Справа № 804/4468/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"27" червня 2014 р. справа № 804/4468/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області

на ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.04.2014 року

у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області до
ОСОБА_1 про стягнення сум безпідставно
виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2014 року ухвалою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду відмовлено у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області до ОСОБА_1 про стягнення сум
безпідставно виплаченої пенсії. (а.с.1)

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що
вимогою позивача (УПФ) є повернення
коштів які відповідач ОСОБА_1
безпідставно отримав (пенсія у зв'язку
з втратою годувальника у період
навчання з квітня-серпень 2013 року у
сумі 2109,33грн.). Однак, відповідач не
повідомив УПФ про відрахування його з
навчального закладу з 15.03.2013 року. Суд
першої інстанції посилається на ч. 2 ст.
21 КАС України, згідно якої вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень розглядаються
адміністративним судом, якщо вони
заявлені в одному провадженні з
вимогою вирішити публічно-правовий
спір. Інакше вимоги про відшкодування
шкоди вирішується судами в порядку
цивільного або господарського
судочинства. Таким чином,
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватися шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднані з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень. Відповідач (ОСОБА_1) в
даному випадку не є суб'єктом владних
повноважень. Отже, зазначена вимога про
відшкодування шкоди з фізичної особи
вирішується судом у порядку цивільного
судочинства. Тому спір між управлінням
Пенсійного фонду України та ОСОБА_1 не
підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області подало апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2014
року у справі і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
відповідно до п. 1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, публічно-правовий спір,
переданий на вирішення
адміністративного суду, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень
відноситься до справ адміністративної
юрисдикції. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій. В силу п. 3 ч. 1 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України. Де відповідно до п. 1 ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми пенсій, виплачені
надмір внаслідок зловживань з боку
пенсіонера можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно чи в судовому
порядку.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до матеріалів справи
управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просило стягнути з
відповідача надмірну виплачену пенсію
в розмірі 2 109,33 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані
тим, що 17.10.2012 року ОСОБА_1 подав до УПФУ
в Саксаганському районі міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області заяву
про призначення йому пенсії по втраті
годувальника. Крім того, ним була
надана довідка з Державного вищого
навчального закладу «Криворізькій
національний університет» від 03.09.2012
року №1633, яка підтверджує факт його
навчання на денній формі у період з
01.09.2012 року по 30.06.2015 року. Відповідачу
була призначена пенсія по втраті
годувальника з 01.11.2012 року по 31.08.2013
року. Однак, відповідач відрахований з
навчального закладу згідно наказу
№382-су від 15.03.2013 року. При цьому, про
факт відрахування з навчального
закладу ОСОБА_1 не повідомив УПФ,
внаслідок чого відповідачу було
надмірно виплачені кошти за період з
квітня-серпень 2012 року у розмірі 2109,33
грн.

З оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції вбачається, що відмовляючи у
відкритті провадження суд посилалися
на ті обставини, що вказаний спір не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно пункту 1 ч. 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
Пенсійний фонд України відповідно до
Положення «Про Пенсійний фонд України»
затвердженого Указом Президента
України від 06.06.2011 року за № 384/2011 є
центральним органом виконавчої влади.

Натомість в даному спорі не
оскаржуються рішення та дії суб'єкта
владних повноважень, а саме суб'єкт
владних повноважень ставить вимоги
щодо стягнення коштів з фізичної особи.

У відповідності до ч. 2 статті 2 КАС
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

За приписами ч. 2 статті 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до статті 17 КАС юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
зі здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій. Пункт 5 частини 1 цієї статті
визначає, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема й спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Частинами 3, 4 статті 50 КАС України
встановлено, що відповідачем в
адміністративній справі є суб'єкт
владних повноважень, якщо інше не
встановлено цим Кодексом. Особи, які не
є суб'єктами владних повноважень,
можуть бути відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень у встановлених
випадках.

Статтею 101 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що органи,
що призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
між сторонами за своєю суттю зводиться
до вимог позивача про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок не надання
відповідачем довідки про відрахування
його з навчального закладу.

Відповідно до ч. 2 статті 21 КАС України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Враховуючи суб'єктний склад та
характер правовідносин, що виникли між
сторонами, та те, що особи, які не є
суб'єктами владних повноважень, можуть
бути відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень у встановлених
випадках, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що в даному випадку
суд першої інстанції не припустився
помилки та правильно відмовив у
відкритті провадження у справі,
роз'яснивши, що даний спір може бути
вирішений в порядку цивільного
судочинства.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що суд першої інстанції, визначивши
юрисдикцію даної справи не порушив
процесуального закону щодо
адміністративних справ.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, тому ухвалу суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, статтями 200,
205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна