Справа № 823/693/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/693/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області про скасування
припису та постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 звернулася до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області про скасування
припису від 19.02.2014 № 30 та постанови від
06.03.2014 № 49/127.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року у задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернулася із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
на підставі направлення від 18.02.2014 №
114-пп головним державним інспектором
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області проведено
позапланову перевірку виконання
позивачем припису від 17.07.2013 № 160, за
результатами якої складено акт від 19
лютого 2014 року, в якому зазначено про
те, що станом на 19.02.2014 документи, які
підтверджують виконання припису
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області від 17.07.2013 № 160
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
надані не були, що є порушенням частини
1 статті 38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та абзацу 3 частини 14 постанови КМУ № 553.
Примірник акта позивач отримав 19.02.2014.

19 лютого 2014 року відповідач виніс
позивачу припис № 30 про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, в якому
вимагав до 19.03.2014 привести будівництво
у відповідність до вимог чинного
законодавства.

На підставі акту від 19.02.2014 та припису №
30 від 19.02.2014 відповідач прийняв
постанову № 49/127 від 06.03.2014 про
накладення на фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 12180
грн. за порушення абз. 1 п. 1 ч. 6 ст. 2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності".

Вважаючи вказану постанову та
припис незаконними, позивач звернулася
до суду з позовом про їх скасування.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, оскаржувані припис та
постанова про накладення штрафу у
сфері містобудівної діяльності
прийняті на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону
України «Про основи містобудування»
містобудування (містобудівна
діяльність) - це цілеспрямована
діяльність державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, громадян,
об'єднань громадян по створенню та
підтриманню повноцінного життєвого
середовища, яка включає прогнозування
розвитку населених пунктів і
територій, планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

Згідно статті 5 вказаного Закону
при здійсненні містобудівної
діяльності повинні бути забезпечені,
зокрема, розробка містобудівної
документації, проектів конкретних
об'єктів згідно з вихідними даними на
проектування, з дотриманням державних
стандартів, норм і правил; розміщення і
будівництво об'єктів відповідно до
затверджених у встановленому порядку
містобудівної документації та
проектів цих об'єктів.

Відповідно до ст. 10 Закону України
«Про архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури, додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі -
Порядок).

Так, згідно положень даного порядку,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; 2) порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; 3) інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва (абз. 2 п.1,
п.2 Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Згідно приписів п. 7 Порядку,
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Цим же пунктом
передбачено підстави її проведення,
однією з яких зокрема є звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.

Також даним пунктом встановлено, що
строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні. Під час
проведення позапланової перевірки
посадова особа інспекції зобов'язана
пред'явити службове посвідчення та
направлення для проведення
позапланової перевірки.

Згідно п. 16 порядку, за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що у
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Згідно пункту 1 частини 6 статті 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" суб'єкти містобудування
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення:
невиконання приписів центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
позивача притягнуто до
відповідальності за невиконання
припису інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області від 17.07.2013 № 160,
обґрунтованість винесення та
законність якого підтверджена
постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 11.10.2013 у
справі № 823/2872/13-а, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року.

Враховуючи вищезазначене,
колегія суддів приходить до висновку,
що Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві під час проведення перевірки
та складання оскаржуваного припису та
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності діяла з дотриманням норм
чинного законодавства, а тому позовні
вимоги фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, що
вірно встановлено судом першої
інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що підтверджували б факт
незаконності рішення суду першої
інстанції, в той час як відповідач, що є
суб'єктом владних повноважень - довів
правомірність своїх дій.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

О.М. Оксененко

Судді:
Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.