Справа № 2а-1670/5076/12
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 липня 2014 року м. Київ
В/800/2939/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:
Веденяпіна О.А. - судді-доповідача,

Ланченко Л.В., Степашка О.І., Цвіркуна
Ю.І., Юрченко В.П.,

розглянувши заяву Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 4 червня 2014 року у справі №
2а-1670/5076/12

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Кременчуцький
шкірзавод»

до Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби

про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (далі - ОДПІ) звернулась із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
4 червня 2014 року, якою касаційну
скаргу Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Полтавської області Державної
податкової служби відхилено, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2012 року залишено
без змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: п 198.1, п. 198.3, п. 198.6 статті 198
Податкового Кодексу України.

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на постанову Вищого
адміністративного суду України від 20
лютого 2013 року №К/9991/59709/12.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
може бути підставою для перегляду
судових рішень в адміністративній
справі Верховним Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України»).

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справі, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Відмовити Кременчуцькій об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області у допуску до
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 4 червня 2014 року у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кременчуцький шкірзавод» до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та не може бути
оскаржена.

Судді
О.А. Веденяпін

Л.В. Ланченко

О.І. Степашко

Ю.І. Цвіркун

В.П. Юрченко