Справа № 587/1535/14-а
Суддя: Моісеєнко О. М.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/1535/14-а
Провадження № 2-а/587/48/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року Сумський районний суд
Сумської області у складі:

Головуючого - судді Моісеєнко О.М.,

При секретарі Козловій К.Л.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу

за адміністративним позовом

ОСОБА_1

До Інспектора ДПС Байбала Олега
Вікторовича

Про скасування постанови про
адмінправопорушення,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з тих
підстав, що 16 червня 2014 року відносно
нього була винесена постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності за порушення п.12.4
Правил дорожнього руху щодо вимог в
частині швидкості руху в межах
населеного пункту. Дану постанову він
отримав 23 червня 2014 року, тому просив
поновити строк на подання позовної
заяви. З винесеною постановою
відповідача не згоден з наступних
підстав. Він рухався з дозволеною
швидкістю, оскільки знаку 5.45 не бачив,
тому був впевнений, що це не був
населений пункт. Відповідачем не були
з'ясовані обставини, що свідчили б
наявність в діях позивача ознаки
проступку та не допитаний в якості
пасажир його автомобілю. Крім того,
відсутні докази про допустимість
використання приладу «Візир» для
вимірювання швидкості руху. Просив
скасувати постанову по справі про
адмінправопорушення.

Відповідач для розгляду справи до
суду не з'явився, будучи повідомленим
за адресою місця роботи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи. суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 червня 2014
року інспектором ДПС Байбала О.В.
складений протокол серії АВ2 № 161917 про
адміністративне правопорушення, в
якому вказано, що водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Хюндай» р/н НОМЕР_1 на
111-му км траси Харків-Охтирка в м.
Охтирка рухався зі швидкістю 93 км/год.,
чим порушив п.12.4 Правил дорожнього
руху. Швидкість руху вимірювалась за
допомогою приладу «Візир» №0711165 (а.с.7).
З даним протоколом ОСОБА_1 не
погодився, вказавши в поясненнях до
протоколу прохання про перенесення
розгляду справи за місцем свого
проживання через юридичну
необізнаність. При складанні протоколу
водія було повідомлено про його
розгляд о 9.00 год. 16 червня 2014 року на 111
км. траси Харків-Охтирка (а.с.9).

16 червня 2014 року інспектором ДПС
Байбала О.В. винесена постанова АА2
№227833 за цим фактом, на позивача
накладене адмінстягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн. за
адмінправопорушення відповідно до
ст.122 ч.1 КУпАП (а.с.6).

Постанова була направлена
позивачу і рекомендований лист ним
отриманий у відділенні зв'язку 23 червня
2014 року, що підтверджується довідкою
відділення «Укрпошти» (а.с.8).

Виходячи з того, що позивач
постанову отримав 23 червня 2014 року, а
позов ним поданий до суду 3 липня 2014
року, в межах встановленого
десятиденного строку на оскарження,
заява про поновлення пропущеного
строку є зайвою.

Відповідно до ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
щодо правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову. У випадку
неподання доказів з боку відповідача,
суд вирішує справу за наявними
доказами.

Відповідач проти позову не
заперечив, доказів на пропозицію суду
також не подав. Тому при вирішенні
спору суд виходить з наступного.

При складанні протоколу про
адмінправопорушення позивач відразу
заявив про свою незгоду.

Відповідач не довів у судовому
засіданні правомірність свого рішення
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності, а
також не надав суду доказ, про який
зазначив о протоколі про
адміністративне правопорушення:
фотодоказ з приладу «Візир».

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.71, 160,162 КАС України, суд

Постановив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії АА2 №227833 від
16 червня 2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на
нього стягнення у вигляді штрафу у
розмірі двісті п'ятдесят п'ять грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
О.М. Моісеєнко