Справа № 804/7480/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
09 липня 2014 р. Справа № 804/7480/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представника позивача Гавриленко Є.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський будівельник» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, третя особа
Охтирська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
будівельник» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, третя особа
Охтирська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
скасування податкового
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач не погоджується з
результатами перевірки, вважає, що
податковий орган дійшов до помилкових
висновків про допущення платником
податків порушень податкового
законодавства, а податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню з підстав, викладених у
позовній заяві та поясненнях.
У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
Відповідач позов не визнав, надав до
суду письмові заперечення, зазначивши,
що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесено
правомірно, в межах повноважень та на
підставі законодавства України, у
зв'язку з чим просить відмовити у
задоволенні позовних вимог.
Відповідач та третя особа у судове
засідання не з'явились, про дату, час, та
місце судового засідання були
повідомлені належним чином, заяв та
клопотань не надали, причини неявки не
повідомили, у зв'язку з чим судом було
ухвалено проводити розгляд справи без
Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши наявні документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
Дніпродзержинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
будівельник» з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість з ТОВ «Партнер Трейд»
року та відображення їх в податковому
обліку, за результатами якої складено
акт від 10.12.2013 року №1856/143/04-03-22-01-08/33984492.
Згідно висновків перевірки позивачем
допущено порушення п.180.1, ст.180, п.185.1
ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188,
п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого було
занижено податковий кредит ТОВ
«Дніпровський будівельник» за серпень
2013 року на суму 226 576 грн.
23.12.2013 року податковим органом винесено
податкове повідомлення-рішення
податкове зобов'язання із податку на
додану вартість у загальній сумі 281 970
грн., з яких за основним платежем у
розмірі 225 576 грн., та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 56
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Для операцій із
ввезення на митну територію України
товарів датою виникнення права на
віднесення сум податку до податкового
кредиту є дата сплати податку за
податковими зобов'язаннями згідно з
пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а
для операцій з постачання послуг
нерезидентом на митній території
України - дата сплати (нарахування)
податку за податковими зобов'язаннями,
що були включені отримувачем таких
послуг до податкової декларації
попереднього періоду.
У відповідності до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України закріплено, що
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Судом встановлено, що відповідно до
договору №2 від 16.07.2013 року ТОВ «Партнер
Трейд» (продавець) було поставлено ТОВ
«Дніпровський будівельник» (покупепь)
товар у вигляді паливо-мастильних
матеріалів. На умовах зазначеного
договору ТОВ «Дніпровський
будівельник» приймає та оплачує товар,
який поставлявся зі складу ТОВ
«Партнер Трейд» у триденний строк з
моменту письмової або усної заявки.
У перевіряємий період було виписано
наступні рахунки та видаткові
накладні: від 02.08.2013 року №РН-0000012 було
поставлено «паливо дизельне» у
грн., у т. ч. ПДВ 45 642,67 грн.; від 03.08.2013 року
№РН-0000015 було поставлено «паливо
суму 248 900 грн., у т. ч. ПДВ 41 483,33 грн.; від
06.08.2013 року №РН-0000014 було поставлено
загальну суму 243 200 грн., у т. ч. ПДВ 40 533
грн.; від 16.08.2013 року №РН-0000021 було
поставлено «паливо дизельне ЕВРО сорт
500 грн., у т. ч. ПДВ 18 750 грн.; від 17.08.2013
року №РН-0000022 було поставлено «паливо
на загальну суму 237 500 грн., у т. ч. ПДВ 39
583,33 грн.; від 23.08.2013 року №РН-0000026 було
поставлено «бензин А-92» у кількості 15 000
л. та «бензин А-95» у кількості 9265 л. на
загальну суму 237 500 грн., у т. ч. ПДВ 39 583,33
Якість товару підтверджується
сертифікатами відповідності, з яких
вбачається, що виробником є ПАТ
«Укртатнафта», Шебелицьке відділення
по переробці газового конденсату та
нафти, ТОВ «Меткол-Агро» (Росія), Філія
ВАТ «Акціонерна нафтова компанія
На виконання умов договору ТОВ
«Партнер Трейд» було виписано
(оформлено) податкові накладні від
02.08.2013 року №1 на загальну суму 273 856 грн.,
у т. ч. ПДВ 45 642,67 грн.; від 03.08.2013 року №2
на загальну суму 248 900 грн., у т. ч. ПДВ 41
483,33 грн.; від 06.08.2013 року №5 на загальну
суму 243 200 грн., у т. ч. ПДВ 40 533,33 грн.; від
16.08.2013 року №9 на загальну суму 112 500 грн.,
у т. ч. ПДВ 18 750 грн.; від 17.08.2013 року №12 на
загальну суму 237 500 грн., у т. ч. ПДВ 39 583,33
грн.; від 23.08.2013 року №15 на загальну суму
237 500 грн., у т. ч. ПДВ 39 583,33 грн.
Поставка паливо-мастильних матеріалів
здійснювалась перевізником ПП
«Дніпростальснаб» за рахунок позивача
з названого складу постачальника (м.
Луганськ) на склад ТОВ «Дніпровський
будівельник» (м.Дніпродзержинськ), що
підтверджується товарно-транспортними
накладними від 02.08.2013 року №РН-0000012, від
03.08.2013 року №РН-0000015, від 06.08.2013 року
№РН-0000014, від 16.08.2013 року №РН-0000021, від
17.08.2013 року №РН-0000022, від 23.08.2013 року
№РН-0000026.
Розрахунки між суб'єктами
господарювання проводились у
безготівковій формі шляхом передплати,
що підтверджується платіжними
Отримання товарів та облік їх в
бухгалтерському обліку за період, що
перевірявся, підтверджується
оборотно-сальдовими відомостями по
рахунку №281 «Товари на складі» за
Подальше використання отриманих
товарів у господарській діяльності
підтверджується тим фактом, що ТОВ
«Дніпропетровський Будівельник»
реалізовувало паливо-мастильні
матеріали підприємствам ПП «Софія
договору від 22.10.2012 року №2210-1, що
підтверджується первинними
документами (податковими, видатковими,
товарно-транспортними накладними,
Суд не погоджується з твердженням
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, що фактичне
відвантаження продукції не
підтверджується видатковими
накладними та товарно-транспортними
накладними, оскільки товариством з
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський будівельник» вказаних
документів не надано до перевірки.
Судом встановлено, що запитом від 21.10.2013
року №7121/04-03-15-01-26 запропоновано
позивачу протягом 10 робочих днів з дня
отримання запиту надати завірені
належним чином копії документів на
підтвердження взаємовідносин з ТОВ
період серпень 2013 року.
Після отримання запиту 04.12.2013 року
товариством з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
будівельник» 10.12.2013 року до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області надано лист,
в якому було підтверджено, що дійсно
взаємовідносини з ТОВ «Партнер Трейд»
відбувались у серпні 2013 року та було
надані первинні документи.
При цьому, суд звертає увагу, що наказ
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
будівельник» винесено 04.12.2013 року,
тобто в день отримання позивачем
запиту податкового органу.
Відповідно до пункту 85.6 статті 85
Податкового кодексу України у разі
відмови платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акта в ньому вчиняється
Всупереч наведеному, відповідачем не
доведено доказами того, що
підприємство не надало до перевірки
Згідно абзацу 2 пункту 44.6 статті 44
Податкового кодексу України, якщо
платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Суд зазначає, що чинне законодавство не
зобов'язує платника податку надавати
документи тільки до перевірки або
письмових заперечень на акт перевірки,
він може подати їх безпосередньо до
суду як доказ на підтвердження
обґрунтування своєї позиції.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надав усі підтверджуючі
документи, що засвідчують факт
виконання укладених договорів.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві доводи
позивача є такими, що підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський будівельник» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, третя особа
Охтирська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
23.12.2013 року.

Присудити з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
будівельник» судові витрати у розмірі
487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім
гривень двадцять копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 30
липня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко