Справа № 803/1415/14
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року Справа № 803/1415/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання
Брудовській Н. В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Нововолинського міського
управління юстиції про визнання дій
протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції про
визнання протиправними дій головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції Мазурка П. В. щодо накладення
штрафу на ОСОБА_1 згідно постанов про
накладення штрафу від 24.06.2014 року та від
01.07.2014 року та про скасування постанов
від 24.06.2014 року ВП № 42834841 про накладення
штрафу та від 01.07.2014 року ВП № 42834841 про
накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем оскаржувані постанови
прийняті з порушенням норм чинного
законодавства.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали із підстав, викладених у
позовній заяві, просили задовольнити
їх у повному обсязі. Додатково
зазначили, що постанову про відкриття
виконавчого провадження від 09.04.2014
року, в якій було надано термін для
добровільного виконання зобов'язання,
позивач отримала лише 16.06.2014 року, а
тому вона була позбавлена можливості
виконати рішення суду у строк,
встановлений у вказаній постанові.

Представник відповідача у письмових
запереченнях позовних вимог не визнав,
посилаючись на те, що державний
виконавець діяв у межах, у спосіб та в
порядку, визначеному Законом України
«Про виконавче провадження», у зв'язку
з чим просив у задоволенні позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та
представника позивача, дослідивши
наявні у матеріалах справи письмові
докази, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Волинської області
від 09.01.2014 року рішення Нововолинського
міського суду Волинської області від
30.04.2013 року в частині вирішення
зустрічного позову ОСОБА_4 та в частині
закриття провадження у справі
скасовано та в цій частині ухвалено
нове рішення. Зустрічний позов ОСОБА_4
задоволено частково, зобов'язано
ОСОБА_1 усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_4 горищем будинку
АДРЕСА_1, забезпечивши власниці
квартири № НОМЕР_1 цього будинку
вільний доступ до нього шляхом
демонтажу металевої огорожі прилеглої
до будинку, знімання замків з вхідних
дверей, які є входом до сходових маршів
в допоміжні приміщення будинку
АДРЕСА_1. В решті рішення суду залишено
без змін.

09.04.2014 року головним державним
виконавцем ВДВС Нововолинського МУЮ
Мазурком П. В. відкрито виконавче
провадження ВП № 42834841 з виконання
виконавчого листа № 2-42/2011, виданого
Нововолинським міським судом
Волинської області 30.04.2014 року, та
надано добровільний термін для
виконання зобов'язання до 16.04.2014 року.

24.06.2014 року державним виконавцем був
складений акт про те, що боржником
ОСОБА_1 без поважних причин не було
виконано рішення суду та винесено
постанову про накладення штрафу у
розмірі 340,00 грн. за невиконання рішення
суду у встановлений державним
виконавцем термін без поважних причин.

01.07.2014 року державним виконавцем
повторно складено акт, в якому
зазначено, ОСОБА_1 рішення суду не
виконала та винесено постанову про
накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. за
невиконання рішення суду у
встановлений державним виконавцем
термін без поважних причин.

Надаючи правову оцінку постановам
головного державного виконавця ВДВС
Нововолинського МУЮ Мазурка П. В. про
накладення штрафу від 24.06.2014 року, від
01.07.2014 року, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентується Законом
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999 року № 606-ХІV з наступними
змінами та доповненнями. Вказаний
нормативний акт є спеціальним по
відношенню до інших нормативних актів
при вирішенні питання щодо оцінки дій
державного виконавця.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець крім іншого
зобов'язаний здійснювати заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом.

Відповідно до статті 25 цього Закону
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Частина 1 статті 31 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Пунктом 8.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15.12.1999
року № 74/5, передбачено, що після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, який зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх учинення, державний
виконавець відповідно до статті 24
Закону визначає йому строк
добровільного виконання рішення. У
разі невиконання без поважних причин
цих вимог державний виконавець
застосовує до боржника штрафні
санкції, передбачені статтею 87 Закону,
і призначає новий строк виконання.

Судом встановлено, що 09.04.2014 року
головний державний виконавець ВДВС
Нововолинського МУЮ Мазурок П. В.
відкрив виконавче провадження і надав
позивачу добровільний термін для
виконання зобов'язання до 16.04.2014 року.
Як пояснив державний виконавець
Мазурок П. В. у судовому засіданні 29.07.2014
року постанова про відкриття
виконавчого провадження була
надіслана позивачу простою
кореспонденцією, факт надіслання
постанови підтверджується витягом з
книги вихідної кореспонденції
відповідача.

Повторно постанова про відкриття
виконавчого провадження від 09.04.2014 року
була направлена ОСОБА_1 рекомендованим
листом з повідомленням про вручення за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 469. При цьому строк
для добровільного виконання рішення
суду не було змінено чи продовжено.

Як вбачається з довідки Волинської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» від 28.07.2014 року № 581,
рекомендований лист №
469 був вручений позивачу лише
16.06.2014 року, а тому суд зазначає, що
позивач була позбавлена можливості
виконати рішення суду у строк до 16.04.2014
року.

Крім того, частиною 2 статті 30 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання немайнового характеру - у
двомісячний строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчий лист зобов'язує ОСОБА_1
усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_4 горищем будинку АДРЕСА_1,
забезпечивши власниці квартири №
НОМЕР_1 цього будинку вільний доступ до
нього шляхом демонтажу металевої
огорожі прилеглої до будинку, знімання
замків з вхідних дверей, які є входом
до сходових маршів в допоміжні
приміщення будинку АДРЕСА_1, тобто
вказане рішення є немайнового
характеру, отже державний виконавець
зобов'язаний відповідно до частини 2
статті 30 Закону України «Про виконавче
провадження» провести всі виконавчі
дії у двомісячний строк.

Як зазначено вище, постанова про
відкриття виконавчого провадження
винесена 09.04.2014 року, тобто виконавчі
дії повинні були завершитися до 09.06.2014
року, однак, всупереч цим вимогам
державний виконавець 24.06.2014 року та
01.07.2014 року виніс постанови про
накладення штрафу, чим порушив норми
законодавства про строки виконавчого
провадження.

Також суд зазначає, що виконання рішень
у немайнових спорах здійснюється
відповідно до глави 7 Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до частин 1, 2 статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Стаття 89 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає, що у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Тобто, вказаними нормами закону
передбачено накладення штрафу у разі
невиконання рішення суду без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк.

Як встановлено судом, позивачем з
поважних причин було пропущено
встановлений державним виконавцем
строк для добровільного виконання
рішення суду, оскільки позивач
отримала постанову про відкриття
виконавчого провадження 16.06.2014 року і
тому фізично не могла виконати
викладені у ній вимоги до 16.04.2014 року, як
було вказано в постанові. Відтак суд
вважає, що державним виконавцем
неправомірно винесено постанови про
накладення штрафу від 24.06.2014 року та від
01.07.2014 року.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при
винесенні постанов про накладення
штрафу від 24.06.2014 року та від 01.07.2014 року
відповідач діяв усупереч вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідачем не
враховано усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
дії державного виконавця є
незаконними, а оскаржувані постанови -
протиправними та підлягають
скасуванню.

Частиною 1 статті 94 КАС України
передбачено: якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Враховуючи наведене, з Державного
бюджету України підлягає до стягнення
на користь позивача 182,70 грн. судового
збору, сплаченого при поданні
адміністративного позову згідно
квитанції від 11.07.2014 року № 266 _11098.

Керуючись частиною 1 статті 94, частиною
3 статті 160, статтею 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції Мазурка Петра Володимировича
щодо накладення штрафу на ОСОБА_1
згідно постанов про накладення штрафу
від 24.06.2014 року та від 01.07.2014 року.

Визнати протиправними і скасувати
постанови головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції Мазурка
Петра Володимировича про накладення
штрафу від 24.06.2014 року та від 01.07.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої складено 04 серпня 2014 року.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий - суддя
О. О. Андрусенко