Справа № 751/7209/14
Суддя: Філатова Л. Б.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/7209/14
Провадження №2-а/751/210/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2014 року
м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Філатової
Л.Б.,

при секретарі Грищенко
Н.С.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача -
Соловей О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державної інспекції
сільського господарства в
Чернігівській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення і закриття провадження
по справі,

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з
адміністративним позовом до Державної
інспекції сільського господарства в
Чернігівській області про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення від 09.07.2014
року № 000087 і закриття провадження у
справі. Заявлені вимоги обґрунтовує
тим, що 07.07.2014 року головним
спеціалістом відділу оперативного
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
Бенедицькою В.І. проведено обстеження
земельної ділянки, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 та складено акт
обстеження вказаної земельної ділянки.
09.07.2014 року на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від
09.07.2014 року № 000095 була винесена
постанова по справі про
адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 53-1
КУпАП, а саме: використанні земельної
ділянки загальною площею 0,3080 га для
вирощування сільськогосподарських
культур без оформлення будь-яких
правовстановлюючих документів, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 170,00 гривень.
Вважає постанову незаконною, оскільки
вказана земельна ділянка належала її
бабусі ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
За життя ОСОБА_5 склала на неї заповіт.
Фактично спадщину прийняла вона і
донька її померлої тітки ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 Вказує, що у 2012 році їй був
наданий дозвіл Мньовською сільрадою на
складання технічної документації та
розроблено проект відведення їй
земельної ділянки площею 0,4820 га.
Земельній ділянці присвоєно
кадастровий номер :01:000:0289.
Посилається, що за життя бабуся
користувалась зазначеною земельною
ділянкою, а після її смерті вона
фактично прийняла спадщину і
користується земельною ділянкою по
даний час.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, при
викладенні пояснень посилався на
обставини зазначені в
адміністративному позові, вказав, що
самовільно вказану земельну ділянку
ОСОБА_3 не займала. Зазначив, що рішення
Мньовської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області від 03.12.2012 року про надання
ОСОБА_3 дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки
орієнтованою площею 0,50 га із земель
запасу, для ведення особистого
селянського господарства на території
Мньовської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області є чинним. Не заперечував, що
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований за адресою АДРЕСА_1 і
області визнано за ОСОБА_7

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
відповідно до письмових заперечень,
просила в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи:
протокол про адміністративне
правопорушення № 000095 від 09.07.2014 року
(а.с.4), постанову про накладення
адміністративного стягнення № 000087 від
09.07.2014 року (а.с.5-6), свідоцтво про смерть
ОСОБА_5, довідку Мньовської сільської
ради № 567 від 22.06.2006 року (а.с.7), заповіт
ОСОБА_5 від 24.11.1982 року, рішення
Мньовської сільської радт від 03.12.2012
року (а.с.8), свідоцтво про укладення
шлюбу між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (а.с.9),
матеріали перевірки Державної
інспекції сільського господарства в
Чернігівській області (а.с.23-43), копію
вступної та резолютивної частин
рішення Апеляційного суду
Чернігівської області від 31.07.2014 року
(а.с.44), суд приходить до висновку, що в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити. При цьому суд виходить
з наступного:

04.07.2014 року Державною інспекцією
сільського господарства в
Чернігівській області винесено наказ
№ 628 про проведення позапланової
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства ОСОБА_3 при використанні
земельної ділянки, яка межує з будинком
по АДРЕСА_1 (а.с.24). За результатами
вказаної перевірки складено Акт
обстеження земельної ділянки від 07.07.2014
року (а.с.27).

Під час проведення перевірки, згідно
акту обстеження земельної ділянки
встановлено, що ОСОБА_3 самовільно
зайняла земельну ділянку площею 0,3080 га.
На час проведення перевірки будь-які
правовстановлюючі документи на
вищезазначену земельну ділянку у
ОСОБА_3 відсутні. (а.с.16).

На підставі акту обстеження 09.07.2014 року
Державною інспекцією сільського
господарства в Чернігівській області
винесено припис № 000231 про усунення
ОСОБА_3 у 30-ти денний термін порушення
вимог земельного законодавства,
складено протокол про адміністративне
правопорушення від 09.07.2014 року № 000095, за
результатом розгляду якого 09.07.2014 року
була винесена постанова №000087 у справі
про адміністративне правопорушення,
згідно якої ОСОБА_3 визнана винною у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 53-1 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 170,00 гривень
(а.с. а.с. 4, 5-6, 28, 29, 30-31).

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Рішенням Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 14.01.2014
року визнано за ОСОБА_7 право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований за адресою : АДРЕСА_1, в
тому числі на 1/2 частину в порядку
спадкування за заповітом, після смерті
ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та на 1/2
частину як за членом колишнього
колгоспного двору (а.с.41).

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 31.07.2014 року
скасовано рішення Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 09.07.2014 року в частині визнання
недійсним рішення чотирнадцятої сесії
шостого скликання Мньовської
сільської ради Чернігівського району
Чернігівської області від 03.12.2012 року
про надання дозволу ОСОБА_3 на
складання проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки орієнтовною площею 0,50 га із
земель запасу, для ведення особистого
селянського господарства на території
Мньовської сільської ради і в
задоволенні цієї частини позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено (а.с.44).

Частиною 2 статті 14 Конституції України
передбачено, що право власності на
землю гарантується, Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Порядок надання у постійне
користування земельних ділянок
громадянам та юридичним особам
визначений ст.ст.123,124 ЗК України.

Згідно ст.125 ЗК України право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на наведене вище, посилання
позивача що користувалась земельною
ділянкою в результаті фактичного
прийняття спадщини та на вимоги ст. ст.
1223, 1225, 1268 Цивільного кодексу України є
безпідставними, оскільки на даний час
жодного правовстановлюючого документу
на земельну ділянку, розташовану по
АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 немає, а право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за вказаною адресою визнано за іншою
особою.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними - є
самовільним зайняттям земельної
ділянки.

Згідно ст.53-1 КУпАП самовільне зайняття
земельної ділянки - тягне за собою
накладення штрафу від десяти до
п»ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по
справі про адміністративне
правопорушення - акт органів
адміністративної юрисдикції, яким
вирішується питання про наявність в
діях правопорушника складу
адміністративного правопорушення та
застосування до нього мір
адміністративного стягнення, тобто
постанова повинна містити опис
обставин, встановлених при розгляді
справи. Згідно ст. 284 КУпАП постанова
про накладення адміністративного
стягнення є рішення, яким
встановлюється вина особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, в скоєнні
правопорушення та призначається міра
адміністративного стягнення.

Суд приходить до висновку, що склад
правопорушення був належним чином
задокументований: складено акт
перевірки (а.с.26), акт обстеження
земельної ділянки (а.с.27), внесено
припис про усунення порушень
земельного законодавства № 000231, яким
визначено термін усунення
правопорушення в 30 днів (а.с.28), складено
протокол про адміністративне
правопорушення (а.с.29), складено
план-схему земельної ділянки (а.с.35-36),
зроблено розрахунок розміру
заподіяної шкоди (а.с.33). Вищезазначені
документи оформлені у відповідності та
у строки, визначені чинним
законодавством, є законними,
неупередженими та обґрунтованими,
складені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
тому в задоволенні адміністративного
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 288-289 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
ст. ст. 69-70, 158-160, 163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Державної інспекції
сільського господарства в
Чернігівській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення і закриття провадження
по справі - відмовити повністю.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.Б. Філатова

Повний текст постанови виготовлено
06.08.2014 року

Суддя
Л.Б. Філатова