Справа № 872/15179/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 рокусправа № 811/2538/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної держаної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 10
вересня 2013 року у справі № 811/2538/13-а за
позовом Приватного підприємства «СТМ
Будзв'язок» до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «СТМ Будзв'язок»
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення - рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби №
від 17 квітня 2013 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 9 654 грн., у
тому числі 9 653 грн. основного платежу та
1 грн. штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) та № від 17 квітня 2013
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 11 101 грн., у
тому числі 11 101 грн. основного платежу
та 0 грн. штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів). В обґрунтування позовних
вимог зазначив, що податковим органом
поза межами компетенції та
безпідставно зроблено висновок про
нікчемність укладених між ПП "СТМ
Будзв'язок" та ПП "БВП - Буд" і ТОВ
"Житлобуд - БК" угод у квітні 2011 року. При
цьому вказує, що податкові
повідомлення-рішення прийняті
необґрунтовано, з порушенням норма
матеріального права, а тому підлягають
скасуванню.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду 10 вересня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Кіровоградська об'єднана
державної податкова інспекція
Кіровоградської області Державної
податкової служби звернулась з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні
адміністративного позову. Апелянт
зазначає, що судом першої інстанції не
прийнято до уваги доводи відповідача
про нікчемність договорів позивача з
його контрагентом, що укладені без мети
настання реальних наслідків.

Сторони, належним чином повідомлені
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, у судове засідання не
прибули, про причини неприбуття не
повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи,
Приватне підприємство "СТМ Будзв'язок"
зареєстроване як юридична особа 11
липня 2007 року, відповідно до довідки з
ЄДРПОУ основними видами діяльності за
КВЕД-2010 є: діяльність у сфері
проводового електрозв'язку;
будівництво споруд електропостачання
та телекомунікацій; будівництво
трубопроводів; інша професійна,
наукова та технічна діяльність;
діяльність у сфері інжинірингу,
геології та геодезії, надання послуг
технічного консультування в цих
сферах; неспеціалізована оптова
торгівля (а.с. 57-58). У період з 01 квітня 2001
року по 05 квітня 2011 року
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Кіровоградської
області Державної податкової служби
відповідно до наказу № 693 від 29 березня
2013 року проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку позивача з
питань правильності нарахування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
доходів і витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток підприємств по
взаємовідносинах з ПП "БВП - Буд" і ТОВ
"Житлобуд - БК" за період 01 квітня 2011
року по 30 квітня 2011 року, за
результатами якої складено акт №
51/22-4/35084346 від 08 квітня 2013 року, яким
встановлено порушення позивачем п. 198.2,
п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу
України, в результаті чого
підприємством занижено податок на
додану вартість за період, що
перевірявся, всього у сумі 9 653 грн., в
т.ч. за квітень 2011 року - 9 653 грн. та п.
138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового Кодексу України, в
результаті чого підприємством
занижено податок на прибуток
підприємств, що підлягає сплаті до
бюджету на загальну суму 11101 грн., в т.ч.
за 2 квартал 2011 року - 11101 грн. На
підставі акту перевірки прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
протиправності прийнятих відповідачем
податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається,
Приватне підприємство «СТМ-Будзвязок»
на замовлення ТОВ «Інтертелеком»
виконано роботи з проектування,
будівництва та монтажу
волоконно-оптичних ліній зв'язку (ВОЛЗ)
згідно з договорів на виконання
підрядних робіт від 26.07.2010 р. №1016 та від
21.03.2011 р. №446. Договірна ціна за виконані
роботи складає відповідно 66240,00 грн. та
121485,00 грн. (а.с. 126-144). Обумовлені даними
договорами роботи сторонами виконано,
що підтверджується актами
приймання-виконання виконаних робіт
(а.с. 116-125). З аналізу змісту даних
договорів вбачається, що договори на
виконання підрядних робіт, укладені
між ТОВ «Інтертелеком» та ПП
«СТМ-Будзвязок» є основними договорами
підряду, а договори між ПП
«СТМ-Будзвязок» та ТОВ «Житлобуд-БК» і
ПП «БВП-Буд» є субпідрядними.

У відповідності до змісту п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, зокрема,
собівартості реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та
інших витрат.

Згідно з п.138.2 статті 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

На підставі пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат, зокрема,
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними ті іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З аналізу зазначених норми вбачається,
що визначальним фактором для
формування витрат та податкового
кредиту платником податку є подальше
використання таких товарів (основних
фондів) в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності такої
особи - платника податку.

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Тобто обов'язковими ознаками
господарської діяльності є здійснення
її суб'єктами господарювання у сфері
суспільного виробництва; спрямування
її на виготовлення та реалізацію
продукції, виконання робіт чи надання
послуг. При цьому результати
зазначеної діяльності - продукція,
роботи чи послуги - мають вартісний
характер і цінове вираження.

Згідно з п.4.2 ст.4 Статуту ПП
«СТМ-Будзвязок», предметом діяльності
позивача є, зокрема, надання послуг з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту апаратури для трансляції і
ретрансляції передач, будівництво
наземних телефонних мереж, монтаж
телекомунікаційного обладнання та
надання інших послуг (а.с.41-56).

З огляду на викладене, витрати понесені
позивачем за господарськими
операціями з ПП «БВП-Буд» та ТОВ
«Житлобуд-БК» щодо виконання
будівельно-монтажних робіт
безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю приватного
підприємства «СТМ-Будзвязок».

Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу
України визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. При
цьому в пункті 198.2 зазначеної статті
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування складу валових
витрат та податкового кредиту, а саме
наявність у платника податку - покупця
належно оформленої та виданої
податкової накладної.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позивач сформував витрати та
податковий кредит на підставі належно
оформлених податкових накладних та
актів приймання-передачі виконаних
робіт за господарськими операціями з
ПП «БВП-Буд» та ТОВ «Житлобуд-БК» на час
видачі податкових накладних було
зареєстроване платником податку на
додану вартість, а тому, відповідно до
вимог п. 201.8 та п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України мало обов'язок
виписувати податкові накладні.

Щодо нікчемності правочинів позивача з
ТОВ «Житлобуд-БК» та ПП «БВП-Буд»,
вчинений на думку відповідача, без мети
настання реальних правових наслідків,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.204 Цивільного
кодексу України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.2 ст.215 Цивільного кодексу
України, недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

У відповідності до ч.1 ст.234 Цивільного
кодексу України, фіктивним є правочин,
який вчинено без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися
цим правочином. Такий правочин
визнається судом недійсним.

Відтак, органи податкової служби не
наділені повноваженнями щодо визнання
правочину недійсним, в тому числі і з
мотивів порушення публічного порядку,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним (нікчемний правочин),
оскільки таке визнання можливе в
судовому порядку, а тому висновки
відповідача в частині визнання
правочину нікчемним, що покладені в
основу для визначення податкових
зобов'язань позивачеві, не
відповідають вимогам чинного
законодавства, так як вчинені поза
межами законодавчо визначених
повноважень та з перейняттям
компетенції судових органів. Висновок
податкового органу про нікчемність
правочину, який на його думку, вчинений
з метою, що суперечить інтересам
держави та порушує публічний порядок
не може бути беззаперечним доказом
такої нікчемності, а повинен
доводитись в судовому порядку шляхом
подання відповідного позову на
виконання законодавчо визначених
повноважень.

Враховуючи вищевикладене, доводи
апеляційної скарги по нікчемність
укладених позивачем договорів
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної держаної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року у справі № 811/2538/13-а - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко