Справа № 814/4793/13-а
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/4793/13-а

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

26 червня 2014 року Справа № 814/4793/13-а

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

про зобов’язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, Державної фінансової інспекції в Запорізькій області (далі - ДФІ), звернувся до суду з позовом до Миколаївської обласної лікарні - закладу комунальної власності області (далі – відповідач) про зобов'язання виконати пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Запоріжської області від 24.07.2013 року № 08-04-14-14/6250, зокрема зобов’язати відповідача - Миколаївську обласну лікарню – заклад комунальної власності області згідно п. 2 вимог 24.07.2013 №08-04-14-14/6250 усунути порушення на загальну суму 60 405,44 грн.

Згідно п. 2 вимоги від 24.07.2013 року вимагається:

- стягнути з лікарів-інтернів, якими не відпрацьовано три роки пі закінчення інтернатури, кошти в загальній сумі 44 318,00 грн;

- кошти, що надійдуть на відновлення касових видатків загального фонду у сумі 44 318,00 грн, проведених у минулих бюджетних періодах, відповідно до п. 3 2 Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 26.12.2003 №242,перерахувати до обласного бюджету;

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування або повернення помилково сплачених коштів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-1,повернути зайво сплачені кошти у загальній сумі 16 087,44 грн, або зарахувати з рахунок майбутніх платежів. У зв’язку з чим, відповідно, перерахувати, кошти, що надійдуть на рахунок Лікарні, до обласного бюджету або провести коригування кошторису на відповідну суму.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем самостійно не виконано пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Запоріжської області № 08-04-14-14/6250 від 24 07.2013 року.

Відповідач подав заперечення проти позовної заяви, в яких зазначив, що пункт 2 вимоги не підлягає виконанню оскільки є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам законодавства.

Представники сторін надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 210-213).

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

У період з 03.06.2013 року по 19.07.2013 року позивачем проведена планова виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності Миколаївської обласної лікарні-заклад комунальної власності області за період з 01.01.2011 року по 01.06.2013 року. Результати ревізії оформлені актом від 19липня 2013 р. № 04-21/10 (далі - акт ревізії, а. с. 16-70).

В акті ревізії позивач зазначив, що у зв’язку з невідшкодуванням витрат Відповідачу трьома лікарями-інтернами, які не відпрацювати три роки після закінчення інтернатури, за період проходження інтернатури у 2011-2012 роках, завдано збитків на загальну суму 60 405,44 грн., в тому числі КЕКВ 1111-44 318,00 грн., КЕКВ 1120- 16 087,44грн.

На підставі акту ревізії 24 липня 2013 р. ДФІ прийняла вимогу про усунення порушень № 08-04-14-14/6250, в п. 2 якої вимагає від лікарні:

- стягнути з лікарів-інтернів, якими не відпрацьовано три роки про закінчення інтернатури, кошти в загальній сумі 44 318,00 грн.;

- кошти, що надійдуть на відновлення касових видатків загального фонду у сумі 44 318,00 грн., проведених у минулих бюджетних періодах, відповідно до п. 3 2 Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 26.12.2003 року № 242, перерахувати до обласного бюджету;

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування або повернення помилково сплачених коштів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-1,повернути зайво сплачені кошти у загальній сумі 16 087,44 грн, або зарахувати з рахунок майбутніх платежів. У зв’язку з чим, відповідно, перерахувати, кошти, що надійдуть на рахунок Лікарні, до обласного бюджету або провести коригування кошторису на відповідну суму.

Таким чином, фактично ДФІ вимагає від відповідача звернутись до суду із позовами про стягнення з інтернів коштів.

Відповідно до ст. 10 п. 7 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», позивач має право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства. Як передбачено ст. 10 п. 10 цього Закону, органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, але звернення до суду із позовом є процесуальним правом особи, яке ґрунтується на принципі диспозитивності і примусити особу використати своє право неможливо. Крім того, варто зауважити, що у випадку добровільного невиконання відповідачем рішення суду про зобов'язання подати позов, його фактично неможливо реалізувати в примусовому порядку, адже неможливо примусити підготувати позов, сплатити судовий збір, подати його до суду та забезпечити явку представника в судове засідання.

Також суд звертає увагу позивача на невідповідність мети і обраного способу її досягнення.

Позивач є органом контролю у сфері використання бюджетних коштів та інших активів, які належать державі, в даному випадку земельних ділянок. Змістом його роботи є контроль у даній сфері, встановлення фактів порушень, їх припинення та відшкодування завданих збитків. Метою вимоги ДФІ є повернення в бюджет коштів, але якщо позивач встановив факти завдання відповідачем державі збитків, ДФІ повинна сама звертатись до суду із позовом про стягнення цих збитків, що є більш ефективним і доцільним способом захисту інтересів держави, ніж звернення до суду із зазначеним позовом про зобов'язання відповідача провести певні дії.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 122, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих