Справа № 820/8685/14
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 р.Справа № 820/8685/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

з участю: представників позивача -
Бідного Б.Т., Спасибо В.В., Ісаєва Д.М.,

представника відповідача - Ковальчука
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
04.06.2014р. по справі № 820/8685/14

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерна компанія "Харківобленерго"
звернулася до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, в якому просила скасувати
податкове повідомлення-рішення від 06
травня 2014 року № , видане
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04 червня 2014
р. позовні вимоги задоволені, а саме:
скасовано податкове повідомлення -
рішення Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 06 травня 2014 року №
.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
04 червня 2014 р. та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити у задоволені
позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Податкового кодексу
України, КАС України та не
відповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
фахівцями Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у місті Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка АК "Харківобленерго" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість та податку на прибуток
підприємств за період 2012 р. - 2013р. по
взаємовідносинам з ПП "Донком", , за жовтень - листопад 2012р.;
березень 2013 р., червень - серпень 2013 р.

За вказаної перевірки складений акт
від 15 квітня 2014 року №118/28-09-41-14/00131954,
згідно висновків якого встановлено
порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6
ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення
податкового кредиту на загальну суму
1110542,40 грн., у т.ч.: за березень 2012 р. - у
сумі 55271,20 грн., за листопад 2012 р. - у сумі
555271,20 грн.

На підставі розгляду висновків
вказаного акту перевірки відповідачем
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 06 травня 2014
року №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання позивача з ПДВ у
розмірі 1665830,60 грн. за основним платежем
- 1110542,40 грн. та штрафними санкціями -
555271,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення від 06 травня 2014 року № є
необґрунтованим та таким, що прийнято
з порушенням вимог чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Виходячи з вимог п.198.1. ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог
статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 4 п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
Тому суд вважає, що ці аргументи
відповідача не можуть стати підставою
для відмови в задоволенні позовних
вимог.

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 ПК
України, сума податку, що підлягає
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Судом першої інстанції було
встановлено та підтверджено при
апеляційному перегляді справи, що
доводи податкового органу про
порушення вимог Податкового кодексу
України зроблено ним на підставі
висновків акту перевірки від 15 квітня
2014 року №118/28-09-41-14/00131954 щодо здійснення
АК "Харківобленерго" операцій з товаром
"8 комплектів обладнання
радіорелейного зв'язку з кодом УКТ ЗЕД
", який не ввозився на митну
територію України, через що податковий
орган дійшов висновку про завищення
податкового кредиту позивачем на
загальну суму 1110542,40 грн. Також на
висновок про завищення податкового
кредиту позивачем на загальну суму
1110542,40 грн. мали вплив доводи
відповідача щодо невідповідності
змісту податкової накладної від 21
листопада 2012 року № 20 вимогам
законодавства України, яка, за
висновками зазначеного акту перевірки,
виписана на 4 комплекти обладнання
радіорелейного зв'язку, а на інші 4
комплекти обладнання накладні до
перевірки не надані.

Між АК "Харківобленерго" (замовник) та
ПП "Донком" (підрядник) 06 грудня 2011 року
було укладено договір про закупівлю
робіт за державні кошти №5/06/12. Згідно
умов договору, визначених п. 1.1,
підрядник зобов'язаний власними і
залученими силами зі своїх матеріалів
та матеріалів замовника виконати для
останнього роботи з "Реконструкції ВРУ
110 кВ ПС 110/35/10 кВ "Красноград" (інв. №
00565947/01) з будівництвом двох комірок ПЛ
110 кВ для зовнішнього
електропостачання проектуємих тягових
підстанцій дільниці "Полтава -
Красноград - Лозова" Південної
залізниці". У разі придбання обладнання
підрядником за рахунок авансу,
оформлення операцій здійснюється
згідно з листом Держбуду України № 7/7-284
від 10.04.2001р.

Згідно з п. 4.1 договору, замовник
сплачує підряднику аванс у розмірі 50 %
від вартості робіт, на придбання
(постачання) необхідних для виконання
робіт матеріалів, обладнання, виробів.

Відповідно до п. 4.3 договору, оплата
виконаних робіт здійснюється протягом
5-ти банківських днів після підписання
кожного проміжного акту (форма КБ-2А=В) з
частковим зарахуванням авансу по
кожному акту в розмірі 50 % від вартості
виконаних робіт. Оплата за отримане
обладнання здійснюється протягом 5-ти
банківських днів після підписання
відповідних документів з частковим
зарахуванням авансу в розмірі 50%.

Факт реальності виконання робіт,
придбаних ТМЦ та їх сплати, отримання
робіт та ТМЦ підтверджується наданими
первинними документами, а саме:
договірними цінами, розрахунками
прямих витрат та загальновиробничих
витрат, календарним планом виконаних
робіт, платіжними дорученнями, актом
прийому-передачі обладнання для
монтажу, актом передачі основних
засобів, актом приймання будівельних
робіт, довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт, видатковою та
податковими накладними, прибутковим
ордером на оприбуткування обладнання
від 21 листопада 2012р. № 4-2735/ц, журналом
реєстрації доручень, декларацією про
готовність об'єкту до експлуатації,
зареєстрованою Інспекцією ДАБК у
Харківській області від 27 грудня 2012р.
№ ХК 9, сертифікатом
відповідності серії ДІ № UA1.030.0070525-12 з
додатками.

Додатково факт реальності виконання
робіт та придбання ТМЦ також
підтверджується висновком експертного
дослідження НДЕКЦ ГУ МВС України в
Харківській області від 16 грудня 2013 р.
№ 12/39, згідно якого роботи щодо
установки та дослідження обладнання
виконані у повній відповідності до
прибуткової накладної; ПП "Донком" має
всі необхідні і достатні умови і
можливості для виконання робіт по
договору від 06 грудня 2011р. № 5/06/12,
виконання яких документально
підтверджено первинними документами
бухгалтерського обліку та наданим на
дослідження актом виконаних робіт на
загальну суму 8214408,72 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги доводи відповідача щодо
невідповідності змісту податкової
накладної від 21 листопада 2012 року № 20
(комплекти обладнання радіорелейного
зв'язку (далі РРЛЗ) мають не існуючий
код УКТ ЗЕД ) вимогам
законодавства України.

Відповідно до п.п. "е" ч. 2 п. 201.1 ст. 201 ПК
України, у податковій накладній
зазначаються в окремих рядках опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг.

В податковій накладній від 21 листопада
2012р. № 20 у графі "Код товару згідно з
УКТ ЗЕД" по комплектам обладнання РРЛЗ
були вказані цифри ). Зазначені
цифри відтворювали код УКТ ЗЕД згідно
Закону України "Про Митний тариф
України" в редакції, що діяла до 01 січня
2011 року. Станом на дату складання
податкової накладної від 21 листопада
2012 року № 20, набули чинності і діяли
зміни, внесені Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Митний тариф України" від 21 грудня 2010р.
№ 2829-VI, згідно яких код УКТ ЗЕД
перестав існувати.

Таким чином, позивач дійшов висновку,
що податкова накладна від 21 листопада
2012 року № 20 не містила код УКТ ЗЕД,
оскільки зазначений в ній код був вже
неіснуючим.

У зв'язку з цим позивач, на виконання п.
201.10 ПК України та п. 7 Порядку
заповнення податкової накладної, який
затверджено Наказом Міністерства
фінансів України № 1379 від 01 листопада
2011 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22
листопада року за № 1333/20071, разом з
податковою декларацією з податку на
додану вартість за листопад 2012 року,
яка зареєстрована відповідачем 19
грудня 2012 р. за № , подав заяву із
скаргою на податкову накладну ПП
"Донком" від 21.11.2012 року № 20 - додаток № 8
до податкової декларації.

Згідно додатку № 8 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2012 року, у графі
"Опис порушення продавцем порядку
заповнення та/або реєстрації в єдиному
реєстрі податкових накладних" було
зазначено, що податкова накладна
виписана з порушенням п.201.10 ПК України -
відсутній код УКТ ЗЕД.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, у разі відмови
продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту.

Також судова колегія зауважує, що
загальна сума податкових накладних від
20 грудня 2011 року №11, від 05 січня 2012 року
№2, від 06 січня 2012 року №5, від 10 січня 2012
року №8, від 11 січня 2012 року №11, від 07
лютого 2012 року №4, від 23 лютого 2012 року
№ 14, від 01 березня 2012 року №2, від 21
березня 2012 року №15 відповідає
загальній сумі авансових платежів,
перерахованих позивачем контрагенту
(т.1 а.с.83-91).

