Справа № 2а-977/11/1370
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
Справа № 876/3930/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Довгої О.
І., Запотічного І. І.

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача
Водолазький І. Д.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Львівської митниці Міндоходів
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року у справі № 2а-977/11/1370 за позовом
ОСОБА_3 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
визнання протиправними і скасування
наказів, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

9 січня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду
з заявою, поданою в порядку статті 267
КАС України, в якій просить визнати
незаконними дії Львівської митниці,
Державної митної служби України,
правонаступником якої є Львівська
митниця Міндоходів, щодо відмови у
виплаті середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 12 жовтня
2011 року по 2 липня 2012 року включно та
стягнути середній заробіток за цей
період в сумі 26704,86 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що 27 грудня 2010
року ОСОБА_3 був звільнений з посади на
державній службі. Судовим рішенням,
прийнятим 11 жовтня 2011 року, поновлений
на посаді. Середній заробіток за час
вимушеного прогулу відповідач
виплатив на підставі судового рішення
за період з 28 грудня 2010 року по 11 жовтня
2011 року в сумі 29639,79 грн. Фактично на
посаді ОСОБА_3 було поновлено 3 липня 2012
року. Відповідно період з 12 жовтня 2011
року до 2 липня 2012 року є періодом
вимушеного прогулу, грошову
компенсацію за який гарантовано особі
чинним законодавством.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року заяву задоволено частково.
Стягнено з Львівської митниці
Міндоходів на користь заявника
заробітну плату за час затримки
виконання постанови Львівського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2011 року за період з 12 жовтня 2011
року по 2 липня 2012 року в розмірі 26264,67
грн, з утримання єдиного соціального
внеску в сумі 1602,14 грн та податку з
доходів фізичних осіб в сумі 3699,88 грн.

З таким рішенням суду не погодилася
Львівська митниця Міндоходів. Подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Просить скасувати рішення суду
першої інстанції та прийняти нове, яким
в задоволенні заяви відмовити
повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що заявником пропущено строк
подання заяви в порядку статті 267 КАС
України та вказує, що заявником не
наведено обставин протиправності
відповідних рішень, дій чи
бездіяльності відповідача, а відтак
відсутні підстави для задоволення
заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення, просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав пояснення, просив
апеляційну скаргу задоволити, рішення
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга належить до часткового
задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 8 лютого 2012
року, визнано протиправним та
скасовано наказ Державної митної
служби України № 2452-к від 24 грудня 2010
року в частині припинення з 27 грудня 2010
року перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_3,
старшого інспектора сектору відділу
митного оформлення № 3 митного поста
"Краковець" Львівської митниці. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Львівської митниці від 27 грудня 2010 року
№ 1172 "Про оголошення наказу Державної
митної служби України" в частині
оголошення ОСОБА_3 наказу Державної
митної служби України № 2452-к від 24
грудня 2010 року. Поновлено ОСОБА_3 на
посаді старшого інспектора сектору
відділу митного оформлення № 3 митного
поста "Краковець" Львівської митниці з
27 грудня 2010 року. Стягнуто з Львівської
митниці на користь ОСОБА_3 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 28 грудня 2010 року по 11 жовтня 2011
року в сумі 29639,79 грн.

11 червня 2012 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку
виконанням боржником рішення суду в
частині стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу на користь
ОСОБА_3 29639,79 грн.

3 липня 2012 року Державною митною
службою України видано наказ № 1362-к,
яким ОСОБА_3 поновлено на посаді.

4 липня 2012 року ОСОБА_3 подав заяву про
звільнення за угодою сторін і цього ж
дня було видано відповідний наказ №
947-к .

3 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
Львівської митниці Державної митної
служби України з заявою про виплату
йому середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 12 жовтня 2011 року
до 2 липня 2012 року.

Відповідно до довідки відповідача про
середню зарплату ОСОБА_3 за період з 12
жовтня 2011 року до 2 липня 2012 року сума за
цей період складає 26264,67 грн, а
середньоденний заробіток - 146,73 грн.

Статтею 235 Кодексу законів про працю
України передбачено, що при винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що у відповідності до
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2011
року позивача поновлено на роботі з 27
грудня 2012 року та стягнуто з Львівської
митниці на користь ОСОБА_3 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 28 грудня 2010 року по 11 жовтня 2011
року в сумі 29639,79 грн. Водночас фактично
позивача поновлено на роботі 3 липня 2012
року, відтак з 12 жовтня 2011 року до 2
липня 2012 року рішення суду не
виконувалось і позивач був відсутній
на роботі не з власної вини, тобто мав
місце вимушений прогул.

Щодо посилання відповідача на пропуск
заявником 10-денного стоку,
передбаченого для звернення до суду з
заявою в порядку статті 267 КАС України,
то колегія судді погоджується з
висновком суду першої інстанції, що у
даній справі мають місце трудові
правовідносини щодо оплати праці.

Відповідно до частини 2 статті 233
Кодексу законів про працю України у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до пункту 8 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 якого нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Водночас судом першої інстанції не
було взято до уваги той факт, що в
жовтні-листопаді 2011 року заявник
перебував на обліку як безробітний в
Стрийському МРЦЗ та отримав за цей
період дохід в розмірі 1050,19 грн, що
підтверджується довідкою №4255 виданою
Стрийським МРЦЗ 5 червня 2014 року.

Відтак судом першої інстанції невірно
обраховано кінцеву суму середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
яка, зважаючи на вказану довідку
повинна становити 25214,48 грн (26264,67 грн -
1050,19 грн = 25214,48 грн)

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було неправильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому апеляційну скаргу
належить задоволити частково.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці
Міндоходів задоволити частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року у справі № 2а-977/11/1370 скасувати
та прийняти нову, якою заяву ОСОБА_3
задоволити частково.

Стягнути з Львівської митниці
Міндоходів на користь ОСОБА_3 заробітну
плату за час затримки виконання
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2011
року за період з 12 жовтня 2011 року до 2
липня 2012 року в розмірі 25214,48 грн, без
врахування обов'язкових відрахувань.

В задоволенні іншої частини -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Довга О. І.

Запотічний І. І.

Повний текст постанови складено 25
липня 2014 року