Справа № 752/1938/14-а (2а/752/128/14)
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року м.
Київ К/800/27544/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку попереднього
розгляду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м.Києва про
зобов'язання виплатити грошову
допомогу

за касаційною Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м.Києва на постанову Голосіївського
районного суду м.Києва від 18 лютого 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 7 травня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
із позовом і просив визнати відмову
відповідача у виплаті йому грошової
допомоги у розмірі десяти місячних
пенсій відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року № 1058-IV протиправною та зобов'язати
його здійснити таке нарахування.

Постановою Голосіївського районного
суду м.Києва від 18 лютого 2014 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 7 травня 2014 року, позов задоволено.
Визнано рішення Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м.Києва щодо відмови у виплаті грошової
допомоги ОСОБА_1 в розмірі десяти
місячних пенсій протиправними.
Зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та виплату грошової
допомоги в розмірі десяти місячних
пенсій ОСОБА_1

Відповідач, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати судові рішення судів
попередніх інстанцій і постановити
нове - про відмову в позові. Зазначає, що
період протягом якого ОСОБА_1 працював
на посаді молодшого наукового
співробітника відділення запальних
захворювань ЛОР-органів в Київському
науково-дослідному інституті
отоларингології не може бути
зарахований до страхового стажу для
виплати грошової допомоги згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» .

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи касаційної скарги
та правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах, визначених ч.
2 ст. 220 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для залишення без задоволення
касаційної скарги, а оскаржуваних
судових рішень - без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 30
грудня 1981 року по 1 квітня 1987 року
працював в Київському
науково-дослідному інституті
отоларингології на посаді молодшого
наукового співробітника відділення
запальних захворювань ЛОР-органів та
фактично виконував роботу
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
клінічної лікарні №23 ім. М.І. Калініна.
Зазначене підтверджується довідкою
виданою Державною установою «Інститут
отоларингології ім.проф. О.С.
Коломійченка Національної академії
медичних наук України» від 28 серпня 2013
року №129.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з судовим рішенням
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що період
протягом якого ОСОБА_1 працював на
посаді молодшого наукового
співробітника відділення запальних
захворювань ЛОР-органів має
враховуватись до страхового стажу який
дає право на отримання грошової
допомоги згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Висновок судів є правильним з таких
підстав.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Пунктом 7.1 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е» - «ж» статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення. Виплата зазначеної
грошової допомоги здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Порядок обчислення стажу, який
дає право на призначення грошової
допомоги, та механізм виплати цієї
допомоги встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1191
затверджено Порядок обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати, який передбачає, що виплата
грошової допомоги здійснюється
органами Пенсійного фонду України
одноразово у розмірі десяти місячних
пенсій за рахунок коштів Державного
бюджету України одночасно з першою
виплатою пенсії, яка призначена до
виплати.

Пунктом 2 зазначеного Порядку
передбачено, що до страхового стажу, що
визначає право на виплату грошової
допомоги, зараховуються періоди роботи
в закладах та установах державної та
комунальної форми власності на
посадах, робота на яких дає право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до пунктів «е» і «ж» статті
55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що передбачені
переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993 р.
№909 «Про перелік закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років».

Постановою КМ України «Про перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років» від 4
листопада 1993 року № 909 встановлено
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
зокрема, робота в лікарняних закладах
на посаді лікаря та середнього
медичного персоналу (незалежно від
найменування посад).

Відповідно до довідки від 28 серпня 2013
року №129 позивач у період з 30 грудня 1981
року по 1 квітня 1987 року працював у
Київському науково-дослідному
інституті отоларингології на посаді
молодшого наукового співробітника
відділення запальних захворювань
ЛОР-органів та фактично, на підставі
посадових інструкцій, весь цей час
виконував роботу
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
клінічної лікарні №23 ім. М.І. Калініна.

З огляду на зазначене, суди прийшли
правильного висновку щодо наявності у
ОСОБА_1 необхідного страхового стажу
для призначення грошової допомоги у
розмірі десяти місячних пенсій
передбаченого п. 7.1 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 КАС
України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м.Києва залишити
без задоволення, а постанову
Голосіївського районного суду м.Києва
від 18 лютого 2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 7 травня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ :
Кобилянський М.Г.

СУДДІ :
Амєлін С.Є.

Юрченко В.В.