового забезпечення,
відповідно до Закону, є підставою для
проведення перерахунку пенсій
військовослужбовцям за відповідною
посадою.

Відповідно до положень пункту 1 Порядку
№45 перерахунок раніше призначених
відповідно до Закону №2242-ХІІ пенсій
проводиться у разі прийняття рішення
Кабінетом Міністрів України про зміну
розміру хоча б одного з видів грошового
забезпечення для відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за Законом
(далі - особи), або у зв'язку із введенням
для них нових щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення
(надбавок, доплат, підвищень) та премій
у розмірах, установлених
законодавством.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що фактична
зміна (збільшення) розміру складової
грошового забезпечення, згідно ч. 3 ст. 63
Закону №2242-ХІІ, є підставою для
відповідного перерахунку пенсії.

Однак, місцевим судом не враховано, що
законодавець пов'язує настання підстав
для перерахунку пенсії зі збільшенням
розміру складових грошового
забезпечення, що носять постійний
характер.

Наведена позиція суду апеляційної
інстанції узгоджується із висновками
Верховного Суду України, викладеними у
постановах від 22.10.2013 року (справа №
21-346а13), від 18.06.2013 року (справа № 21-165а13),
від 15.10.2013 року (справа № 21-315а13), які є
обов'язковими для врахування
адміністративними судами в силу
приписів частини 2 статті 161 та частини 1
статті 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У контексті наведеного, колегія
зауважує, що постановою Кабінету
Міністрів України від 07.11.2007 року №1294
«Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб», пунктом 5, керівникам державних
органів у межах асигнувань, що
виділяються на їх утримання, надано
право установлювати, зокрема, надбавку
за виконання особливо важливих завдань
під час проходження служби
військовослужбовцям Служби безпеки,
які безпосередньо здійснюють заходи,
пов'язані з виконанням завдань
державної безпеки, - у розмірі до 100
відсотків посадового окладу з
урахуванням окладу за військовим
(спеціальним) званням та надбавки за
вислугу років; надбавку
військовослужбовцям підрозділів
Служби безпеки особам середнього,
старшого та вищого начальницького
складу органів внутрішніх справ, які
провадять оперативно-розшукову,
розвідувальну чи контррозвідувальну
діяльність та інформаційно-аналітичне
забезпечення органів державної влади і
оперативно-службову діяльність, - в
розмірі до 50 відсотків посадового
окладу, а також право здійснювати
преміювання військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), осіб рядового і
начальницького складу відповідно до їх
особистого вкладу в загальний
результат служби у межах фонду
преміювання, утвореного у розмірі не
менш як 10 відсотків посадових окладів
та економії фонду грошового
забезпечення.

Вказаним пунктом урядової Постанови
також передбачено, що порядок та умови
виплати надбавки за виконання особливо
важливих завдань визначаються залежно
від якості, складності, обсягу та
важливості виконуваних завдань. У разі
несвоєчасного або низькоякісного
виконання завдань надбавка
скасовується або розмір її
зменшується.

Згідно з положеннями пункту 1 Порядку
проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.02.2008 року № 45, перерахунок раніше
призначених відповідно до вказаного
Закону пенсій проводиться у разі
прийняття рішення Кабінетом Міністрів
України про зміну розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення для
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за Законом, або у
зв'язку із введенням для них нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
установлених законодавством.

Аналіз змісту зазначених норм права
свідчить про те, що дані довідки ФЕУ СБУ
від 02.06.2012 року №21/3/2-1655/875 щодо зміни
розміру зазначених надбавок та премії
не можуть бути підставою для
перерахунку пенсії відповідно до
частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ,
оскільки носять тимчасовий характер.

До такого висновку колегія суддів
приходить у зв'язку із тим, що
підзаконні нормативні акти, які
приймаються у зв'язку із формуванням та
використанням фінансових ресурсів для
забезпечення завдань і функцій, які
здійснюються органами державної влади
протягом бюджетного періоду, повинні
відповідати Закону про державний
бюджет України на цей же рік, тобто їх
дія обмежується в часі положеннями
наступного бюджету України.

Отже, виплата таких надбавок
здійснюється за наявності
передбачених підстав тільки в межах
видатків, передбачених у відповідних
кошторисах для грошового забезпечення
військовослужбовців на поточний
бюджетний період.

Враховуючи зазначене, а також те, що
приписами Закону №2262-ХІІ передбачено
проводити перерахунок пенсії у зв'язку
зі зміною грошового забезпечення
остаточно, судова колегія приходить до
висновку, що збільшення розміру пенсії
у зв'язку зі збільшенням розміру
надбавок за виконання особливо
важливих завдань та премії
військовослужбовців не є таким
збільшенням грошового забезпечення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог, порушивши норми матеріального
та процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги
знайшли підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи, а тому
оскаржувана постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
м. Києві задовольнити.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року
скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
О.О. Беспалов О.А.
Губська

Головуючий суддя

Парінов А.Б.

Судді:

Беспалов О.О.

Губська О.А.