Справа № 872/14824/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 рокусправа № 199/8518/13а(6а/199/36/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області на ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 серпня
2013 року у справі за заявою ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі № 2а-111/10 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 серпня 2013 року звернулась до
суду з заявою про зміну способу і
порядку виконання судового рішення у
справі № 2а-111/10, згідно якої просить
змінити спосіб і порядок виконання
постанови Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська у
справі № 2а-111/10 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, встановивши порядок виконання
рішення шляхом стягнення з управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська суми недоплаченої
державної та додаткової пенсії за
період з 22.05.2008 року у розмірі 123874,74 грн.
за рахунок коштів державного бюджету.

Заява обґрунтована тим, що єдиним
способом виконання рішення суду є
встановлення способу виконання цього
рішення шляхом стягнення суми
недоплаченої пенсії у розмірі 123874,74
грн. Державною казначейською службою
України зі спеціального фонду,
призначеного для виконання рішень
суду, або коштів державного бюджету,
які виділяються для соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 серпня 2013 року змінено порядок
виконання судового рішення по справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та стягнуто з
Державного бюджету України через
Державну казначейську службу України
на користь ОСОБА_1 нараховану пенсію у
розмірі 123874,74 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська не є розпорядником
бюджетних коштів. Та у зв'язку з
набранням чинності Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», статтею третьою якого
визначено, що виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності з зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених бюджетною програмою для
забезпечення виконання рішень суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції Головне управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
звернулося з апеляційною скаргою в
якій просить скасувати оскаржувану
ухвалу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
суд першої інстанції приймаючи рішення
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення шляхом стягнення
фактично змінив саме рішення. Вказує на
те, що державний виконавець
безпідставно повернув виконавчий
документ стягувачу.

Згідно заперечень на апеляційну скаргу
ОСОБА_1 просила у задоволені
апеляційної скарги відмовити та
змінити рішення суду першої інстанції
в частині стягнення з Державного
бюджету України через державну
казначейську службу України, виклавши
в редакції: «стягнути з Управління
пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська через державну
казначейську службу України за рахунок
коштів Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 нараховану пенсію в
розмірі 123874 грн. 74 коп.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області, представника відповідача,
позивача та його представника,
перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Встановлені обставини свідчать про те,
що ОСОБА_1 27 квітня 2009 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська в якому просить
здійснити перерахунок та виплату
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі ст.ст.50,54, ч.3 ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та 75 % мінімальних
пенсій за віком та провести
перерахунок пенсії починаючи з 01.04.2006
року.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 листопада 2010 року позов задоволений
частково, визнані неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська щодо нездійснення
перерахунку розміру державної та
додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно
до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язано здійснити
перерахунок державної та додаткової
пенсії з 27.04.2006 року по 31.12.2007 року, та з
22.05.2008 року по 05.11.2010 року, а в іншій
частині у задоволені позову
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2011 року постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 05.11.2010
року в частині зобов'язання здійснити
перерахунок державної та додаткової
пенсії - скасовано та прийнято нову
постанову, якою зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату державної
пенсії та додаткової пенсії відповідно
ст.ст.50,54,67,71 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 22.05.2008 року. В
іншій частині постанову суду залишено
без змін (а.с.4).

06 вересня 2011 року ОСОБА_1 видано
виконавчий лист у справі №2а-111/10 (а.с.5).

Постановою від 25.09.2012 року старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Дніпропетровській області
виконавчий документ повернуто ОСОБА_1
(а.с.6).

Підставою для повернення виконавчого
документу стягувачу стало те, що ОСОБА_1
було проведено перерахунок пенсії за
судовим рішенням, проте управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська, визначений як
боржник, не є розпорядником бюджетних
коштів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Підстави, порядок зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
адміністративній справі встановлені
ст. 263 КАС України, відповідно до якої,
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Аналіз вищенаведеної норми чинного
процесуального законодавства дає
можливість зробити висновок про те, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. При цьому необхідно зазначити,
що ця норма процесуального закону не
містить виключного переліку обставин,
які є підставою для вирішення питання
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення,
але визначено, що підставою для зміни
чи встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу
України розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами; зобов'язання, взяті
учасником бюджетного процесу без
відповідних бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями; витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються.

Отже, саме від бюджетних призначень на
відповідний рік цілком залежить
виконання рішень судів, за якими
боржником виступає орган державної
влади. Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Постановами Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 листопада 2010 року та
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року у справі №2а-111/2010 (а.с. 4), чітко
встановлено необхідність зобов'язання
боржника, який є органом державної
виконавчої влади, особисто вчинити
певні дії, які нормами чинного
законодавства віднесено до його
повноважень, а саме здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі ст.ст.50,54, ч.3 ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та 75 % мінімальних
пенсій за віком; провести перерахунок
пенсії починаючи з 01.04.2006 року, і з
огляду на характер визначених рішенням
суду дій, які повинен вчинити боржник,
виконання рішення суду не може бути
проведено без участі боржника, що з
урахуванням положень Закону України
«Про виконавче провадження» свідчить
про те, що державний виконавець не може
організувати виконання такого рішення
суду самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом.

З огляду на вищезазначене, до боржника
у цьому випадку неможливо застосувати
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» штрафні
санкції та направити подання про
притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності за
умисне невиконання рішення суду через
те, що у діях боржника або його
посадових осіб відсутній прямий умисел
або невиконання вимог виконавчого
документу без поважних причин,
оскільки коштів на виконання боржником
рішень суду зазначеної категорії
законами України про державний бюджет
або бюджетними програмами не
передбачено, отже зазначені обставини
унеможливлюють виконання рішення суду
в цілому.

01.01.2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах, які
пов'язані із соціальними виплатами, що
мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Приймаючи до уваги вищенаведені
обставини та норми чинного
законодавства, колегія суддів вважає,
що зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за якими є державний орган,
яким не передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, а тому
така обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення та у цьому
випадку під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення суду у певній
адміністративній справі, яке набрало
законної сили, та ці заходи повинні
забезпечити виконання конкретного
судового рішення і не поширюватися на
відносини, які виникли після його
ухвалення, а тому у цій справі з
урахуванням змісту правовідносин,
суб'єктного складу учасників цих
правовідносин, категорії цієї справи
зміна способу і порядку виконання
рішення суду можлива шляхом зміни
зобов'язання боржника (органу
державної влади) на стягнення
нарахованої ним суми виплати за
рішенням суду і така зміна можлива лише
у разі виконання боржником
зобов'язальної частини рішення про
нарахування соціальних виплат.

Враховуючи вищенаведені обставини, та
норми чинного законодавства, які
регулюють порядок вирішення питання
зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення, та
приймаючи до уваги те, що управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 05
листопада 2010 року у справі №2а-111/2010 в
частині яка має зобов'язальний
характер щодо здійснення перерахунку
та нарахування ОСОБА_1 державної пенсії
та додаткової пенсії відповідно
ст.ст.50,54,67,71 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 22.05.2008 року
виконана та відповідачем здійснено
перерахунок спірної суми і розмір її
становить 123874,74 грн. (а.с.5), тому колегія
суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі № 2а-111/10,
підлягає задоволенню в частині зміни
способу виконання постанови
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 05
листопада 2010 року у адміністративній
справі № 2а-111/10 шляхом стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська суми недоплаченої
державної та додаткової пенсії за
період з 22.05.2008 року у розмірі 123874 (сто
двадцять три тисячі вісімсот сімдесят
чотири) грн. 74 коп.

Між тим, суд першої інстанції
розглядаючи заяву про зміну способу та
порядку виконання судового рішення
помилково вирішив питання щодо зміни
способу і порядку виконання судового
рішення шляхом стягнення з Державного
бюджету України через Державну
казначейську службу України на користь
ОСОБА_1 нараховану пенсію у розмірі
123874,74 грн., без залучення до участі у
справі Державної казначейської служби
України.

Отже, з урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне ухвалу
суду першої інстанції скасувати та
постановити нову ухвалу про часткове
задоволення заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 199,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області - задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 серпня 2013 року у справі №
199/8515/13а(6а/199/36/13) - скасувати та
постановити нову ухвалу якою заяву
ОСОБА_1 про зміну способу і порядку
виконання судового рішення у справі №
2а-111/10 задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання постанови
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 05
листопада 2011 року у адміністративній
справі № 2а-111/10 шляхом стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська суми недоплаченої
державної та додаткової пенсії за
період з 22.05.2008 року у розмірі 123874 (сто
двадцять три тисячі вісімсот сімдесят
чотири) грн. 74 коп.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений
15 липня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко