Справа № 802/1637/14-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/1637/14-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 червня 2014 р. Справа № 802/1637/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи

за позовом: Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області

до: Вінницької обласної гендерної молодіжної громадської організації "Паритет"

про: припинення юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася Гайсинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Вінницькій області із позовом до Вінницької обласної гендерної молодіжної громадської організації "Паритет" про припинення юридичної особи .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач більше року не звітує до податкового органу, у зв'язку з чим поданий даний адміністративний позов до суду.

Ухвалою суду від 19.05.2014р. відкрито скорочене провадження у справі та встановлено відповідачу строк для подачі заперечень проти позову. Проте, до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення зв’язку із зазначенням причин невручення - "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 16).

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Положеннями частини 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 КАС України - без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, оцінивши подані докази, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 статті 19 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб’єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділенні на окремий баланс, зобов’язанні вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які проводять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.2 статті 49 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Зазначені вимоги відповідачем не виконуються, податкова звітність не подається більше року, що підтверджується довідкою податкового органу (а.с.8).

Станом на 12.05.2014 року згідно довідки № 682/7/15 від 12.05.2014 року у підприємства відсутня заборгованість з податків і зборів (обов’язкових платежів), що контролюються органами Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області (а.с.9).

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є неподання протягом року органам міністерства доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно пункту 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

Пунктом 20.1.12 ст. 20 ПК України визначено, що органи міністерства доходів і зборів мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Згідно з п.п. 67.2 статті 67 ПК України, органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо:

- припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

- відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 ст. 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГК України у разі здійснення суб’єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб’єкта та його ліквідації.

Відповідно до частини 1 статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. При цьому статті 67, 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом (ст. 67), кожен зобов’язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Враховуючи викладені обставини, зокрема той факт, що відповідач протягом періоду, що перевищує один рік, не звітує до органів міністерства доходів і зборів (не подає податкової звітності), суд дослідивши матеріали справи та оцінивши докази які є у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України

Суддя Комар Павло Анатолійович