Справа № 804/1225/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 р. Справа № 804/1225/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Царікової О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торіс-Плюс» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії та
скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо невизнання податкової
декларації з податку на додану
вартість за період жовтень 2013 року як
податкової звітності;

- скасувати рішення Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області №
13435/10/04-64-18-03-15 від 14.11.2013;

- зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (49029, України, м.
Дніпропетровськ, пр. Газети «Правда»,
95а) прийняти податкову декларацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» (, 49000, Україна, м.
Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9-Д,
к.311) з податку на додану вартість за
період жовтень 2013 року з додатками
датою її фактичного отримання, а саме:
12.11.2013;

- зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (49029, України, м.
Дніпропетровськ, пр. Газети «Правда»,
95а) відобразити показники (дані)
податкової декларації Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торіс-Плюс» (, 49000,
Україна, м. Дніпропетровськ, вул.
Журналістів, 9-Д, к. 311) з податку на
додану вартість за період жовтень 2013
року з додатками в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі в картці особового рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс»;

- зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (49029, України, м.
Дніпропетровськ, пр. Газети «Правда»,
95а) у десятиденний строк з дня
отримання судового рішення у даній
справі, яке набрало законної сили,
подати звіт про виконання судового
рішення у даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.02.2014 по справі № 2а/0470/16408/11,
залишено без змін постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25.12.2012 у
справі № 2а/047016408/11 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» до
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, якою позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс»
задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано рішення
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська № 1078 від 27.07.2011 про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Торіс-Плюс». З урахуванням наведеної
обставини, позивач вважає, що
невизнання відповідачем податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року податковою
звітністю є протиправним, а тому
рішення Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 14.11.2013 № 13435/10/04-64-18-03-15
підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31.01.2014
відкрито провадження у справі № 804/1225/14
та призначено її до розгляду на 20.02.2014 о
13:00.

Представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги та зазначив, що
позивач, як платник податку на додану
вартість, вправі подавати податкові
декларації з податку на додану
вартість, оскільки рішення відповідача
про його анулювання скасовано
постановою суду, яка набрала законної
сили. Також, позивач вказав, що нормами
чинного законодавства України не
передбачено такої підстави для
невизнання податкової декларації
податковою звітністю як анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість.

У судове засідання 03.03.2014 представник
позивача не з'явився. До суду надійшла
заява позивача від 03.03.2014 (вх. №13337/14) про
розгляд справи за відсутності
представника позивача в порядку
письмового провадження.

Відповідач у судове засідання 03.03.2014 не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується розпискою
повноважного представника
відповідача, яка міститься в
матеріалах справи. До суду надійшли
заперечення відповідача проти
адміністративного позову від 03.03.2014 (вх.
№ 13304/14), в яких відповідач просив
відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. Відповідач зазначив,
декларація з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Торіс-Плюс» не вважається податковою
звітністю, про що керівництво
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс»
повідомлено листом від 14.11.2013 №
13435/10/04-64-18-03-15. Також відповідач
зауважує, що оскільки позивач не є
платником податку на додану вартість, у
посадової особи контролюючого органу
не виникає обов'язку приймати
податкову декларацію від таких осіб.
Крім того, реєстрація такої декларації
унеможливлюється через
недостовірність даних, що в ній
містяться, зокрема, рядок «Номер
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість» містить
номер анульованого свідоцтва «звітний
(податковий період)» зазначено «09».
Враховуючи те, що позивач на момент
подання податкової звітності з ПДВ за
жовтень 2013 року не був платником
податку на додану вартість,
оскаржуване рішення прийнято на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому у суду
відсутні підстави для задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, заперечення відповідача на
адміністративний позов, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується адміністративний позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду і вирішення справи по суті,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм
матеріального та процесуального права,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, позивачем поштою направлено
відповідачу Декларацію з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року
разом з реєстром виданих та отриманих
податкових накладних, що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист від 08.11.2013, фіскальним чеком
відділення поштового зв'язку від 08.11.2013
№ 3691, а також рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення від 12.11.2013, належним чином
засвідчені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Відповідачем на адресу позивача
направлено лист від 14.11.2013 №
13435/10/04-64-18-03-15, в якому зазначено, що
подана позивачем декларація з податку
на додану вартість за звітній період
жовтень 2013 року не вважається
податковою звітністю, у зв'язку з тим,
що свідоцтво платника податку на
додану вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс- Плюс» (далі -
ТОВ «Торіс - Плюс») анулюване, на
підставі того, що державним
реєстратором внесений запис до
реєстраційної картки про відсутність
юридичної особи ТОВ «Торіс-Плюс» за
місцезнаходженням.

В матеріалах справи наявна постанова
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 15.06.2012 у справі №
2/а/0417/62/2012, яка набрала законної сили,
якою адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс»
задоволено, визнано протиправними дії
Державного реєстратора Управління
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради з
питань державної реєстрації юридичних
осіб і фізичних - підприємців ОСОБА_2
щодо внесення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців стосовно Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торіс-Плюс» запису від 25.07.2011, номер
запису 1 009452, назва
реєстраційної дії: «внесення
інформації щодо відсутності юридичної
особи за вказаною адресою»; скасовано в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
запис від 25.07.2011, номер запису 1
009452, назва реєстраційної дії: «внесення
інформації щодо відсутності юридичної
особи за вказаною адресою»; внесений
державним реєстратором Управління
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради з
питань державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
ОСОБА_2 стосовно Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс»;
зобов'язано Державного реєстратора
Управління виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради з
питань державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб- підприємців
вилучити з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запис від 25.07.2011, номер
запису 1 009452, назва
реєстраційної дії: «внесення
інформації щодо відсутності юридичної
особи за вказаною адресою» стосовно
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс».

Судом також встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25.12.2012 у
справі № 2а/0470/16408/11, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.02.2014 у даній справі, визнано
протиправним та скасовано рішення
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області № 1078 від 27.07.2011 року про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Торіс-Плюс».

Постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25.12.2012 у справі № 2а/0470/16408/11 набрала
законної сили 18.02.2014.

Згідно Інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
27.07.2010 №1145/11/13-10 «Щодо оскарження дій
податковий органів відносно
призначення позапланових перевірок
платників податків та наказів про
проведення таких перевірок»
скасування акта суб'єкта владних
повноважень означає втрату чинності
таким актом з моменту набрання
чинності відповідним судовим рішенням.
За змістом статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд під час прийняття рішення про
скасування незаконного рішення
суб'єкта владних повноважень має право
визначити, з якого моменту відповідне
рішення втрачає чинність.

У відповідності до ст. 48 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків; підписи платника податку -
фізичної особи та/або посадових осіб
платника податку, визначених цим
Кодексом, засвідчені печаткою платника
податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає
сутності податку або збору та є
необхідним для його адміністрування,
форма податкової декларації додатково
може містити такі обов'язкові
реквізити: відмітка про звітування за
спеціальним режимом; код виду
економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер та номер свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період.

Податкова декларація повинна бути
підписана: керівником платника
податків або уповноваженою особою, а
також особою, яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації до органу
державної податкової служби. У разі
ведення бухгалтерського обліку та
подання податкової декларації
безпосередньо керівником платника
податку така податкова декларація
підписується таким керівником;
фізичною особою - платником податків
або його законним представником;

Достатнім підтвердженням справжності
документа податкової звітності є
наявність оригіналу підпису
уповноваженої особи на документі у
паперовій формі або наявність в
електронному документі електронного
цифрового підпису платника податку.

Податкова звітність, складена з
порушенням норм цієї статті, не
вважається податковою декларацією.

Судом встановлено, що податкова
декларація з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року містить всі
необхідні реквізити, передбачені п.48.3
та п.48.4 ст. 48 ПК України, всі цифри та
букви у ній відображені та підписана
платником податку на додану вартість, а
також відповідає формі податкової
декларації, що затверджена наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 № 1492.

Порядок подання податкової декларації
до органів державної податкової служби
регулюється статтею 49 Податкового
кодексу України.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49
Податкового кодексу України прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.

Імперативний характер наведеної норми
означає, що податковий орган не має
права не прийняти фактично отриману
податкову декларацію, подану платником
податків в один із способів,
передбачених пунктом 49.3 статті 49
Податкового кодексу України (особисто
або через представника, поштою чи
засобами електронного зв'язку).

Практична реалізація процедури
прийняття податкової декларації
визначається пунктами 49.8 та 49.9 статті 49
Податкового кодексу України.

Так п.49.8 та 49.9 ПК України передбачено,
що прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу. Під
час прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

За умови дотримання платником податків
вимог цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

За умови дотримання вимог,
встановлених статтями 48 і 49 цього
Кодексу податкова декларація, надана
платником, також вважається прийнятою.

Згідно п. 49.10 ст. 49 ПК України відмова
посадової особи органу державної
податкової служби прийняти податкову
декларацію з будь-яких причин, не
визначених цією статтею, у тому числі
висунення будь-яких не визначених
статтею 49 ПК України передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 ПК України у
разі подання платником податків до
органу державної податкової служби
податкової декларації, заповненої з
порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4
статті 48 цього Кодексу, такий орган
державної податкової служби
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

Суд вважає, що лист відповідача від
14.11.2013 № 13435/10/04-64-18-03-15 є саме відмовою у
прийнятті податкової декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року, яка була подана позивачем.

