Справа № 202/34125/13-а(2а/202/152/2013)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" березня 2014 р. справа №
202/34125/13-а(2а/202/152/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська

на постанову Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
14.11.2013 року

у справі № 202/34125/13-а (2-а/202/152/2013)

за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач)

до управління Пенсійного фонду України
в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська (далі - відповідач)

про визнання протиправними дій та
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просив визнати протиправними дії
відповідача щодо неврахування при
розрахунку розміру пенсії позивачу
повної суми винагороди за вислугу
років у розмірі 40 % посадового окладу з
надбавкою за ранг та інших виплат, на
які нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; зобов'язати відповідача
здійснити розрахунок та виплату
позивачу з 11.01.2011 року з урахуванням у
складі заробітку повної суми
винагороди за вислугу років у розмірі 40
% посадового окладу з надбавкою за ранг
та «Інших виплат», до яких віднесені
матеріальна допомога на оздоровлення,
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати,
заявлені уточнюючими довідками
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 10.07.2013
року № 04-11-05-19/8557 та від 02.07.2013 року №
04-11-05-19/8217.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано дії відповідача щодо
неврахування при розрахунку розміру
пенсії позивачу повної суми винагороди
за вислугу років у розмірі 40 %
посадового окладу з надбавкою за ранг
та інших виплат, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з 31
липня 2013 року - протиправними.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
з урахуванням у складі заробітної
плати винагороди за вислугу років в
розмірі 40 % посадового окладу з
надбавкою за ранг, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, згідно довідки
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 10 липня
2013 року № 04-11-05-19/8557 та від 02 липня 2013
року № 04-11-05-19/8217, починаючи з 31 липня 2013
року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення норм матеріального права.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги заявник апеляційної скарги
зазначає, що відповідно до Законів
України «Про державну службу» та «Про
оплату праці» матеріальна допомога
носить разовий характер та не є
складовою частиною заробітної плати, а
сам факт отримання із суми допомоги
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення її до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця. Вказує на
те, що індексація не відноситься до
основного доходу громадян та не має
постійного характеру. Також зазначає,
що відсутні законні підстави включення
винагороди за вислугу років в розмірі 40
% до складу заробітної плати при
обчисленні пенсії.

Заявник просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Позивач надіслав до суду апеляційної
інстанції заперечення проти
задоволення апеляційної скарги та
просив залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

У судовому засіданні представник
відповідача - Дульдієр І.С. підтримав
доводи апеляційної скарги та просив
скасувати постанову суду першої
інстанції, в позові відмовити.

У судове засідання позивач та його
представник не з'явилися, про дату, час
і місце судового розгляду були
повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника
відповідача та дослідивши обставини
справи, перевіривши дотримання судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як встановлено судом попередньої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи, позивач вийшла на пенсію
державного службовця 11 січня 2011 року та
відповідно до Закону України «Про
державну службу» їй була призначена
пенсія.

Позивачем для призначення пенсії
подано до відповідача довідки від
10.07.2013 року № 04-11-05-19/8557 та від 02.07.2013 року
№ 04-11-05-19/8217 про складові заробітної
плати та щодо отриманого розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань, індексації та надбавки за
вислугу років у розмірі 40 % посадового
окладу з надбавкою за ранг за останні 24
календарних місяців роботи.

При обрахунку розміру пенсії
відповідачем не враховано розмір
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на соціально-побутові питання та
індексації листом від 11.09.2013 р. № 9106/11/40
у здійсненні перерахунку з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань та індексації відповідачем
відмовлено з посиланням на ст. 33 Закону
України «Про державну службу». Також на
момент призначення позивачу пенсії
державного службовця не була включена
надбавка за вислугу років у розмірі 40%
посадового окладу з надбавкою за ранг.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, зазначив про неправомірність
дій відповідача та вказав на наявність
у позивача права на врахування при
призначенні пенсії розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на соціально-побутові питання, на
індексацію та на включення надбавки за
вислугу років у розмірі 40% посадового
окладу з надбавкою за ранг.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно статті 37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року №
3723-XII (далі Закон № 3723-XII) (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» від 24 березня 1995 року №
108/95 ВР (далі - Закон № 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, заохочувальні та
компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Частинами 6, 7 цієї-ж статті визначено,
що Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.5 ст. 33 Закону № 3723-ХП надбавка
за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Згідно ч.1 ст. 35 Закону № 3723-XII, державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не
передбачено більш тривалої відпустки,
з виплатою допомоги для оздоровлення у
розмірі посадового окладу.

Згідно статей 1, 2 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення - встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг. Об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і який не
має разового характеру.

З урахуванням викладеного, матеріальна
допомога на оздоровлення, для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація та включена надбавка за
вислугу років у розмірі 40% посадового
окладу з надбавкою за ранг входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (надалі - Закон
№ 1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.
Зокрема частиною 1 даної статті
передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (надалі
- Закон № 1058-IV) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідачем не заперечується, що з
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, на соціально-побутові
питання, індексації та надбавки за
вислугу років у розмірі 40% посадового
окладу з надбавкою за ранг нараховано
та сплачено страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування.

Висновки суду першої інстанції, що
матеріальна допомога на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та яка
не включається до складу заробітної
плати державного службовця, повинна
враховуватись при обчисленні розміру
його пенсії є правомірним, оскільки в
даному випадку підлягають
застосуванню спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії зокрема, стаття 41
Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII,
натомість положення Законів № 3723-XII та
№ 108/95-ВР є загальними.

Колегія суддів також зазначає, що
постановою Верховного Суду України від
31.01.2011р. у справі №21-430а11 про перегляд
постанови Вищого адміністративного
суду України від 07.04.2011р. та від 14.07.2011р.
з підстави, передбаченої п. 1 ч.1 ст. 237
КАС України, встановлено, що отримані
застрахованою особою виплати, з яких
були фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України, суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України, невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому постанову суду у даній
адміністративній справі необхідно
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська - залишити без
задоволення.

Постанову Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 14.11.2013 року
у справі № 202/34125/13-а (2-а/202/152/2013) залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун