Справа № 9101/129671/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2013 рокусправа № 2а-17709/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка
С.А. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області

на постанову Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 12 жовтня 2011 року

у справі № 2а-17709/11

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального
захисту населення Бердянської
районної державної адміністрації
Запорізької області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся у суд
з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання нарахувати і виплатити
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за 2011 рік.

Постановою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 12 жовтня 2011 року позовні
вимоги задоволені. Визнано
протиправними дії та зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Бердянської
районної державної адміністрації
Запорізької області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
недоплачену суму щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік
відповідно до статті 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Не погодившись з постановою суду,
управління праці та соціального
захисту населення Бердянської
районної державної адміністрації
Запорізької області звернулося з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни-учасників війни, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
спірні відносини поширюються
положення статті 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», що призвело до
неправильного вирішення справи,
оскільки до спірних правовідносин має
бути застосовані положення статті 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», яка передбачає пільги для
учасників війни.

Відповідно до статті 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», щорічно до 5
травня іншим учасникам війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

ОСОБА_1 у 2011 році виплачено разову
грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік у
розмірі 120 гривень (а.с. 11).

Розмір разової грошової допомоги, який
передбачено статтею 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», визначається
залежно від розміру мінімальної пенсії
за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку разової грошової допомоги
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно зі статтею 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За конституційними нормами, виходячи
із пріоритетності Законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру допомоги позивачеві
застосуванню підлягає стаття 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), а не постанова
Кабінету Міністрів України № 341 від 04
квітня 2011 року та інші постанови КМУ,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача.

При цьому суд апеляційної інстанції
зазначає, що положення частини 3 статті
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» якою визначено, що
вказаний розмір мінімальної пенсії за
віком застосовується виключно до
пенсій, що призначаються на умовах
цього Закону, не може слугувати
перешкодою для застосування даної
величини мінімального розміру пенсії
за віком до обрахування інших пенсій чи
доплат, пов'язаних мінімальною пенсією
за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого цією частиною
мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки у 2011 році виплата проведена
позивачу в меншому розмірі, ніж
встановлено законом, змін до статті 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» на час виплати не вносилось,
обмежень для застосування цієї статті
законодавчо не встановлено, тому суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
у позивача права на отримання
недоплаченої суми щорічної разової
допомоги до 5 травня в розмірі 3
мінімальних пенсій за віком.

При цьому обов'язок по нарахуванню та
виплаті вказаної допомоги,
передбаченої статтею 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», покладено на
відповідний орган праці та соціального
захисту населення. а відтак
неузгодженість в системі органів праці
та соціального захисту населення щодо
здійснення виплат не може бути
перешкодою для захисту прав позивача.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково, рішення суду першої
інстанції - скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області -
задовольнити частково.

Постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 12 жовтня
2011 року - скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області
щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік
у розмірах передбачених статтею 14 «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги за 2011 рік в розмірі 3
мінімальних пенсій за віком відповідно
до статті 14 Закону України «Про статус
та соціальний захист ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
виходячи з законодавчо встановлених
розмірів мінімальної пенсії за віком
на момент виплати, та провести виплату
належних сум відповідно до закону, з
урахуванням виплачених сум.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим