Справа № 9101/169195/2011
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2013-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2013 рокусправа № 1170/2а-2641/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Уханенка С.А.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.,

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року у справі за адміністративним
позовом Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
про стягнення грошових коштів , -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2009 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив
застосувати наслідки передбачені ст.208
Господарського кодексу України та
стягнення на користь держави з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
грошові кошти в сумі 1 938 368,82 грн., які
отримані по нікчемним правочинам.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року в задоволені позовних вимог
було відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права просив
скасувати постанову і прийняти нове
рішення про задоволення
адміністративного позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідачем проведено позапланову
документальну перевірку фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) за період з
09.06.2008р. по 31.07.2008 р., за результатами
якої складено акт №25/1710/НОМЕР_1 від
20.03.2009 року.

З акту вбачається, що в ході перевірки
були встановлені наступні порушення:

- п.п.7.2.4., п. 7.2, п.п.7.4.5, п.7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 р. та п.5
Порядку заповнення податкової
накладної, затвердженого Наказом ДПА
України №165 від 30.05.1997 р.,
зареєстрованим в Мін'юсті 23.06.1997р.
№233/2037, в результаті чого донараховано
податок на додану вартість в сумі 323061,47
грн., у тому числі за липень 2008 року у
сумі 323061,47 грн.

ПП ОСОБА_1 здійснювала операції з
порушенням ч.1 ст.203 ЦК України, їх зміст
суперечить зокрема інтересам держави і
суспільства, суперечить і моральним
засадам суспільства. Зазначені
правочини не спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ними (п.5 ст.203 ЦК України).
Недодержання в момент вчинення
правочину сторонами цієї вимоги є
підставою недійсності правочину.

Відповідно до частини 1, 5 ст.203, п. 1,2
ст.215, ст.228 Цивільного кодексу України,
зазначені правочини мають ознаки
нікчемності та є нікчемними - в силу
припису закону. Правочини, укладені ПП
ОСОБА_1 з ПП ОСОБА_2, суперечать
інтересам держави та суспільства,
вчинені удавано з метою приховування
сплати податків.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що докази наявності умислу на
укладання угод, які завідомо
суперечать інтересам держави і
суспільства відсутні.

Підставою для висновків, вказаних в
акті перевірки стала відсутність
реєстрації ОСОБА_2 як суб'єкта
підприємницької діяльності та
відповідно як платника податку на
додану вартість.

Так, між ФОП ОСОБА_1(покупець) та ФОП
ОСОБА_2 (продавець) було укладено
договір купівлі-продажу ячменю №25/06/08
від 25.06.2008р. та договір купівлі-продажу
пшениці №25/06/08 від 25.07.2008р., відповідно
до умов яких ФОП ОСОБА_1 взяла на себе
зобов'язання надати автомобілі в пункт
поставки АР Крим на погрузку товару.

Згідно з п.4.2 вказаних договорів, партія
поставленого покупцю товару
підтверджується продавцем оригіналом
товаротранспортної накладної,
рахунком продавця з точним показником
кількості та вартості товару з
виділенням повної вартості ПДВ,
товарної накладної виписаної проти
довіреності покупця, датою поставки
товару вважається дата виписки
товаротранспортної накладної.

Отримання ФОП ОСОБА_1 від ФОП ОСОБА_2
товару з боку податкового органу не
заперечується.

Загальна сума угод складає 1 938 368,82 грн.

Відповідно до положень ст. 208 ГК України
у випадку якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке,
що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, то за наявності наміру в
обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Санкції застосовуються за вчинення
правочину з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства. Для застосування санкцій,
передбачених частиною 1 статті 208
Господарського кодексу України,
необхідним є наявність умислу на
укладення угоди з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства. Однак зазначені санкції
не можна застосовувати за сам факт
несплати податків (зборів, інших
обов'язкових платежів) однією зі сторін
договору, оскільки за таких обставин
правопорушенням була б несплата
податків, а не вчинення правочину.

Для застосування таких санкцій
необхідною умовою є наявність умислу
на укладення угоди з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, наприклад, вчинення
фіктивного правочину з метою отримання
права на валові витрати і податковий
кредит або удаваного правочину з метою
приховання ухилення від сплати
податків.

Проте, податковим органом не надано
жодного доказу щодо наявність умислу
на укладення угоди з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства як з боку ОСОБА_1 так і з
боку ОСОБА_2

Крім того, ФОП ОСОБА_2 податковим
органом на час розгляду справи не
встановлений.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції зазначає, що висновки суду
першої інстанції про відмову в
задоволені позовних вимог
відповідають обставинам справи та
нормам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З урахуванням наведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови
відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
проголошення.

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим