Справа № 2а-10929/11
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року м.
Київ К/800/28788/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області на постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 30.11.2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 30.11.2011 року
позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність Головного управління
Пенсійного фонду України у Черкаській
області щодо відмови в перерахунку
пенсії ОСОБА_2 відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 07.11.2007
року № 1294 та наказів Міністра оборони
України від 28.07.2008 року № 377, від 05.11.2010
року № 576, від 28.01.2011 року № 50, від 25.06.2011
року № 355. Зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області перерахунок і
виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.11.2010 року
відповідно до вимог частини 3 статті 63
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» та на підставі пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 07.11.2007
року № 1294, постанови Кабінету
Міністрів України від 18.10.2010 року № 969 і
наказів Міністра оборони України № 377
від Кабінету Міністрів України від
18.10.2010 року № 969 і наказів Міністра
оборони України від 28.07.2008 року № 377,
абзацу 5 пункту 9 наказу Міністра
оборони України від 22.07.2010 року № 380, від
05.11.2010 року № 576, пункту 8 наказу
Міністра оборони України від 28.01.2011
року № 50, від 25.06.2011 року № 355 з
урахуванням статті 51 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб». В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області було залишено без
задоволення, а постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 30.11.2011 року - без змін.

У касаційній скарзі Головне управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області, не погоджуючись з даними
рішеннями, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 30.11.2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.11.2013 року,
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити ОСОБА_2 у в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є
військовим пенсіонером та знаходиться
на обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Черкаській
області. Позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
його пенсії на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 07.11.2007
року № 1294 та наказу Міністра оборони
України від 28.07.2008 року № 377. У
задоволенні заяви позивача відповідач
відмовив, вказавши про відсутність
підстав для перерахунку пенсії.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», усі призначені за цим
Законом пенсії підлягають перерахунку
у зв'язку зі зміною розміру хоча б
одного з видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у строки,
встановлені частиною другою статті 51
цього Закону.

Як вбачається з наведеної норми права,
підставою для проведення перерахунку
пенсії є фактична зміна хоча б одного з
видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, проведена на
підставі рішення суб'єкта владних
повноважень, наділеного правом
встановлювати чи змінювати види
грошового забезпечення
військовослужбовців.

Згідно із пунктом 7 постанови Кабінету
Міністрів України «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992
року № 393, пенсії обчислюються з таких
видів грошового забезпечення:
відповідних окладів за посадою,
військовим (спеціальним) званням (для
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

Таким чином, збільшення розміру
посадового окладу, відповідно до
Закону, є підставою для проведення
перерахунку пенсій
військовослужбовцям за відповідною
посадою.

Відповідно до положень пункту 1 Порядку
проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.02.2008 року № 45, перерахунок раніше
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» пенсій
проводиться у разі прийняття рішення
Кабінетом Міністрів України про зміну
розміру хоча б одного з видів грошового
забезпечення для відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за Законом
(далі - особи), або у зв'язку із
введенням для них нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
установлених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що
проблемним є питання про те, що
відповідне рішення про збільшення
розміру посадового окладу прийнято не
Кабінетом Міністрів України, а
Міністром оборони України, що на думку
відповідача, виключає можливість
проведення перерахунку пенсій.

Наказом Міністра оборони України «Про
затвердження схем розмірів посадових
окладів військовослужбовців
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України»
від 28.07.2008 року № 377 затверджено схему
розмірів посадових окладів за
основними типовими посадами керівного
та наукового складу офіцерів
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України
відповідно до переліку, що додається.

Зазначений наказ прийнято на
реалізацію повноважень, наданих
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
та деяких інших осіб».

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів
України від 07.11.2007 року № 1294 керівникам
державних органів надано право у межах
асигнувань, що виділяються на їх
утримання установлювати посадові
оклади військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), особам рядового і
начальницького складу, посади яких не
передбачені цією постановою, - у
розмірах, визначених затвердженими
цією постановою схемами згідно з
додатками 1- 23 і 30- 32 за аналогічними
посадами.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що оскільки Кабінетом Міністрів
України Міністру оборони України
делеговано право визначати розміри
посадових окладів, наказ останнього
про встановлення таких окладів є
підставою для проведення перерахунку
пенсій відповідним
військовослужбовцям.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
06.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_3
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Донецькій області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 2442 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області - залишити без задоволення, а
постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 30.11.2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз