Справа № 2а-18497/10/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року м.
Київ К/9991/73795/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва на
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2011 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06.04.2011 року по справі № 2а-18497/10/2670 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фароза Інтер-Інвест
Ком» до Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі міста Києва
про визнання протиправними дій та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фароза Інтер-Інвест
Ком» звернулось до суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва про визнання протиправними
дій та скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06.04.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2011 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог. Визнано протиправними дії
посадових осіб ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва, що полягали у
неприйнятті у ТОВ «Фароза Інтер-Інвест
Ком» податкової декларації з податку
на прибуток підприємств за 1 півріччя
2010 року; зобов'язано посадових осіб ДПІ
у Шевченківському районі м. Києва
провести податкову декларацію з
податку на прибуток підприємств ТОВ
«Фароза Інтер-Інвест Ком» за 1 півріччя
2010 року; скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від 28
жовтня 2010 року за №216301502/0.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27 жовтня 2010 року
працівниками ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва проведено невиїзну
документальну перевірку своєчасності
подання податкової звітності ТОВ
«Фароза Інтер-Інвест Ком», за
результатами якої перевіркою
встановлено порушення позивачем пп.4.1.4
п.4.1 ст.4 Закону України від 21.12.2000 року
№2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (далі - Закон №2181-III), а саме
встановлено факт неподання платником
податку декларації за 1 півріччя 2010
року з податку на прибуток підприємств.

За наслідками перевірки 28 жовтня 2010
року ДПІ у Шевченківському районі
міста Києва прийнято податкове
повідомлення-рішення №216301502/0, згідно
якого на позивача накладено штраф в
розмірі 170,00 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 4.1.2. Закону №2181-III
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.
Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Абзацом 5 пункту 4.1.2 Закону №2181-III
встановлено, що податкова звітність,
отримана контролюючим органом від
платника податків як податкова
декларація, що заповнена ним всупереч
правилам, зазначеним у затвердженому
порядку її заповнення, може бути не
визнана таким контролюючим органом як
податкова декларація, якщо в ній не
зазначено обов'язкових реквізитів, її
не підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, доказів на
підтвердження законних підстав для
неприйняття документів податкової
звітності позивача, відповідачем не
надано.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2011 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06.04.2011 року по справі №2а-18497/10/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.