В податкових накладних від 20 грудня
2011 року №11, від 05 січня 2012 року №2, від 06
січня 2012 року №5, від 10 січня 2012 року №8,
від 11 січня 2012 року №11, від 07 лютого 2012
року №4, від 23 лютого 2012 року № 14, від 01
березня 2012 року №2, від 21 березня 2012
року №15, виданих на суму авансів, у
графах "номенклатура товарів /послуг
продавця" зазначено "Реконструкція ВРУ
110 кВ ПС 110/35/10 кВ "Красноград" з
будівництвом двох комірок ПЛ 110 кВ для
зовнішнього електропостачання
проектуємих тягових підстанцій
дільниці "Полтава - Красноград - Лозова"
Південної залізниці згідно договору". У
графах "кількість" проставлено "1
послуга".

Таким чином, складені на суми авансів
податкові накладні містять в собі, в
тому числі, частину вартості 8
комплектів обладнання, яка має бути
врахована при визначенні загальних
податкових зобов'язань. По факту
постачання 8 комплектів обладнання,
виписана податкова накладна від 21
листопада 2012 року № 20, яка на виконання
вимог податкового законодавства
України та умов договору підряду
складена на суму податкових
зобов'язань, з урахуванням тих сум, які
були включені до попередньо наданих
податкових накладних.

Також судом першої інстанції
правомірно зроблено висновок про те, що
виходячи з Робочого проекту та
підсумкової відомості ресурсів, яка є
складовою частиною договірної ціни,
умовами договору передбачено
встановлення на відповідних об'єктах
позивача 8 комплектів обладнання
радіорелейного зв'язку. Робочим
проектом встановлено склад одного
комплекту та склад двох комплектів,
визначено завод-виготовлювач
обладнання - "NEC Corporation".

На виконання проекту, відповідно до
видаткової накладної від 21 листопада
2012 року № РН-0000118 (т.1 а.с. 92), ПП "Донком"
були поставлені саме 8 комплектів
обладнання.

На підтвердження отримання та
встановлення позивачем на своїх
об'єктах саме 8 комплектів обладнання
позивачем надано: Робочий проект
"Впровадження швидкісного руху
пасажирських поїздів на дільниці
Гребінка-Полтава-Красноград-Харків-Лоз
ова. Модернізація колії на дільниці
Гребінка-Полтава, електрифікація
дільниці Полтава-Красноград-Лозова,
колійний розвиток на дільниці
Полтава-Красноград. Реконструкція
ОРУ-110 кВ ПС-110/35/10 кВ "Красноград" (інв..
№№00565947/01) з будівництвом двох комірок
ПЛ-110 кВ для зовнішнього
електропостачання тягових підстанцій,
що проектуються, дільниці
Полтава-Красноград-Лозова Південної
залізниці", яким передбачено
встановлення саме 8 комплектів
радіорелейного обладнання в різній
комплектації, сертифікат
відповідності серії ДІ № UA1.030.0070525-12, з
додатками, який видано виробнику
продукції "NEC Corporation", лист позивача №
01-12/3219 від 07.04.2014 р. до заступника
начальника СДПІ ОВП у м. Харкові,
наданий позивачем під час проведення
перевірки щодо кількості та складу
придбаного обладнання, зміст якого
відповідає наданими у судовому
засіданні поясненням представників
позивача

Із врахуванням вищевикладеного,
колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції зроблено
вірний висновок про задоволення
позовних вимог в даній справі, а докази,
наявні в матеріалах справи,
підтверджують реальність
господарських операцій у спірних
правовідносинах.

Наявні в матеріалах справі докази не
містять жодних доказів наявності між
позивачем та контрагентом позивача,
взаємоузгоджених спільних зловмисних
дій, спрямованих на порушення
існуючого в Державі суспільного ладу
або моральних засад.

З урахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції та зауважує, що
надання податковому органу належним
чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковий орган не
встановив та не довів, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом.

В даній справі відповідачем до суду не
було надано доказів наявності між
позивачем та його контрагентом при
здійсненні ними договірних відносин
взаємоузгоджених зловмисних дій, не
спрямованих на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними.
Доводи апеляційної скарги вказаних
висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04.06.2014р. по
справі № 820/8685/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б. Повний текст
ухвали виготовлений 28.07.2014 р.