Справа № 527/1169/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р.Справа № 527/1169/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області на постанову
Глобинського районного суду
Полтавської області від 28.05.2014р. по
справі № 527/1169/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області

про визнання протиправною відмови в
перерахунку пенсії та зобов'язання
провести нарахування та виплату пенсії
у належному розмірі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2)
звернувся до Глобинського районного
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області (далі по тексту - відповідач,
УПФУ в Глобинському районі Полтавської
області), в якому просив суд:

- визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України
Глобинського району Полтавської
області у здійсненні перерахунку та
виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_2 .
в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням вимог ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період 01.01.2014 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Глобинського району
Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності
ОСОБА_2 . з 01.01.2014 року по другій групі
інвалідності в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, відповідно до ст. 54, ст.
67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та з врахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати, з урахуванням фактично
виплачених сум;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Глобинського району
Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
ОСОБА_2 ., з 01.01.2014 року по другій групі
інвалідності в розмірі 75% мінімальних
пенсій за віком, відповідно до ст. 50, ст.
67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та з врахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Постановою Глобинського районного
суду Полтавської області від 28.05.2014
року по справі № 527/1169/14-а позов
ОСОБА_2 . до УПФУ в Глобинському районі
Полтавської області про визнання
протиправною відмови в перерахунку
пенсії та зобов»язання провести
нарахування та виплату пенсії у
належному розмірі - задоволено.

Визнано неправомірною відмову УПФУ в
Глобинському районі Полтавської
області у здійсненні перерахунку та
виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_2
., в розмірах, передбачених ст.50, ст.54, ст.
67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з врахуванням вимог ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01.01.2014 року.

Зобов'язати УПФУ Глобинського району
Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності
ОСОБА_2, з 01.01.2014 року по другій групі
інвалідності в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, відповідно до ст.54, ст.67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та з врахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Зобов'язати УПФУ в Глобинському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
ОСОБА_2 ., з 01.01.2014 року по другій групі
інвалідності в розмірі 75% мінімальних
пенсій за віком, відповідно до ст.50, ст.67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та з врахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Глобинського
районного суду Полтавської області
від 28.05.2014 року по справі №527/1169/14-а та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, зокрема, посилається на норми
ст.63 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст.20 Бюджетного кодексу.
Стверджує, що Кабінет Міністрів
України має всі достатні правові
підстави врегулювати питання
здійснення соціальних виплат та
допомоги в межах фінансових ресурсів,
передбачених Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік.
Зазначив, що пенсія ОСОБА_2 нарахована
відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011
року № 1210.Таким чином, вважає, що
позивачу призначена пенсія згідно з
нормами чинного законодавства.

З огляду на викладене, вважає рішення
суду першої інстанції незаконним,
необґрунтованим та таким, що підлягає
скасуванню.

Надіслав до суду клопотання з
проханням розглянути справу без участі
представника управління.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
першої категорії і йому встановлена 2
група інвалідності безстроково. (а.с.7-9).
Положенням статті 14 Закону «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» його віднесено до першої
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України
Глобинського району Полтавської
області як одержувач пенсії по
інвалідності (друга група) внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивачу призначено державну пенсію по
інвалідності (2 група, 1 категорія)
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірах відповідно до
постанов Кабінету міністрів України.

В 2014 році ОСОБА_2 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України
Глобинського району Полтавської
області із заявою про проведення
перерахунку державної та додаткової
пенсії відповідно до розмірів та
порядку, передбачених ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Листом Управління Пенсійного фонду
України Глобинського району
Полтавської області від 27.02.2014 року за
вих. №11/Х-04 позивачу було відмовлено у
проведенні такого перерахунку та
виплати пенсії у належному розмірі
(а.с.6).

Не погодившись з такими діями
відповідача, ОСОБА_2 звернувся до суду
з даним позовом про їх оскарження та
зобов'язання відповідача здійснити
йому перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю з 01.01.2014 року,
відповідно до ст. ст.50, 54, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та з врахуванням ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наявності у
позивача права на перерахунок пенсії
по інвалідності та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, починаючи з з 01.01.2014 року,
оскільки, застосуванню підлягають
положення Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», що встановлюють більший
розмір державної пенсії для осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ніж положення постанов.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28
лютого 1991 року N 796-XII..

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в ході апеляційного
розгляду, ОСОБА_2 віднесений до першої
категорії та є інвалідом другої групи.

Відповідно до частини четвертої статті
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до І категорії, та у
зв'язку з утратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІI групи, щодо котрих установлено
зв'язок із Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими восьми
мінімальних пенсій за віком.

Згідно до вимог ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до І категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.
Як передбачено статтею 53 того самого
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Аналізуючи наведені норми, колегія
суддів вказує на те, що під час
визначення розміру державної пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяної здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Частиною першою статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначено, що мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до вимог ст. 67 до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
розміри доплат, пенсій, компенсацій
встановлюється Кабінет Міністрів
України відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

Згідно з ч. З статті 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Таким чином, колегія суддів вказує на
те, що вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно з частиною 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідно до п. 28 Розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» особам,
віднесеним до категорії 1 інвалідам 2
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах 20 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначається на момент
виплати додаткової пенсії згідно із
законом про Державний бюджет України і
не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами. У всіх
випадках розміри пенсій для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році -
інвалідів II групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими - 200
% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року
положення п. 28 Розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані
неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України, є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Таким чином, починаючи з 22 травня 2008
року, почали діяти положення Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в попередній редакції закону.

Згідно із Законом України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» від
22.12.2011 р. № 4282-VI у 2012 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, З0, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Згідно із Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» від
06.12.2012 р. № 5515-VI у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Наведеними законами було встановлено,
що розмір пенсії в 2012 році та 2013 році
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік та 2013 рік, відповідно, а тому дія
таких нормативних актів обмежується у
часі та припиняє свою дію після спливу
такого строку, тобто з 01.01.2014 року.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №
719-VIІ та будь-якими іншими Законами
України зміни до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не вносилися.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на отримання щомісячної
державної пенсії по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком (ч.4 ст.54), та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі для інвалідів II
групи - 75 процентів мінімальної пенсії
за віком, виходячи з встановленого
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеного ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
положень ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014
року № 719-VI1 в 2014 році установлено
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність: з 1 січня -
949 гривень, з 1 липня - 974 гривні, з 1
жовтня - 1014 гривень.

Як встановлено під час апеляційного
розгляду, пенсія ОСОБА_2 нарахована
відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011
року № 1210, що встановлює менший розмір
державної пенсії для осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, ніж Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, колегія суддів вказує на
те, що відмова відповідача в
перерахунку позивачу щомісячної
основної державної пенсії по
інвалідності та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з
01.01.2014 року, відповідно до ст. ст.50, 54, 67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та з врахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є неправомірною.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надала Верховна Рада України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру основної та
додаткової пенсії позивачу,
застосуванню підлягають ч.3 ст.46
Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-ІV, які є
визначальними при соціальному
забезпечені позивача, а не постанови
Кабінету Міністрів України, які
допускають звуження змісту та обсягу
прав позивача та суперечать зазначеним
вище нормам Конституції України та
Законів.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму і
цей перерахунок проводиться з дня
встановлення цього мінімуму. Таким
чином, новий мінімальний розмір пенсії
за віком залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що конституційні принципи,
на яких базується здійснення прав і
свобод людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1,
3частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною
2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1
статті 24 Конституції України, набуте у
сфері пенсійного забезпечення, не може
бути скасоване або звужене. Правовою
гарантією забезпечення державою
даного права є виконання прийнятих на
себе зобов'язань, виходячи з положень
принципу верховенства права,
закріпленого як ст. 8 Конституції
України, ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що позивач має право на отримання
пенсійного забезпечення виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством на день виплати пенсії.

Таким чином, колегія суддів вказує на
правомірність вимоги позивача щодо
перерахунку та виплати пенсії по
інвалідності у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, що встановлено ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 01.01.2014 року.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
правомірність своїх дій щодо відмови у
перерахунку позивачеві пенсії по
інвалідності та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до ст. ст.50, 54, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та з врахуванням ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування належним чином не
довів.

Оскільки, вчиняючи оскаржувані дії,
відповідач діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Законами
України "Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування", "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Глобинського районного суду
Полтавської області від 28.05.2014р. по
справі № 527/1169/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С.