Справа № 555/1556/14-а
Суддя: Мельник В. Я.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/1556/14-а
Номер провадження 2-а/555/100/14
ПОСТАНОВА

іменем України

04 серпня 2014 року Березнівський
районний суд Рівненської області в
складі:

головуючого судді - Мельника В.
Я.

при секретарі Григорієвій В. М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

її представника, адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача Оксенюка
І.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Березне справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пеннсійного фонду України в
Березнівському районі про визнання
відмови щодо не призначення пенсії
неправомірною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в адміністративному
позові від 14 липня 2014 року вказує, що
народилася вона ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.
Зірне Березнівського району
Рівненської області.

Від дня народження і до 1 вересня 1980
року, а потім з 5 червня 1985 року по 30
листопада 1986 року, а також з 2 серпня 1989
року була зареєстрована, проживала і по
даний час проживає в АДРЕСА_1, яке
відноситься до переліку населених
пунктів радіоактивно забруднених
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
(ІV зона).

У травні 2014 року позивач звернулася з
заявою до відповідача про призначення
їй пенсії за віком як потерпілій від
аварії на ЧАЕС.

Їй було письмово відмовлено в
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку. Відмову мотивовано
тим, що, згідно зі ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" право на
зниження пенсійного віку мають особи,
які станом на 01.01.1993 року постійно
проживали або постійно працювали в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю не менше 4 років.

Згідно її трудової книжки НОМЕР_1 в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
вона працювала в Березнівській
пересувній механізованій колоні № 172 з
8 липня 1985 року по 4 серпня 1986 року, а
згідно довідки № 651 від 21 березня 2014
року, яку видала Зірненська сільська
рада, постійно проживає в ній з 5 червня
1985 року по 30 листопада 1986 року та з 2
серпня 1989 року по даний час.

З 8 вересня 1986 року по 30 вересня 1988 року
працювала в Красноярському Центрі
науково-технічної інформації, що в
Російській Федерації.

Далі вказує, що в зоні посиленого
радіоекологічного контролю вона
прожила 3 роки 9 місяців і 3 дні, для
зниження пенсійного віку їй не
вистачає до чотирьох років проживання
в ній 2 місяці 27 днів.

В період роботи в Російській Федерації,
а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у неї
народився син ОСОБА_4. Перебувала у
відпустці по догляду за ним та з 3
червня 1987 року по 8 вересня 1987 року
знаходилася з сином у своїх батьків в
АДРЕСА_1, про що свідчать записи в
картці профілактичних щеплень дитини
та в амбулаторній картці її сина, які
були зроблені відповідно
Березнівським ФАПом та Березнівською
ЦРЛ.

Вважає, що все вищеперераховане
свідчить, що вона має право на таке
зниження пенсійного віку, оскільки в
період з 3 червня 1987 року по 8 вересня 1987
року та з жовтня 1988 року по 1 серпня 1989
року проживала в АДРЕСА_1.

Покликається також на ст. 17 Цивільного
кодексу Української РСР, згідно з якою
місцем проживання особи визнавалося те
місце, де громадянин постійно або
переважно проживає, що вона, на її
думку, довела щодо її проживання в
АДРЕСА_1.

Просить визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Березнівському районі щодо не
призначення їй пенсії за віком
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
зобов'язати відповідача призначити їй
таку пенсію зі зниженням пенсійного
віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала позов з підстав у ньому
наведених. Пояснення дала аналогічні
викладеному в позовній заяві.

Представник відповідача Оксенюк І.С.
пояснив, що наданими доказами позивач
документально не довела того факту, що
постійно проживала в АДРЕСА_1 чотири
роки в період з моменту аварії на ЧАЕС 26
квітня 1986 року і до 1 січня 1993 року.

Період її проживання на радіоактивно
забрудненій території станом на 1 січня
1993 року складає менше чотирьох років.

Просить в позові відмовити.

Вислухавши сторін, дослідивши надані
ними докази і заперечення, суд
приходить до висновку про
безпідставність заявлених позивачем
ОСОБА_1 вимог.

У відповідності з ч.1 ст.55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Зокрема, згідно з абзацом п'ятим
частини другої статті 55 цього Закону
особи, які постійно проживали або
постійно проживають чи постійно
працювали або постійно працюють у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони за станом на
1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали у цій зоні не менше 4
років, зменшення віку для призначення
пенсії складає два роки та додатково 1
рік за 3 роки проживання, роботи, але не
більше п'яти років.

Постановою КМ Української РСР № 106 від
23 липня 1991 року "Про організацію
виконання постанов Верховної Ради
Української РСР про порядок введення в
дію законів Української РСР "Про
правовий режим території, що зазнала
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
наступними змінами і доповненнями
АДРЕСА_1 було включено до переліку
населених пунктів, віднесених до зони
посиленого радіоекологічного контролю
(4 зона).

Згідно з ч.1 ст. 17 Цивільного кодексу
Української РСР, який діяв на час
виникнення спірних правовідносин,
місцем проживання особи визнавалося те
місце, де громадянин постійно або
переважно проживає.

Суд приходить до висновку, що місцем
постійного проживання ОСОБА_1 в період,
який вона зазначає в позовній заяві, а
це стверджується записами з трудової
книжки позивача НОМЕР_1, - з 8 вересня 1986
року згідно запису №8 про прийняття її
на роботу інженером в Красноярський
Центр науково-технічної інформації й
до 15 серпня 1989 року, коли згідно запису
№ 10 в трудовій книжці позивач ОСОБА_1
прийнята на постійну роботу в
Зірненський спиртовий завод
робітницею сировинного цеху, було
місто Красноярськ Російської
Федерації.

Час перебування її в АДРЕСА_1 в період
знаходження у відпустці по догляду за
дитиною з 3 червня 1987 року по 8 вересня
1987 року та в жовтні, грудні 1988 року, що
позивач доводить карткою
профілактичних щеплень та показаннями
свідка ОСОБА_5, й до 1 серпня 1989 року, про
що в судовому засіданні пояснили
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, суд
вважає тимчасовим перебуванням ОСОБА_1
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю по місцю проживання батьків,
оскільки на той час вона залишалася
зареєстрованою в Росії, перебувала в
трудових відносинах з Красноярським
ЦНТІ. Звільнилася з роботи в ньому
позивач 30 вересня 1988 року, що слідує з
запису № 9 в її трудовій книжці (а. с. 11).

В період з 1987 року по 1989 рік більшу
частину часу позивач перебувала в
Росії, тобто там знаходилося місце її
переважного поживання, що відповідає
вимогам ст. 17 діючого на той час
Цивільного кодексу Української РСР.

Листом № 1509/03 від 30 травня 2014 року
відповідач відмовив ОСОБА_1 в
призначенні їй пенсії за віком. З
протоколу № 476 від 13 травня 2014 року
відомо, що згідно проведеного ним
розрахунку документально
підтверджений стаж її проживання в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю становить 3 роки 9 місяців 3
дні.

Таким чином, відмову управління
Пенсійного фонду України в
Березнівському районі № 1509/ від 30
травня 2014 року в призначенні позивачу
пенсії за віком з підстав відсутності
необхідної тривалості проживання в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю, що вимагається абзацом п'ятим
частини другої статті 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", суд визнає
правомірною. (а. с. 20-21).

Довідки Зірненської сільської ради №
1509 від 10 липня 2014 року та від 30 липня 2014
року № 1637 на підтвердження проживання
ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 з 5 червня 1985 року по 30
листопада 1986 року та з 2 серпня 1989 року
по день її видачі, а також з 3 червня 1987
року по 30 вересня 1987 року, з 4 липня 1988
року по 30 вересня 1988 року, як і
показання свідків з цього приводу, не
можуть бути визнанні належними
доказами підтвердження факту
проживання особи.

Вони не доводять безпосередньо та
достовірно, що у вказаний період
позивач постійно проживала в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що
загальний термін постійного
проживання ОСОБА_1 в зоні посиленого
радіоекологічного контролю на
території АДРЕСА_1 станом на 1 січня 1993
року є меншим чотирьох років.

За встановлених обставин суд відмовляє
ОСОБА_1 в задоволенні її
адміністративного позову за
безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. ст. 7-16,158-163 КАС України,
ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст. 17 Цивільного кодексу
Української РСР, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні
адміністративного позову до
управління Пенсійного фонду України в
Березнівському районі про визнання
неправомірною відмови щодо
призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку як особі, що працювала
або проживала на території
радіоактивного забруднення,
відмовити.

Постанову може бути оскаржено до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня її проголошення через
Березнівський районний суд.

Суддя: Мельник В. Я.