Враховуючи те, що рішення відповідача
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Торіс-Плюс» скасовано судом, рішення
суду набрало законної сили 18.02.2014, тобто
фактично відповідне рішення
відповідача про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
втратило чинність, позивач являвся
платником цього податку, а тому відмова
у прийнятті податкової декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року є протиправною.

Щодо заявлених позивачем позовних
вимог про:

- зобов'язання Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (49029, України, м.
Дніпропетровськ, пр. Газети «Правда»,
95а) прийняти податкову декларацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» (, 49000, Україна, м.
Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9-Д,
к.311) з податку на додану вартість за
період жовтень 2013 року з додатками
датою її фактичного отримання, а саме
12.11.2013;

- зобов'язання Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (49029, України, м.
Дніпропетровськ, пр. Газети «Правда»,
95а) відобразити показники (дані)
податкової декларації Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торіс-Плюс» (, 49000,
Україна, м. Дніпропетровськ, вул.
Журналістів, 9-Д, к. 311) з податку на
додану вартість за період жовтень 2013
року з додатками в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі в картці особового рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» суд
зазначає наступне.

У відповідності до Інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України від 15.06.2012 № 1503/12/13-12 «Щодо
відмови у прийнятті податкових
декларацій» задоволення судом
позовних вимог щодо визнання
протиправною відмови прийняти
податкову декларацію означає, що
відповідне рішення не створило жодних
правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі пункту 49.13 статті 49
Податкового кодексу України. Тому в
такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином, а його порушені права
цілком відновленими.

Резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації має містити висновок про
визнання протиправною відмову
податкового органу прийняти податкову
декларацію, а податкової декларації
такою, що подана платником податків у
день її фактичного отримання органом
державної податкової служби (із
зазначенням дати).

Таким чином, вказані позовні вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки
згідно з пунктом 49.13 статті 49
Податкового кодексу України у разі,
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

Що стосується позовної вимоги про:

- визнання протиправними дій
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо невизнання податкової
декларації з податку на додану
вартість за період жовтень 2013 року як
податкової звітності;

- скасування рішення Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
№13435/10/04-64-18-03-15 від 14.11.2013, то суд
зазначає наступне.

У відповідності до Інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України від 15.06.2012 № 1503/12/13-12 «Щодо
відмови у прийнятті податкових
декларацій» вимоги про зобов'язання
податкового органу прийняти податкову
декларацію, визнання протиправними
рішення, дії, бездіяльності
податкового органу, визнання поданої
декларації податковою звітністю,
визнання податкової декларації
поданою варто розглядати як вимогу про
визнання протиправною відмови у
прийнятті податкової декларації,
поданої платником податків на певну
дату.

Таким чином, суд розглядає дані позовні
вимоги як вимогу про визнання
протиправною відмови у прийнятті
податкової декларації, поданої
платником податків на певну дату.

Згідно ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд може вийти за межі заявлених
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, а також те, що
позивачем некоректно сформовано
позовні вимоги у позовній заяві, то суд
вважає за необхідне вийти за межі
заявлених позовних вимог, оскільки це є
необхідним для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача, та
визнати протиправною відмову
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області у прийнятті податкової
декларації Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» () з податку на додану
вартість за період жовтень 2013 року з
додатками датою її фактичного
отримання, а саме 12.11.2013, яка оформлена
листом від 14.11.2013 № 13435/10/04-64-18-03-15, та
визнати податкову декларацію з податку
на додану вартість за жовтень 2013 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» () такою, що подана у день її
фактичного отримання Лівобережною
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - 12
листопада 2013 року.

З огляду на те, що суд не зобов'язує
відповідача вчиняти певні дії, то суд
не вважає за необхідне зобов'язувати
відповідача надати суду звіт про
виконання судового рішення у даній
справі.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії та
скасування рішення задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області у прийнятті податкової
декларації Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» (, 49000, Україна, м,
Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9-Д,
к. 311) з податку на додану вартість за
період жовтень 2013 року з додатками, яка
оформлена листом № 13435/10/04-64-18-03-15 від
14.11.2013.

Визнати податкову декларацію з податку
на додану вартість за період жовтень 2013
року з додатками Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торіс-Плюс» () такою, що
подана у день її фактичного отримання
Лівобережною об'єднаною державною
податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області 12 листопада 2013 року.

В іншій частині заявлених позовних
вимог відмовити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» судовий
збір у розмірі 29 (двадцять сім) грн. 23
коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Царікова