Справа № 872/17760/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2014 рокусправа № 811/3521/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Валявська О.О.
(дов.від 26.03.2014 року)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 27
листопада 2013 р. у справі № 811/3521/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Протеїн-Продакшн"

до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

"04" листопада 2013 р. Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "Протеїн-Продакшн" звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області в якому
просило скасувати податкове
повідомлення - рішення відповідача від
28.10.2013 р. №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 803 186 грн., з яких 535 447 грн.
за основним платежем та 267 739 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані
безпідставністю висновків податкового
органу щодо відсутності фактичного
здійснення угод укладених позивачем з
ПП «Гамма-плюс». Позивач вказ0ує на те,
що неможливість проведення зустрічної
звірки контрагента позивача не може
свідчити про нікчемність укладених
угод, оскільки їх правомірність
підтверджена первинними документами.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 р. у справі № 811/3521/13-а
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "Протеїн-Продакшн" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задоволено.

Постанову суду мотивовано
дослідженими в ході судового розгляду
справи первинними документами
позивача, які підтверджують реальне
виконання договору між позивачем та ПП
«Гамма-плюс».

Не погодившись з постановою суду,
Кіровоградською об'єднаної державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області подано
апеляційну скаргу, згідно якої особа,
яка подає апеляційну скаргу просить
скасувати постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 27
листопада 2013 р. у справі № 811/3521/13-а, як
таку що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги
обґрунтовані висновками проведеної
документальної невиїзної перевірки
позивача. Скаржник вважає, що суд не
дослідив в достатньому обсягу питання
реальності здійснюваної контрагентом
позивача ПП «Гамма-плюс» господарської
діяльності.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники відповідача. Жодних
клопотань, повідомлень про причини
неявки до суду не надходило, підстави
відсутності представників відповідача
суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників відповідача
не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
розгляду справи, з 08.10.2013 року по 10.10.2013
року посадовими особами ОДПІ, на
підставі наказу відповідача від 08.10.2013
р. №934, проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ТОВ «ТД
«Протеїн-Продакшн» з питань
достовірності нарахування від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту податку на додану вартість за
вересень 2012 р. з урахуванням матеріалів
перевірок щодо правомірності
нарахування ПДВ по ланцюгу постачання
товарів (робіт, послуг).

За результатами перевірки, податковим
органом складено акт від 15.10.2013 року
№401/11-23-15-02/36390340, яким зафіксовано
виявлені перевіркою порушення, а саме:

- порушення позивачем п.198.3, п.196.6 ст.198
Податкового кодексу України в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість за
вересень 2012 р. на суму ПДВ 535 447 грн.;

- п.198.3, п.196.6 ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року за №2755-IV (далі -
ПК України) в результаті чого
підприємством завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредитну за вересень 2012 р. на суму ПДВ 222
627 грн.

Вказані висновки податкового органу
ґрунтуються на даних акту перевірки
контрагента позивача ПП «Гамма-Плюс»
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Гамма-Плюс» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період
вересень, жовтень 2012 року». Згідно до
вказаного акту та даних попередніх
перевірок підприємства, відповідачем
здійснено висновок про не
підтвердження реальності здійсненої
фінансово-господарської діяльності ПП
«Гамма-Плюс» з платниками податків,
через відсутність у підприємства
трудових ресурсів, основних засобів
необхідних для виробництва, а також
враховуючи сумнівність
контрагентів-постачальників ПП
«Гамма-Плюс». За таких обставин,
формування позивачем податкового
кредиту по взаємовідносинам з ПП
«Гамма-Плюс» є протиправним, та
відповідно Товариством занижено
податкове зобов'язання з ПДВ та
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 28.10.2013 року
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання на загальну суму 803 186 грн.
із них за основним платежем 535 447 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 267 739
грн.

Вважаючи рішення податкового органу
протиправним та таким, що порушує права
та законні інтереси особи, позивач
звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає за можливе
погодитись з рішенням суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 08.05.2012
року між позивачем та ПП «Гамма-Плюс»
укладено договір поставки №08/05-12,
відповідно до якого ПП «Гамма-Плюс»
(Постачальник) зобов'язується
поставити, а ТОВ «ТД «Протеїн-Продакшн»
прийняти та оплатити товар (сою). Товар
прийнято та оплачено в строк,
передбачений укладеною угодою. По
взаємовідносинам, на підставі наданих
контрагентом-постачальником
податкових накладних, позивачем
задекларовано суми ПДВ за вересень 2012
року у розмірі 751 119,39 грн. за якими в
подальшому ТОВ «Протеїн-Продакшн»
сформовано податковий.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК
України).

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п.200.3 ст.200 ПК
України).

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

У відповідності до п.198.2. ст.198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.198.3. ст.198 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Системний аналіз правових норм
свідчить про те, що податкова накладна
як звітний податковий документ, що є
підставою для включення покупцем у
податковому обліку до податкового
кредиту сум податку на додану вартість,
сплачених (нарахованих) у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), що
підлягають використанню в його
господарській діяльності, має таке
юридичне значення при обов'язковій
умові нарахування податку та
виписування податкової накладної
особою, яка зареєстрована як платник
податку на додану вартість у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України.

Згідно з приписами статей 183 та 184 ПК
України про реєстрацію особи платником
податку на додану вартість їй органом
державної служби надається свідоцтво
про реєстрацію як платника податку.
Реєстрація особи як платника податку
на додану вартість діє до дати її
анулювання.

Докази, які б свідчили про відсутність
у контрагента позивача статусу
платника ПДВ на момент здійснення
господарських операцій, відповідачем
суду не надані. Також відсутні докази
недійсності податкових накладних,
виписаних ПП «Гамма-Плюс»», які за
приписами вищенаведених норм є єдиною
підставою для формування податкового
кредиту.

Матеріалами справи підтверджується і
не спростовується відповідачем, що на
момент проведення перевірки
Товариство мало необхідні, належним
чином оформлені первинні документи, що
підтверджують реальність
господарської операції, а саме:
договори поставки, видаткові накладні,
ТТН, що свідчать про перевезення товару
від постачальника до покупця,
податкові накладні, платіжні
документи, що свідчать про оплату
придбаного товару позивачем.

Використання позивачем придбаного у ПП
«Гамма-Плюс» товару у власній
господарській діяльності відповідачем
не заперечується і підтверджується
матеріалами справи.

Частиною 2 статті 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається саме на відповідача (якщо
він заперечує проти адміністративного
позову).

При цьому, доказів порушень
відображення вищевказаних
господарських операцій в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача матеріали справи не містять.
Також податковим органом не надано
суду доказів недійсності договору
поставки, договорів на використання
придбаних товарів у неоподатковуваних
операціях.

Як зазначено вище, позиція податкового
органу базується на порушеннях,
начебто, допущених при здійсненні
господарської діяльності контрагентом
ТОВ «Протеїн-Продакшн», тобто по
ланцюгу постачання.

Проте, статтею 61 Конституції України
встановлений індивідуальний характер
відповідальності юридичної особи.

Також зі змісту вищенаведених норм
можна дійти висновку, що Податковий
кодекс України не ставить право
позивача на отримання бюджетного
відшкодування в залежність від
декларування постачальниками, в тому
числі і по ланцюгу постачання, своїх
податкових зобов'язань та/або від
сплати ними сум податку на додану
вартість до бюджету.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст.17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» є
джерелом права, свідчить про те, якщо
державні органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкту, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського суду з прав
людини від 09.01.2007 р. у справі
«Інтерсплав проти України»).

Податковий орган не надав жодних
доказів на підтвердження того, що
позивач, як платник податку, діяв без
належної обачності й обережності і
йому було відомо про можливі порушення,
які допускали його контрагенти, або що
самостійною діловою метою здійснення
господарських операцій з
вищевказаними підприємствами було
одержання позивачем податкової вигоди.

Виявлені відповідачем обставини щодо
контрагента позивача, його
контрагентів по ланцюгу постачання,
ґрунтуються лише на результатах
перевірок податкових органів. Жодний
документ, який в установленому порядку
встановлював би відповідні факти та
був обов'язковим для застосування на
всій території України, відповідачем
не наведений, в матеріалах справи
відсутній.

Із наявних в матеріалах справи
документів вбачається, що фактичні дії
позивача під час укладення договору з
ПП «Гамма-Плюс», його виконання та
відображення відповідних
господарських операцій в податковому
обліку не свідчать про протиправність
дій позивача, наявність у нього мети,
яка б суперечила інтересам держави та
суспільства, була спрямована на
порушення публічного порядку.
Викладені відповідачем в акті
перевірки факти не є законодавчо
встановленими підставами для
позбавлення права на віднесення
відповідних суд податку на додану
вартість до податкового кредиту.

Таким чином, позивачем правомірно до
податкового кредиту включено суму,
сплаченого при придбанні товару
податку на додану вартість, яка
підтверджена належним чином
оформленими податковими накладними, та
відображено в податковій декларації з
податку на додану вартість, у
відповідача відсутні правові підстави
для зменшення податкового кредиту з
податку на додану вартість та
зменшенні розміру бюджетного
відшкодування.

Отже, доводи скаржника про те, що дії
вчинені сторонами були виправлені
виключно на мінімізацію податкових
зобов'язань, також колегією суддів не
приймаються до уваги, оскільки носять
характер припущень, без посилань на
порушення саме позивачем конкретних
норм чинного податкового
законодавства, яке б обґрунтувало
проведених податковим органом
зменшень від'ємного значення ПДВ.

З огляду на викладене, колегія суддів
доходить висновку, що в межах
апеляційної скарги, відсутні підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги, які по суті є повторенням
заперечень на адміністративний позов
ТОВ «Торговий дом «Протеїн-Продакшн»»,
повністю розглянуті та спростовані
судом першої інстанції та не знайшли
свого підтвердження під час
апеляційного перегляду справи.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції, колегією суддів визнано
таким, що винесено з повним
дослідженням всіх обставин по справі
та з вірним застосуванням до спірних
правовідносин норм матеріального та
процесуального права, підстав
передбачених положеннями ст. 202 КАС
України для скасування рішення суду -
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
27 листопада 2013 р. у справі № 811/3521/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27
листопада 2013 р. у справі № 811/3521/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко