Справа № 2а-1870/6460/12
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 р.Справа № 2а-1870/6460/12Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника відповідача - Роєнко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 29.05.2014р. по справі № 2а-1870/6460/12

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах

до Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром"

про стягнення заборгованості зі сплати
фінансових санкцій та пені,-

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах (далі по тексту -УПФУ в в
м.Сумах, позивач) звернулося до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" (далі по тексту - ПАТ
"Сумихімпром", відповідач), в якому
просило суд стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість по
фінансових санкціях та пені в розмірі
1228672,04 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 12.09.2012р. по
справі № 2а-1870/6460/12, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2012 року,
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах до
Публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" про стягнення
заборгованості зі сплати фінансових
санкцій та пені - задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
задоволено частково. Постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 12.09.2012р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27.11.2012 року по справі № 2а-1870/6460/12
скасовано. Справу направлено до суду
першої інстанції на новий судовий
розгляд.

У даній ухвалі судом касаційної
інстанції зазначено, що судами
попередніх інстанцій при визначенні
моменту, з якого сума за рішенням від
19.04.2010 р. №186 вважається узгодженою, не
враховано, що рішення суду першої
інстанції, у випадку його оскарження,
набирає законної сили після набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження, а не після
його перегляду в касаційному порядку.
При цьому, набрання законної сили
рішенням суду касаційної інстанції, як
і отримання органом Пенсійного фонду
тексту зазначеного рішення, не є
юридичним фактом, з яким закон пов'язує
наявність підстав для звернення органу
Пенсійного фонду до суду із з позовом
про стягнення сум заборгованості.

Також вказано, що судами попередніх
інстанцій в обґрунтування судових
рішень не встановлено момент набрання
законної сили рішення суду, яким
Публічному акціонерному товариству
"Сумихімпром" відмовлено у задоволенні
позову про визнання протиправним та
скасування рішення від 19.04.2010 р. №186, у
зв'язку з чим колегія суддів не може
перевірити обґрунтованість висновків
судів попередніх інстанцій щодо
виникнення в органу Пенсійного фонду
вимог за вказаним рішенням вже після
порушення справи про банкрутство.

Крім того, судами попередніх інстанцій
при обґрунтуванні судових рішень про
наявність підстав для примусового
стягнення з відповідача фінансових
санкцій та пені на загальну суму 1228672,04
грн. не надано жодної оцінки факту
відкриття виконавчого провадження із
стягнення вказаних сум за ініціативою
органу Пенсійного фонду.

За вказаних обставин, зважаючи на
недотримання судами попередніх
інстанцій вимог щодо законності та
обґрунтованості судового рішення,
зважаючи на неповноту встановлення
обставин справи, що мають значення для
вирішення спору, колегія суддів
вказала на наявність підстав для
скасування судових рішень із
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Частиною 5 ст. 227 КАС України
передбачено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

Отже, в даному апеляційному
провадженні справа розглядається з
урахуванням наведених висновків суду
касаційної інстанції.

Ухвалою Сумського окружного
адміністративного суду від 28.04.2014 року
прийнято вказану справу до розгляду.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014р. по
справі № 2а-1870/6460/12 в задоволенні
адміністративного позову управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах до
публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" про стягнення
заборгованості зі сплати фінансових
санкцій та пені - відмовлено за
необґрунтованістю.

Позивач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, неповне
встановлення обставин, які мають
значення для справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014р. по
справі № 2а-1870/6460/12 та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим,
що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
відповідач є страхувальником,
зареєстрований як платник страхових
внесків в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Сумах та відповідно до п.п. 6
п. 2 ст. 17 цього Закону зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески у розмірах,
передбачених Законом України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування". За порушення строків
сплати страхових внесків відповідачу
згідно рішення від 19.04.2010 року № 186
нарахована штрафна санкція та пеня на
суму 1228672,04 грн. Посилання суду першої
інстанції на порушення у справі про
банкрутство ПАТ «Сумихімпром» та на ч.2
ст.14 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" вважає
необґрунтованими, оскільки мораторій
не зупиняє виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після дня
введення мораторію, а отже, і не
припиняє заходів, спрямованих на їх
забезпечення. Стверджуючи, що вимоги
органу Пенсійного фонду по рішенню від
19.04.2010 року № 186 виникли після порушення
справи про банкрутство щодо
відповідача та введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів,
наполягає на тому, що вказана
заборгованість є поточною та може бути
стягнута в судовому порядку.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Представник відповідача в надісланих
до суду письмових запереченнях та в
судовому засіданні проти задоволення
вимог апеляційної скарги заперечував,
просив суд апеляційної інстанції
залишити їх без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін, як
законне та обґрунтоване. З посиланням
на ст.1 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", враховуючи
дату порушення провадження у справі
про банкрутство відносно ПАТ
«Сумихімпром» (24.10.2011р.), вважає, що
зобов'язання зі сплати фінансових
санкцій та пені згідно рішення УПФУ в
м.Сумах від 19.04.2010р. № 186 є конкурсною
вимогою у справі та такою, що є
погашеною в силу приписів ч.2 ст.14
вищезазначеного Закону.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
в межах апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ «Сумихімпром» зареєстрований як
юридична особа, знаходиться на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Сумах як платник страхових внесків,
включений до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

На підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) за несплату страхових
внесків рішенням № 186 від 19.04.2010 р. до
відповідача були застосовані
фінансові санкції у вигляді штрафу в
сумі 328283,32 грн. та нарахована пеня в
сумі 900388,72 грн.

Дане рішення було оскаржене
відповідачем у судовому порядку.
Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 20.07.2010 р. у
справі № 2а-4555/10/1870, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2010 р., в
задоволенні позовних вимог ПАТ
"Сумихімпром" про визнання
протиправним та скасування рішення
відмовлено. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
21.02.2012 р., копію якої позивач отримав
20.03.2012 р., касаційну скаргу ПАТ
"Сумихімпром" залишено без задоволення.

Відповідачем визначена рішенням № 186
від 19.04.2010 р. заборгованість на загальну
суму 1228672,04 грн. сплачена не була, що
зумовило звернення позивача з даним
позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірна сума заборгованості виникла у
відповідача до порушення провадження у
справі про банкрутство 24.10.2011 року, а
тому вимоги щодо її стягнення у
розумінні Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" є
конкурсними кредиторськими вимогами,
що в свою чергу є підставою для відмови
в задоволенні даного позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про відмову в
задоволенні позову враховуючи
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

За приписами ч.1 ст. 14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника, або визнання його банкрутом",
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 15 від 18
грудня 2009 року "Про судову практику в
справах про банкрутство" (далі -
Постанова) конкурсні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство та вимоги яких
не забезпечені заставою майна
боржника.

Правові наслідки порушення вказаних
вимог визначені нормами ч.2 цієї ж
статті та полягають у тому, що вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
- не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд
зазначає в ухвалі, якою затверджує
реєстр вимог кредиторів. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

До цього слід додати, що виходячи зі
змісту ч.15 ст.11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника, або визнання його банкрутом"
після офіційного оприлюднення ухвали
про порушення справи про банкрутство
всі кредитори незалежно від настання
строку виконання зобов'язань мають
право подавати заяви з грошовими
вимогами до боржника згідно із статтею
14 цього Закону.

Ухвалою Господарського суду Сумської
області від 24 жовтня 2011 року порушено
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Сумихімпром".

Пунктом 5 її резолютивної частини
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів. Протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів
забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства;
не нараховується неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші санкції
за невиконання чи неналежне виконання
яких зобов'язань і зобов'язань, щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів) /а.с.25/.

21 лютого 2012 року в газеті "Голос
України" № 33 опубліковано оголошення
про порушення справи про банкрутство
ПАТ "Сумихімпром" /а.с.26/.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Суми 22 березня 2012 року направило до
Господарського суду Сумської області
заяву про визнання та включення до
реєстру вимог кредиторів по справі про
банкрутство ПАТ "Сумихімпром" (наявна в
матеріалах справи). В дану заяву
заборгованість по фінансовим санкціям
та пені згідно № 186 від 19.04.2010 р. не
ввійшла.

Невключення зазначеної в рішенні № 186
від 19.04.2010 р. суми заборгованості до
реєстру вимог кредиторів позивач
обґрунтовує положеннями ч. 13 ст. 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", згідно з якими оскарження
рішення виконавчого органу Пенсійного
фонду про нарахування пені та
накладання штрафів зупиняє строки їх
сплати до винесення вищим органом
Пенсійного фонду або судом рішення у
справі. Так, позивач зазначає, що
рішення про застосування фінансових
санкцій та пені від 19.04.2010 р. № 186 було
оскаржене ПАТ "Сумихімпром" у судовому
порядку. Зважаючи на те, що про
остаточне рішення у вказаній справі
позивачу стало відомо лише 20.03.2012 р.,
тобто з моменту отримання рішення суду
касаційної інстанції та вже після
порушення провадження у справі про
банкрутство, орган Пенсійного фонду
дійшов висновку, що вимоги у зв'язку з
несплатою заборгованості по вказаному
рішенню виникли у позивача після
порушення справи про банкрутство та є
поточними.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками позивача з огляду на
таке.

Як встановлено в судовому засіданні,
постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 20.07.2010 р. у
справі № 2а-4555/10/1870, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2010 р., в
задоволенні позовних вимог ПАТ
"Сумихімпром" про визнання
протиправним та скасування рішення
відмовлено. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
21.02.2012 р. касаційну скаргу ПАТ
"Сумихімпром" залишено без задоволення.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Отже, рішення суду першої інстанції у
випадку його оскарження набирає
законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи, а не
після його перегляду в касаційному
порядку.

З матеріалів справи № 2а-4555/10/1870,
досліджених у судовому засіданні,
вбачається, що ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23.11.2010 р. за наслідками розгляду
апеляційної скарги ПАТ "Сумихімпром" на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 20.07.2010 р.,
була постановлена в письмовому
провадженні, відповідно, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі. Копія ухвали була
надіслана сторонам 24.11.2010 р. та набрала
законної сили до порушення провадження
у справі про банкрутство ПАТ
"Сумихімпром" (24.10.2011р.).

Отже, строк виконання зобов'язань
відповідача зі сплати фінансових
санкцій та пені настав з набранням
законної сили постановою суду у справі
№ 2а-4555/10/1870, тобто до порушення
провадження у справі про банкрутство
24.10.2011 р.

Крім того, набрання ж законної сили
рішенням суду касаційної інстанції як
і отримання позивачем тексту вказаного
рішення не є юридичним фактом, з яким
закон пов'язує наявність підстав для
звернення органу Пенсійного фонду до
суду з позовом про стягнення
заборгованості.

Слід відмітити, що безпосередньо УПФУ в
м.Сумах у позові зазначає, що
заборгованість за рішенням від 19.04.2010 р.
№ 186 у відповідача виникла станом на
13.07.2011р. /а.с.3/.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те. що у розумінні
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" вимоги
позивача щодо їх стягнення є
конкурсними кредиторськими вимогами,
оскільки виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Сумихімпром".

Крім того, в матеріалах справи наявна
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 16.07.2012р. №33436003, згідно з
якою відкрито виконавче провадження з
виконання рішення Управління
Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми від 19.04.2010 №186 про
стягнення з відповідача на користь
органу Пенсійного фонду фінансових
санкцій та пені на загальну суму 1228672,04
грн.

Таким чином, позивач намагався
отримати декілька виконавчих
документів з метою подвійного
стягнення з відповідача однієї і тієї ж
заборгованості.

Відповідно до ст. 61 Конституції
України, ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Стаття 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
чітко визначає коло обмежень, які
пов'язані із введенням мораторію на
задоволення вимог кредиторів, а саме:

1) забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства
(відповідно до п.8 ч.1 ст.34 Закону України
"Про виконавче провадження" порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство боржника, якщо
відповідно до закону на вимогу
стягувача поширюється дія мораторію,
введеного господарським судом, є
підставою для обов'язкового зупинення
виконавчого провадження);

2). не нараховуються неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші санкції
за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що вимоги позивача про стягнення
заборгованості, яка виникла в період до
вчинення процедури банкрутства,
заявлені не у спосіб, що визначений
законом.

Отже, колегія суддів, підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014р. по
справі № 2а-1870/6460/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 29.07.2014 р.