Справа № 820/10394/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 р.Справа № 820/10394/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.06.2014р. по
справі № 820/10394/14

за позовом Громадянки В`єтнаму
ОСОБА_1

до Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Громадянка В’єтнаму ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернулась до суду з позовом
до Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області (далі - відповідач),
в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області щодо здійснення
обміну посвідки на постійне проживання
в Україні, серія НОМЕР_1, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку із досягненням
нею 45-річного віку;

- зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області здійснити обмін
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її посвідки на
постійне проживання в Україні, серія
серія НОМЕР_1 у зв'язку із досягненням
нею 45-річного віку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.06.2014р.
зазначений позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області щодо здійснення
обміну посвідки на постійне проживання
в Україні, серія НОМЕР_1, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із досягненням
ним 45-річного віку.

Зобов'язано Головне управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області здійснити обмін
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її посвідки на
постійне проживання в Україні, серія
НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням нею
45-річного віку.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції процесуального права, а саме:
ст.ст. 9, 71, 86, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

Також в апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що судом першої інстанції не
враховано, що проведення дій щодо
обміну бланку посвідки позивача є
неможливим у зв'язку з вилученням
особистої справи ОСОБА_1, слідчим
управлінням ГУ МВС України в
Харківській області.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши, доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
Соціалістичної Республіки В'єтнам
(паспорт НОМЕР_2, виданий 02.08.2007 року)
постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1.

22.09.2008 року, на підставі висновку від
26.09.2001 року, УГІРФО ГУМВС України в
Харківський області видано позивачу
посвідку на постійне місце проживання
серія НОМЕР_1, в якій відображено місце
реєстрації позивача.

Також судом першої інстанції
встановлено, що позивач 14.05.2014 року
звернувся до Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області із заявою щодо
обміну бланку посвідки на постійне
проживання в Україні, в якій на
підставі статті 9 Постанови Кабінету
Міністрів України № 251 від 28.03.2012 року
"Про затвердження Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання і технічного
опису їх бланків" просив здійснити йому
обмін бланку посвідки на постійне
проживання в Україні, у зв'язку з
досягненням ним 45-річного віку, надавши
до заяви усі документи, необхідні для
обміну бланку посвідки.

Між тим, відповідач обмін бланку
посвідки на постійне проживання в
Україні позивачу не здійснив, надавши
письмову відповідь за вих. №4/8480 від
25.05.2014 року, в якій зазначив, що особова
справа про залишення на постійне
проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_1 в
березні 2011 року була вилучена
співробітниками УБЗПТЛ ГУМВС України в
Харківській області.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги є документально та нормативно
обгрунтовані і у зв'язку з чим
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
виходячи з такого.

Статтею 5 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» передбачено, що іноземці
та особи без громадянства, які
іммігрували в Україну на постійне
проживання а також іноземці та особи
без громадянства, які до прийняття
рішення про припинення громадянства
України постійно проживали на
території України і після прийняття
рішення про припинення громадянства
України залишилися постійно проживати
на її території, отримують посвідку на
постійне проживання.

Механізм оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання (далі - посвідки)
іноземцям та особам без громадянства,
які іммігрували в Україну на постійне
проживання або прибули в Україну на
тимчасове проживання визначає Порядок
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 28 березня 2012 р. №
251 (далі - Порядок).

Згідно п. 9 зазначеного Порядку
строк дії посвідки на постійне
проживання не обмежується. Посвідка на
постійне проживання підлягає обміну в
разі досягнення особою 25- і 45-річного
віку.

За приписами п.п. 15, 16 Порядку для
обміну посвідки на постійне проживання
в разі досягнення іноземцем та особою
без громадянства 25- і 45-річного віку
подаються наступні документи: заява,
зразок якої встановлюється МВС;
паспортний документ іноземця або
документ, що посвідчує особу без
громадянства (після пред'явлення
повертається), та його копія; посвідка,
що підлягає обміну; квитанція про
сплату державного мита або документ,
який підтверджує наявність пільг щодо
його сплати; дві фотокартки іноземця та
особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5
сантиметра.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачем подано до Головного
управління Державної міграційної
служби України у Харківській області
всі необхідні документи, визначені
Порядком.

Пунктом 17 зазначеного Порядку
передбачено, що рішення про відмову у
видачі посвідки іноземцеві та особі
без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення
національної безпеки або охорони
громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України та інших осіб, що
проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця
або документ, що посвідчує особу без
громадянства, підроблений, зіпсований
або не відповідає встановленому зразку
чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих
відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених
законами.

Між тим, відповідачем в оскаржуваному
рішенні не наведено жодної з підстав
для відмови в видачі посвідки,
визначених зазначеним пунктом Порядку.

Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції що відповідачем
необґрунтовано відмовлено позивачу в
здійсненні обміну на постійне
проживання в Україні.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, колегія суддів,
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.06.2014р. по
справі № 820/10394/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко
Я.М.Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В.
Мінаєва О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 28.07.2014 р.