Справа № К/9991/10178/12-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/10178/12

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

секретар судового засідання Василенко
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної митної
служби України, третя особа -
Бориспільська митниця про визнання дій
протиправними, скасування наказу та
поновлення на державній службі за
касаційною скаргою Київської обласної
митниці постанову Київського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 січня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що наказом голови Державної митної
служби України «По особовому складу
митних органів» від 28 жовтня 2010 року
№2054-к за порушення Присяги державних
службовців, що виявилось у невиконанні
основних обов'язків державного
службовця, а також вчиненні дій, що
шкодять авторитету Державної митної
служби України, припинено 29 жовтня 2010
року перебування на державній службі в
митних органах України відповідно до
пункту 6 частини першої статті 30 Закону
України «Про державну службу»
головного інспектора відділу митного
оформлення № 6 Бориспільської митниці
ОСОБА_1 На думку позивача, порушення
Присяги державних службовців він не
допускав, відповідачем порушено
визначену Дисциплінарним статутом
митної служби України процедуру
звільнення працівника митного органу.
Просив визнати незаконними дії
Державної митної служби України в
частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
України головного інспектора відділу
митного оформлення № 6 Бориспільської
митниці ОСОБА_1; скасувати наказ
Державної митної служби України від 28
жовтня 2010 року № 2054-к в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України
головного інспектора відділу митного
оформлення № 6 Бориспільської митниці
ОСОБА_1

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 21 лютого
2011 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними дії Державної
митної служби України щодо припинення
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_1,
головного інспектора відділу митного
оформлення № 6 Бориспільської митниці.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Державної митної служби України
від 28 жовтня 2010 року № 2054-к в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України
відповідно до пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу» ОСОБА_1, головного інспектора
відділу митного оформлення № 6
Бориспільської митниці.

Поновлено ОСОБА_1 на державній службі в
митних органах України на посаді
головного інспектора відділу митного
оформлення № 6 Бориспільської митниці.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2012
року апеляційну скаргу Державної
митної служби України залишено без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2011 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
Київської обласної митниці, судами
порушення норм чинного матеріального
та процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень, Київська
обласна митниця просить скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено наступні обставини.

10 серпня 2010 року ОСОБА_1 був призначений
на посаду головного інспектора відділу
митного оформлення № 6 Бориспільської
митниці.

У лютому 2008 року позивач та інші
посадові особи Державної митної служби
України здійснював процедури митного
контролю та митного оформлення планеру
літака ТУ-154М, який експортувався ВАТ
«Авіакомпанія «Авіалінії України» як
товар на територію Російської
Федерації на адресу ТОВ «Аеросервіс».
Митне оформлення вказаного літака
здійснювалось на підставі вантажної
митної декларації від 19 лютого 2008 року
№ 122000107/2008/100942 (далі - ВМД), до якої було
додано пакет документів, необхідний
для митного оформлення.

Відповідно до ВМД експорт планеру
літака ТУ-154М (заводський номер 91А882,
бортовий номер UR-85707) здійснювався без
додаткового обладнання в комплекті з
допоміжною силовою установкою ТА-6А та
двигуном Д-30 КУ 154, вартістю 656 493,54 грн,
що становило 129 998,72 доларів США за
офіційним курсом НБУ 5,05 грн.

Митне оформлення вказаного планеру
літака було завершено 19 лютого 2008 року
і цього ж дня літак покинув митну
територію України та прибув на митну
територію Російської Федерації, що
належить до компетенції Внуківської
митниці.

Планер літака ТУ-154М був вивезений за
межі митної території України разом із
додатковим обладнанням імпортного
виробництва - системою попередження
зіткнення TCAS-ІI та супутниковою
навігаційною системою CHC KLN-900 вартістю
179849,60 доларів США.

У травні 2010 року з метою встановлення
фактів невиконання або неналежного
виконання посадовими особами
Бориспільської митниці своїх
службових обов'язків під час митного
контролю та митного оформлення планеру
літака ТУ-154М за ВМД згідно з наказом
начальника Бориспільської митниці від
27 травня 2010 року № 236 розпочато
службове розслідування, яке завершено
у червні 2010 року (акт службового
розслідування від 27 липня 2010 року).

За результатами службового
розслідування комісія дійшла висновку,
що митне оформлення і митний контроль
повітряного судна - планеру літака
ТУ-154М було здійснено посадовими
особами Бориспільської митниці, у тому
числі позивачем, у відповідності до
чинного митного законодавства. При
цьому у висновках комісії зазначено, що
порушень чинного законодавства при
митному оформленні вказаного
повітряного судна на підставі ВМД не
встановлено.

У зв'язку з тим, що встановлено факт
вивезення за межі митної території
України планеру літака разом із
додатковим обладнанням імпортного
виробництва, комісією запропоновано
розробити технологічну схему митного
оформлення складних об'єктів
авіаційного транспорту, яка б
регламентувала можливість отримання
фахових висновків з тих чи інших питань
до завершення процедур митного
контролю та митного оформлення.

5 серпня 2010 року начальником
Бориспільської митниці видано наказ №
354 про проведення службового
розслідування (повторного) з метою
встановлення фактів невиконання або
неналежного виконання посадовими
особами Бориспільської митниці своїх
службових обов'язків під час митного
контролю та митного оформлення планеру
літака ТУ-154М за ВМД комісією в іншому
складі.

Зазначене розслідування було
завершено у вересні 2010 року (акт
службового розслідування від 29 вересня
2010 року), за результатами якого комісія
дійшла висновку, що ОСОБА_1 під час
здійснення митного контролю та митного
оформлення повітряного судна - планеру
літака ТУ-154М порушив вимоги пункту 25
розділу ІІІ наказу Державної митної
служби України від 20 квітня 2005 року №
314, згідно з яким посадова особа
(посадові особи), яка проводить митний
огляд, перевіряє в обсязі, що
відповідає меті проведення митного
огляду, відповідність пред'явлених
товарів даним, унесеним декларантом до
графи, зокрема, 31 вантажної митної
декларації, і несе відповідальність за
непроведення чи неналежне проведення
такої перевірки, а також пункту 2.1
Посадової інструкції старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 7 Бориспільської митниці,
затвердженої начальником митниці 23
лютого 2006 року, згідно з якою головний
інспектор відділу здійснює проведення
митного контролю та митне оформлення
повітряних суден, товарів та
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України, або
надходять на адреси суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
фізичних осіб.

У зв'язку з цим комісією запропоновано
розглянути питання щодо припинення
перебування на державній службі в
митних органах головного інспектора
відділу митного оформлення № 6
Бориспільської митниці ОСОБА_1 за
порушення Присяги державного
службовця, яке полягало в порушенні
вимог пункту 25 розділу ІІІ наказу
Державної митної служби України від 20
квітня 2005 року № 314 та пункту 2.1
Посадової інструкції старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 7 Бориспільської митниці.

Наказом голови Державної митної служби
України «По особовому складу митних
органів» від 28 жовтня 2010 року №2054-к за
порушення Присяги державних
службовців, що виявилось у невиконанні
основних обов'язків державного
службовця, а також вчиненні дій, що
шкодять авторитету Державної митної
служби України, припинено 29 жовтня 2010
року перебування на державній службі в
митних органах України відповідно до
пункту 6 частини першої статті 30 Закону
України «Про державну службу»
головного інспектора відділу митного
оформлення № 6 Бориспільської митниці
ОСОБА_1

Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України від 11 липня 2002 року №
92-IV (чинного на час виникнення спірних
відносин; далі - МК) посадові особи
митної служби України, вперше прийняті
на службу до митних органів, приймають
Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону № 3723-XII:
«Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто як порушення Присяги, так і
інше дисциплінарне правопорушення
можуть бути наслідком недотримання,
порушення державним службовцем
правових, етичних (моральних) норм.
Водночас, дисциплінарне
правопорушення, не за порушення
присяги, пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону № 3723-XII за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону № 3723-XII регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють в апараті органів митного
контролю, здійснюється згідно з цим
Законом, якщо інше не передбачено
законами України.

Згідно зі статтею 408 МК правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом і
лише в частині, що ним не регулюється, -
Законом № 3723-XII.

Відповідно до частини другої статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

Дисциплінарний статут митної служби
України, чинний на час існування
спірних правовідносин, був
затверджений Законом України від 6
вересня 2005 року №2805-ІV.

В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.

При цьому в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону № 3723-XII.

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 4 лютого
2011 року за № 154/18892; далі - Інструкція).
Пунктом 1.1 Інструкції визначено
приводи, підстави, мету, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно з абзацом дев'ятим пункту 1.2
Інструкції службове розслідування - це
комплекс заходів, що здійснюються в
межах компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. З'ясування
обставин порушення трудової
дисципліни посадовими особами митної
служби здійснюється відповідно до
вимог Кодексу законів про працю
України, Закону № 3723-XII, Статуту та
правил внутрішнього трудового
розпорядку митного органу (пункт 1.4
Інструкції).

Аналіз спеціальних і загальних норм,
наведених у статті 21, частині першій
статті 22, статті 31 Статуту, статтях 14, 17,
30 Закону № 3723-XII, свідчить, що за
вчинення посадовими особами митної
служби України порушень службової
дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 23
Статуту, частині другій статті 9 Закону
№ 3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення. У пункті 6 частини першої
статті 30 Закону № 3723-XII визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
Присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби. Саме ж
припинення державної служби
відбувається у формі звільнення.

Отже, і порушення Присяги, і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
можуть бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушень.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України, МК,
а в частині, що ним не регулюється, -
Законом № 3723-XII. Тобто дисциплінарна
відповідальність посадових осіб
митної служби врегульована
спеціальним законодавством, у тому
числі й нормами Статуту. Норми Закону №
3723-XII можуть застосовуватися щодо
посадових осіб митної служби у тій
частині, що не врегульована
спеціальним митним законодавством, у
тому числі й нормами Статуту, оскільки
припинення державної служби на
підставі пункту 6 частини першої статті
30 Закону № 3723-XII є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, тому неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано. Розділом 4
Статуту визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, завдяки чому
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстави припинення державної служби
за порушення Присяги мають бути
порушення, встановлені внаслідок
ретельного службового розслідування,
порядок проведення якого регулюється
Інструкцією. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення можуть
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності і не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Враховуючи викладене, суди першої та
апеляційної інстанцій прийшли до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову, оскільки
звільнення позивача на підставі пункту
6 частини першої статті 30 Закону
України «Про державну службу» не можна
визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги, висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167 ч.2, 210, 220, 221,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської обласної
митниці залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 лютого 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.