Справа № 826/8837/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. № 8/214
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2014 року 08:30
№ 826/8837/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Саніна Б.В., суддів Скочок Т.О. та
Кобилянського К.М., за участю секретаря
судового засідання Борисової Т.М.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
«Ітаті»доМіністерства економічного
розвитку і торгівлі
Українипровизнання протиправним та
скасувати рішення,ВСТАНОВИВ:

До судді Окружного адміністративного
суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ітаті»
(надалі - Позивач/ТОВ «Ітаті») до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України (надалі -
Відповідач/Мінекономрозвитку України),
в якому просить суд:

1. Визнати протиправними рішення
Відповідача від 18.04.2014 р. щодо відмови
Позивачу у видачі висновку, скасувати
його та зобов'язати Відповідача
прийняти належне у відповідності до
чинного законодавства України рішення,
а саме, надати ТОВ «Ітаті» висновок
щодо продовження строків розрахунків
за імпортною зовнішньоекономічною
операцією - контрактом від 15.01.2014 р.
№05030856/1 з 18.04.2014 р. по 01.08.2014 р.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24.06.2014 р. провадження
по справі було відкрите та призначено
справу до судового розгляду.

В судове засідання з'явились
представники Позивача, які
адміністративний позов підтримують в
повному обсязі, просять задовольнити
позовні вимоги, зокрема, зазначають про
порушення Відповідачем Порядку
продовження строків розрахунків за
зовнішньоекономічними операціями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1409 від 29.12.2007 р.
(надалі - Порядок №1409) під час прийняття
рішення стосовно відмови у наданні
висновку про продовження строків
розрахунків по зовнішньоекономічним
операціям до 01.08.2014 р.

В судове засідання з'явився
представник Відповідача, який щодо
позовних вимог заперечує в повному
обсязі, просить в задоволенні
відмовити із підстав, викладених в
письмових запереченнях, зокрема,
зазначає про дотримання
Мінекономрозвитку України положень
чинного законодавства під час
прийняття рішення про відмову у
наданні висновку про продовження
строків розрахунків по
зовнішньоекономічним операціям.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема "Іззетов проти України", "Пискал
проти України", "Майстер проти України",
"Субот проти України", "Крюков проти
України", "Крат проти України", "Сокор
проти України", "Кобченко проти
України", "Шульга проти України", "Лагун
проти України", "Буряк проти України",
"ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик
проти України" суду потрібно
дотримуватись розумного строку для
судового провадження.

Відповідно до положень ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) справа
розглядається в письмовому
провадженні на підставі наявних в
матеріалах справи документів.

Розглянувши наявні в матеріалах докази
та заслухавши пояснення сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.01.2014 р. між ТОВ «Ітаті» (Покупець) та
ВАТ «Силовые машины - ЗТЛ, ЛМЗ,
Электросила, Энергомашэкспорт» (надалі
- ВАТ «Силовые машины») (Росія)
(Постачальник) був укладений договір
№05030856/1 (надалі - Договір №05030856),
відповідно до якого Постачальник
зобов'язується виготовити та
поставити, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити запасні частини
до генератора типу ТВВ-320-2 за
номенклатурою та за ціною згідно із
Специфікацією №1 у відповідності до
умов Договору. Загальна вартість
даного Договору складає 946 296,00 рублів
РФ.

Водночас, відповідно до п.3.2 укладеного
Договору №05030856 розрахунки
здійснюються у наступному порядку:

ь Покупець протягом 10 днів з дати
виставлення Постачальником рахунку
перераховує на розрахунковий рахунок
Постачальника авансовий платіж у
розмірі 50% від вартості товару за даним
Договором;

ь перерахування Покупцем
кінцевого платежу в розмірі 50% вартості
товару за даним Договором здійснюється
протягом 10 днів від дня отримання
повідомлення від Постачальника про
готовність товару до відвантаження.

Крім того, 15.01.2014 р. між сторонами була
підписана Специфікація №1 до Договору
№05030856, відповідно до якої загальна
вартість товару становить 946 296,00 рублів
РФ, термін поставки - через 6,5 місяців з
моменту зарахування авансового
платежу.

Так, 17.01.2014 р ТОВ «Ітаті» було здійснено
перший платіж розміром 473 148,00 рублів РФ
на банківський рахунок ВАТ «Силовые
машины», про що свідчить відповідне
платіжне доручення №1 від 17.01.2014 р.

Поряд із цим, 04.04.2014 р. Позивач звернувся
до Відповідача із листом-зверненням
(вих. №14-04-018 від 04.04.2014 р.) (надалі -
Лист-звернення №14-04-018), в якому просив
надати висновок щодо продовження
строків розрахунків за
зовнішньоекономічними операціями на
загальну суму 473 148,00 рублів РФ до 01.08.2014
р., мотивуючи тим, що граничний строк
постачання обладнання з моменту
здійснення попередньої оплати
перевищує 90 днів.

Проте, за результатом розгляду
Листа-звернення №14-04-018
Мінекономрозвитку України була надана
відповідь від 18.04.2014 р. №4122-09/316 (надалі -
Відповідь №4122-09/316), в якій повідомив
Позивача, що за наданим останнім
пакетом документів
зовнішньоекономічна операція, яка
здійснюється відповідно до Договору
№05030856, не відповідає критеріям,
визначеним п.2 Порядку №1409, а тому у
Мінекономрозвитку України відсутні
правові підстави для видачі висновку
щодо продовження строків розрахунків
за зовнішньоекономічними операціями.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
Відповідачем рішенням, звернувся до
суду за захистом своїх прав та
охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Згідно із положеннями ч.1 та ч.4 ст.2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
(надалі - Закон №185) імпортні операції
резидентів, які здійснюються на умовах
відстрочення поставки, в разі, коли
таке відстрочення перевищує 180
календарних днів з моменту здійснення
авансового платежу або виставлення
векселя на користь постачальника
продукції (робіт, послуг), що
імпортується, потребують висновку
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
економічного розвитку. Національний
банк України має право запроваджувати
на строк до шести місяців інші строки
розрахунків, ніж ті, що визначені ч.1
цієї статті.

При цьому, п.1 постанови Правління
Національного Банку України №475 від
16.11.2012 р. «Про зміну строків розрахунків
за операціями з експорту та імпорту
товарів і запровадження обов'язкового
продажу надходжень в іноземній валюті»
(надалі - Постанова Правління НБУ №475)
установлено, що розрахунки за
операціями з експорту та імпорту
товарів, передбачені в ст.1 та ст.2
Закону №185, здійснюються у строк, що не
перевищує 90 календарних днів.

Поряд із цим, відповідно до ч.1 ст.6
Закону №185 строки, зазначені у ст.1 і ст.2
цього Закону встановлені Національним
банком України відповідно до ст.1 і ст.2
цього Закону, можуть бути продовжені
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
економічного розвитку, у разі
виконання резидентами операцій за
договорами виробничої кооперації,
консигнації, комплексного будівництва,
тендерної поставки, гарантійного
обслуговування, поставки складних
технічних виробів і товарів
спеціального призначення. Порядок
віднесення операцій резидентів до
зазначених у ч.1 цієї статті та умови
видачі висновків на перевищення
строків, зазначених у ст.1 і у ст.2 цього
Закону або встановлених Національним
банком України відповідно до ст.1 і ст.2
цього Закону, встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Так, Порядок №1409 визначає механізм
віднесення операцій резидентів до
таких, що здійснюються за договорами
виробничої кооперації, консигнації,
комплексного будівництва, тендерної
поставки, гарантійного обслуговування,
поставки складних технічних виробів і
товарів спеціального призначення, а
також умови видачі висновків щодо
перевищення встановлених у ст.1 та ст.2
Закону №185 строків проведення
розрахунків за такими операціями.

Відповідно до п.3 Порядку №1409 висновок
стосовно віднесення операцій
резидента до таких, що здійснюються за
договорами виробничої кооперації,
консигнації, комплексного будівництва,
тендерної поставки, гарантійного
обслуговування, поставки складних
технічних виробів і товарів
спеціального призначення, та
продовження встановлених строків
видається Мінекономрозвитку.

Поряд із цим, у п.9 Порядку №1409
зазначено, що підставами для відмови у
видачі висновку є:

ь подання резидентом документів: з
порушенням вимог, зазначених у п.4 цього
Порядку; що містять недостовірну
інформацію;

ь невідповідність поданих
резидентом документів законодавству.

В той же час, п.4 Порядку №1409
передбачено, що для одержання висновку
резидент подає Мінекономрозвитку такі
документи:

ь складений у довільній формі
лист-звернення, що містить дані про
стан виконання зовнішньоекономічного
договору (контракту) на момент
звернення, із зазначенням суми
заборгованості та обґрунтуванням
необхідності продовження
встановленого строку на певний період;

ь засвідчені в установленому
порядку: копія зовнішньоекономічного
договору (контракту), в якому
зазначаються адреса та банківські
реквізити іноземних контрагентів. Якщо
договір укладено іноземною мовою,
заявник додає його переклад на
українську мову; копії документів, що
підтверджують здійснення
зовнішньоекономічної операції,
зокрема платіжних банківських
документів, довідок банків, вантажних
митних декларацій, коносамента, актів
приймання-передачі товару (виконання
робіт, надання послуг).

Разом із тим, з огляду на поданий
Позивачем до Відповідача
Лист-звернення №14-04-018 колегією суддів
встановлено, що на обґрунтування
необхідності для продовження строків
розрахунків ТОВ «Ітаті» зазначило про
потребу більш тривалого часу для
виготовлення обладнання - 7 місяців, а
тому граничний строк його постачання з
моменту здійснення попередньої оплати
перевищує 90-денний термін, від так,
просив Мінекономрозвитку України
продовжити строк для розрахунків до
01.08.2014 р.

Між тим, до Листа-звернення №14-04-018 ТОВ
«Ітаті» були додані копії документів, а
саме: Договір №05030856; Специфікація №1;
платіжний банківський документ.

Водночас, за результатом розгляду
Листа-звернення №14-04-018 Відповідач
прийшов до висновку, що за наданим
Позивачем пакетом документів
зовнішньоекономічна операція, яка
здійснюється відповідно до Договору
№05030856, не відповідає критеріям,
визначеним п.2 Порядку №1409.

При цьому, відповідно до п.2 Порядку №1409
до операцій, що здійснюються
резидентами, належать операції,
зокрема: під час виконання договорів
виробничої кооперації; під час
виконання договорів консигнації; під
час виконання договорів комплексного
будівництва; під час виконання
договорів тендерної поставки; під час
виконання договорів гарантійного
обслуговування; під час виконання
договорів поставки складних технічних
виробів; під час виконання договорів
поставки товарів спеціального
призначення.

Поряд із цим, за твердженнями Позивача
запасні частини до генератора ТВВ-320-2 є
складним технічним виробом, оскільки
термін виготовлення такого товару та
його постачання перевищує 7 місяців.

В той же час, у пп.6 п.2 Порядку №1409
вказано, що до операцій, що
здійснюються резидентами, належать,
зокрема, під час виконання договорів
поставки складних технічних виробів -
імпортні операції з поставки
устаткування частинами або складних
технічних виробів, що потребують
установки, монтажу, налагодження,
гарантійного обслуговування і
введення їх у дію на місці
експлуатації, а також з поставки
складних технічних виробів, строк
виготовлення та транспортування яких
перевищує 180 днів.

Згідно із зазначеним, суд приймає до
уваги доводи Відповідача про те, що для
віднесення зовнішньоекономічних
операцій до операцій за договорами
поставки складних технічних виробів,
строк виготовлення та транспортування
яких перевищує 180 днів, необхідним є
наявність таких критеріїв, а саме:
поставка устаткування частинами та
потреба в установці, монтажі,
налагодженні, гарантійному
обслуговуванні і введенні їх у дію на
місці експлуатації.

В той же час, суд звертає увагу, що ані
Договором №05030856, ані Специфікацією №1
до Договору №05030856 не передбачено, що
товар постачається частинами чи
потребує установку, монтаж,
налагодження гарантійного
обслуговування і введення їх у дію на
місці експлуатації.

Поряд із цим, в Листі-зверненні ТОВ
«Ітаті» №14-04-018 відсутні будь-які
пояснення ТОВ «Ітаті» щодо складності
технічного обладнання, які дали б змогу
Мінекономрозвитку України
пересвідчитись у необхідності
продовжити Позивачу строк для
проведення розрахунків.

Крім того, ані до Мінекономрозвитку
України, ані до суду, Позивачем не було
надано допустимих доказів про
погодження між Покупцем та
Постачальником фактичної дати
поставки товару, як і не надано
передбаченого п.4.4 Договору №05030856
письмового повідомлення Постачальника
про готовність товару за 15 днів до
відвантаження.

Разом із тим, суд приймає до уваги
пояснення Відповідача про те, що
Мінекономрозвитку України під час
вирішення питання про надання чи
відмови у наданні висновку щодо
продовження строків розрахунків
розглядає не товар, який імпортується,
а зовнішньоекономічні операції та
робить висновок чи відносяться ці
операції до таких, що здійснюються за
договорами виробничої кооперації,
консигнації, комплексного будівництва,
тендерної поставки, гарантійного
обслуговування, поставки складних
технічних виробів і товарів
спеціального призначення.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується із висновками
Мінекономрозвитку України про те, що
твердження Позивача про постачання ним
складних технічних виробів лише на тій
підставі, що строк такої поставки
перевищує 180 днів (а саме: 7 місяців) є
необґрунтованим, відповідно, відмова
Позивачу у продовженні строків для
проведення розрахунків за Договору
№05030856 по зовнішньоекономічним
операціям є правомірною.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України
зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення.
Ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог Позивача.
Відповідно до ст.94 КАС України судовий
збір Позивачу не повертається.

Керуючись положеннями ст.2, ст.11, ст.69,
ст.71, ст.86, ст.158-163, ст.167, ст.254 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ітаті» до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України про визнання
протиправним та скасувати рішення
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Головуючий суддя
Б. В. Санін

Судді
Т. О. Скочок

К. М. Кобилянський