Справа № 804/13815/13-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № 804/13815/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: Старостенко В.М., дов. від
08.05.14 р., Лівадній О.Ю., дов. від 08.11.13 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2013 р. у справі № 804/13815/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

третя особа Криворізька південна
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
Міністерства доходів і зборів України

про скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2013 р. ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області , третя
особа Криворізька південна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
Міністерства доходів і зборів України ,
в якому просив:

- скасувати наказ Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № 283-о від 27.08.2013 р. про
звільнення працівника податкової
міліції ОСОБА_2

- поновити ОСОБА_2 на посаді
оперуповноваженого ВОСА ПДВ
оперативного управління Криворізької
південної ОДПІ;

- стягнути з ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за весь
період вимушеного прогулу, починаючи з
28 вересня 2013 р. по день поновлення на
роботі, який на день звернення з
позовною заявою до суду становить 2 500,05
грн.

- стягнути з ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області на користь
ОСОБА_2 компенсацію моральної шкоди у
розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням на думку позивача
відповідачем процедури звільнення за
власним бажанням, передбаченої
Положенням про проходження служби
рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ, а саме:
звільнення відбулось до спливу трьох
місяців від дня подачі рапорту про
звільнення за власним бажанням, що
суперечить приписам вказаного
Положення.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2013 р. у справі № 804/13815/13-а у
задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано
встановленням факту правомірності
здійсненого звільнення, яке вчинене на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством України.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу,
згідно якої скаржник просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2013 р. у справі № 804/13815/13-а та
задовольнити позов у повному обсязі.
Скаржник вважає, що суд першої
інстанції не врахував того, що наказ
про звільнення № 283-о від 27.08.2013 р.
прийнятий відповідачем за відсутності
рапорту позивача про звільнення за
власним бажанням, оскільки рапорт про
звільнення направлений позивачем
відповідачу 27.08.2013 р. та отриманий
останнім лише 04.09.2013 р., тобто 27.08.2013 р.
наказ про звільнення за власним
бажанням взагалі не міг бути прийнятим,
оскільки бажання про звільнення за
власним бажанням ще не було доведено до
відома відповідача. Крім того,
звільнення позивача всупереч п.68
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ відбулось до
спливу тримісячного терміну від дня
подачі рапорту про звільнення за
власним бажанням.

Щодо порушень процесуальних норм
права, позивач в апеляційній скарзі
наголошує, що судом першої інстанції
не вчинено дій щодо отримання доказів
наявності факсової копії рапорту
ОСОБА_2 та прийнято до відома лише
твердження відповідача, не підкріплені
належними доказами, що є порушенням ст.
159 КАС України.

ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує, вважає оскаржену постанову
суду першої інстанції цілком
обґрунтованою та правомірною.
Позивачем та представниками сторін в
судових засіданнях апеляційної
інстанції підтримана визначена
правова позиція по даній справі,
надані пояснення та заперечення щодо
доводів апеляційної скарги, судом
залучені копії матеріалів з особової
справи ОСОБА_2

За хронологією подій обставини даної
справи свідчать про наступне:

ОСОБА_2 працював на посаді
оперуповноваженого ВОСА ПДВ ГВПМ
Криворізької південної МДПІ
Дніпропетровської області ДПС згідно
наказу УПМ ДПС у Дніпропетровській
області № 141-о від 14.03.2012 р.

27.08.2013 р. Державною податковою службою у
Дніпропетровській області
(правонаступником якої є Головне
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області), прийнято
наказ № 283-о майора ОСОБА_2 звільнено з
27.09.2013 р. з податкової міліції в запас
Збройних Сил за п.64 «ж» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за власним бажанням)
(а. с.4, 44).

При цьому, підставою для прийняття
даного наказу зазначено рапорт ОСОБА_2

Разом з тим, лише 04.09.2013 р. до
канцелярії відповідача надійшов
рапорт ОСОБА_2 від 22.08.2013 р. про
звільнення з податкової міліції за
власним бажанням у зв'язку з наявністю
вислуги років для призначення пенсії
(а. с.52).

Також у даному рапорті позивач просив
надати направлення на
військово-лікарняну комісію у зв'язку з
погіршенням стану здоров'я.

Згідно листка непрацездатності з 19.08.2013
р. по 02.09.2013 р. ОСОБА_2 перебував на
лікарняному (а. с.9). 28.09.2013 р. лист
непрацездатності направлено
відповідачу поштою (а. с.10, 11).

13.09.2013 р. позивачу надано направлення на
медичний огляд (а. с.8).

18.09.2013 р. позивачем складено рапорт,
згідно якого ОСОБА_2 наполягав на
звільненні за власним бажанням (а. с.48).

03.10.2013 р. надісланий лист № 2929/10/04-36-04-02-10,
в якому повідомлялось про звільнення
позивача з податкової міліції за
власним бажанням згідно поданого
рапорту та необхідність прибуття до
управління персоналу для ознайомлення
з наказом, отримання трудової книжки,
здачі службового посвідчення та
вирішення питання щодо оформлення
пенсійних матеріалів (а. с.47).

Згідно довідки лікарні ГУ МВС України у
Дніпропетровській області від 04.10.2013 р.
позивач перебував у терапевтичному
відділенні на обстеженні з 23.09.2013 р. по
04.10.2013р. (а. с.15).

04.10.2013 р. вказана довідка направлена
відповідачу поштою (а. с.13, 14).

04.10.2013 р. Військово-лікарською комісією
ГВЛК в Дніпропетровській області
видано ОСОБА_2 свідоцтво про хворобу №
2, згідно якого комісією постановлено,
що позивач «непридатний до військової
служби в мирний час, обмежено придатний
у воєнний час» (а. с.37-39).

10.10.2013 р. ОСОБА_2 прибув до
відповідача та здав службове
посвідчення працівника податкової
міліції, отримавши наказ про
звільнення від 27.08.2013 р. (а. с.44).

28.10.2013 р. відповідачем було
зареєстровано супровідний лист
позивача від 28.10.2013 р., яким останній
надіслав свідоцтво про хворобу № 2 від
04.10.2013 р. (а. с.42).

05.11.2013 р. наказом Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № 530-о були
внесені зміни до наказу ДПС у
Дніпропетровській області від 27.08.2013 р.
№283-о "Про звільнення працівників
податкової міліції" в частині заміни
підстав (статті) звільнення на п.64 «б»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (через
хворобу) з огляду на наявність
свідоцтва про хворобу
військово-лікарської комісії ГВЛК в
Дніпропетровській області від 04.10.2013 р.
№2 (а. с.40).

ОСОБА_2, вважаючи звільнення за наказом
№ 283-о від 27.08.2013 р. незаконним,
звернувся з даним адміністративним
позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав:

З вищенаведених позовних вимог ОСОБА_2
вбачається, що основною вимогою, у разі
задоволення якої можуть бути
задоволеними й інші вимоги (за
наявності підстав), є вимога про
скасування наказу відповідача № 283-о
від 27.08.2013 р. про звільнення
працівника податкової міліції ОСОБА_2

За приписами ч.1 ст.195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Так, позивач в апеляційній скарзі
зазначає, що наказ про звільнення № 283-о
від 27.08.2013 р. прийнятий відповідачем за
відсутності рапорту позивача про
звільнення за власним бажанням,
оскільки рапорт про звільнення був
направлений позивачем відповідачу
27.08.2013 р. та отриманий відповідачем лише
04.09.2013 р.

Положення Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає не лише
обов'язок суб'єкта владних повноважень
(відповідача у справі) щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але
й обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС
України).

Про обґрунтованість вищенаведених
доводів скаржника свідчить дата штампу
канцелярії відповідача « 04.09.2013» на
копії рапорту ОСОБА_2 від 22.08.2013 р. (а.
с.52).

Крім того, до суду апеляційної
інстанції позивачем надано лист
Поштамту ЦПЗ № 1 Дніпропетровської
дирекції ДАЗ УДППЗ «Укрпошта», рапорт
позивача був вручений представнику ДПС
у Дніпропетровській області саме 04.09.2013
р. (а. с.86, 87).

Відповідач, в свою чергу, не надав
належних документальних доказів того,
що рапорт позивача від 22.08.2013 р.
отримано відповідачем до дати
прийняття спірного наказу № 283-о про
звільнення, тобто до 27.08.2014 р., і до дати
звільнення, зазначеної в даному наказі,
тобто до 27.09.2013 р.

При цьому, обставини, встановлені судом
першої інстанції в оскарженій
постанові про те, що 22.08.2013 р. до відділу
проходження служби у податковій
міліції та інспекції з особового
складу управління персоналу ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області надійшла факсова копія рапорту
ОСОБА_2 щодо звільнення його з
податкової міліції за власним
бажанням, у зв'язку з наявністю вислуги
років для призначення пенсії, а також
надання йому направлення на
військово-лікарняну комісію у зв'язку з
погіршенням стану здоров'я матеріалами
справи не підтверджуються і позивачем
заперечуються. В оглянутій в судовому
засіданні особовій справі позивача,
наданій на вимогу суду відповідачем,
доказів наявності отримання
факсового рапорту ОСОБА_2, немає.

Отже, наказ про звільнення позивача
27.08.2013 р. прийнятий відповідачем
безпідставно .

Разом з тим, з огляду на наявність
свідоцтва про хворобу
військово-лікарської комісії ГВЛК в
Дніпропетровській області від 04.10.2013 р.
№ 2 відповідач обґрунтовано наказом
від 05.11.2013 р. № 530-о вніс зміни до наказу
від 27.08.2013 р. № 283-о "Про звільнення
працівників податкової міліції" в
частині заміни підстав (статті)
звільнення на п.64 «б» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (через хворобу).

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.91 р. № 114 затверджено Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (далі - Положення).

Так, згідно п.68 Положення особи
рядового і начальницького складу, які
виявили бажання звільнитися зі служби
за особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніш як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Відповідно до приписів п.64 Положення
особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік):

б) через хворобу - у разі визнання їх
непридатними до військової служби в
мирний час (у військовий час - обмежено
придатними 2-го ступеня) за рішенням
військово-лікарської комісії;

ж) за власним бажанням - при
наявності поважних причин, що
перешкоджають виконанню службових
обов'язків.

При цьому, згідно приписів п.65
Положення особи рядового і
начальницького складу звільняються зі
служби у відставку (із зняттям з
військового обліку):

а) за віком - при досягненні
граничного віку, встановленого пунктом
7 цього Положення та Законом України
"Про військовий обов'язок і військову
службу" для перебування в запасі осіб,
які мають відповідні військові звання;

б) через хворобу - у разі визнання
їх непридатними до військової служби
за рішенням військово-лікарської
комісії, винесеним до звільнення особи
із служби.

З наведених вище обставин
вбачається, що згідно висновків
Військово-лікарської комісії ГВЛК в
Дніпропетровській області ОСОБА_2
«непридатний до військової служби в
мирний час, обмежено придатний у
воєнний час», що свідчить про
неможливість поновлення позивача на
раніше займаній посаді та
обґрунтованість зміни підстави у
спірному наказі з п.64 «ж» (за власним
бажанням) на п.64 «б» Положення (за
хворобою).

З урахуванням наявних матеріалів
справи та встановлених обставин,
колегія суддів звертає увагу на те, що
дата звільнення ОСОБА_2 не може бути
раніше дати отримання податковим
органом даних про хворобу позивача,
тобто раніше, ніж 28.10.2013 р., в той час, як
в наказі від 27.08.2013 р. № 283-о зазначено
дату звільнення позивача « 27.09.2013 р.».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
спірний наказ ДПС у Дніпропетровській
області № 283-о від 27.08.2013 р., який
змінений відповідачем в частині
підстави звільнення, підлягає
скасуванню лише в частині дати
звільнення позивача з займаної посади,
тобто зі зміною дати звільнення ОСОБА_2
з « 27.09.2013 р.» на « 05.11.2013 р.».

Водночас, з метою повного захисту
порушених прав, свобод та інтересів
позивача, колегія суддів вважає за
доцільне, застосовуючи приписи ч.2 ст.11
КАС України, вийти за межі позовних
вимог, зобов'язавши відповідача
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
середній заробіток, починаючи з 28
вересня 2013 р. по 05.11.2013 р.

Стосовно доводів скаржника про те, що
звільнення позивача всупереч п.68
Положення відбулось до спливу
тримісячного терміну від дня подачі
рапорту про звільнення за власним
бажанням, колегія суддів зазначає, що
за зміни підстави звільнення з п.64«ж»
Положення (за власним бажанням) на
п.64«б» Положення (через хворобу)
посилання на п.68 Положення, які
стосуються строку попередження
керівництва у випадку звільнення зі
служби за особистим проханням, є при
викладених обставинах несуттєвим та
безпідставним.

Судова колегія також зауважує, що
відсутні правові підстави для
задоволення вимог позивача щодо
відшкодування моральної шкоди,
оскільки позивачем не зазначено та не
доведено в чому саме полягає ця шкода,
у чому виразилися незаконні дії або
бездіяльність відповідача, та як ці
дії чи бездіяльність вплинули на
позивача, та якими доказами це
підтверджується.

Відповідно до положень ст.202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає за необхідне скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2013 р. у даній справі та
прийняти нову постанову про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.94, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2013 р. у справі № 804/13815/13-а задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2013 р. у справі № 804/13815/13-а
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної податкової служби у
Дніпропетровській області № 283-о від
27.08.2013 р. в частині дати звільнення
ОСОБА_2 з органів податкової міліції.
Змінити дату звільнення позивача
зазначену в наказі № 283 -о з « 27.09.13 р.
» на « 05.11.13 року ».

Зобов'язати Головне управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області нарахувати та виплатити ОСОБА_2
середній заробіток, починаючи з 28
вересня 2013 р. по 05.11.2013 р.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко