Справа № 821/4781/13-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/4781/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача -
Потапчука В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

при секретарі -
Алексєєвої Н.М.

представника позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Новокаховський електромеханічний
завод" - Стрельцова Т.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Новокаховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новокаховський
електромеханічний завод" до
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Новокаховський
електромеханічний завод" (далі -
позивач, ТОВ "Новокаховський
електромеханічний завод") звернулося з
позовом до Новокаховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
Новокаховська ОДПІ), в якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
16.12.2013 р. № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов"язання
з податку на прибуток на 101190 грн., з яких
за основним платежем на 67460 грн., за
штрафними санкціями на 33730 грн.

Свої вимоги мотивує безпідставністю
висновків Новокаховської ОДПІ щодо
нікчемності правочину, укладеного між
позивачем та ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд". Вчинений з вказаним
контрагентом правочин є оспорюваним і
визнання його таким можливо лише в
судовому порядку. Позивач виконав всі
вимоги Податкового кодексу України для
формування витрат. Реальне здійснення
господарських операцій з ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд"
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Новокаховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
16.12.2013 р. № .

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що відповідачем у період з
11.11.2013 р. по 22.11.2013 р. проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ
"Новокаховський електромеханічний
завод" щодо документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес-Фонд", їх реальності
та повноти відображення в обліку за
період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р., за
результатами якої складено акт від
29.11.2013 р. № 1444/220-36463062.

У висновках акту перевірки вказано на
порушення пп.138.10.3 п.138.10 ст.138, пп.140.1.6
п.140.1 ст.140 ПК України, в результаті чого
занижено податок на прибуток на суму
67460 грн., у тому числі: за 4 квартал 2011
року у сумі 18888 грн., за 1 квартал 2012 року
у сумі 48572 грн.

Вказаний висновок ґрунтується на
дослідженні Новокаховської ОДПІ умов
договору страхування, укладеного між
ТОВ "Новокаховський електромеханічний
завод" та ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" від 03.10.2011 р. № 1003/41-309.

Відповідач зазначає, що страхові
платежі Страхувальником (ТОВ
"Новокаховський електромеханічний
завод") на поточний рахунок Страховика
здійснювалися несвоєчасно, а тому при
настанні страхового випадку дія
страхового захисту не наступила б, що
свідчить про формальний підхід до
страхування вантажів платника
податків.

Крім того, в порушення п.3.3 договору,
яким визначено місце дії цього
договору - перевезення в межах України,
позивачем до реєстрів перевезень
включено страхову вартість готової
продукції, яку реалізовано за митну
територію України.

Пунктом 4.8 договору встановлено
страховий тариф у розмірі 3 % від
страхової суми, вказаної у Реєстрі
перевезень, але тексту Правил
Страховика - ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" добровільного
страхування вантажів та багажу
(вантажобагажу) від 12.05.2009 р.,
зареєстрованих Державною комісією з
регулювання ринків фінпослуг України
25.06.2009 р. за реєстраційним № 0990425, до
перевірки не надано. Також не надано
копії заяв страхувальника, у яких була
б наведена необхідна інформація про
вантаж, який страхується, відповідної
статистики настання страхових
випадків, а тому розмір ставки 3 %,
зазначений у договорі, є
необґрунтованим.

Відповідачем також використано акт
перевірки ДПІ у Шевченківському районі
м.Києва від 19.07.2013 р. № 445/2250/30303336 "Про
результати планової виїзної перевірки
ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р.", яким
встановлено, що ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" не забезпечує реальний
захист прийнятих ризиків по
контрагентах, у тому числі по ТОВ
"Новокаховський електромеханічний
завод", у зв"язку з чим ці правочини є
нікчемними, порушують публічний
характер, суперечать інтересам держави
та суспільства, вчинені умисно з метою
приховування сплати податків третіх
осіб.

Враховуючи викладене, Новокаховська
ОДПІ зазначила, що надані позивачем
документи не беруться до уваги,
оскільки не фіксують реально
здійснених господарських операцій, а
тому відсутні підстави для включення
до складу валових витрат витрат,
пов"язаних з отриманням страхових
послуг у сумі 313417,39 грн. У зв"язку з цим,
на думку відповідача, позивачем
занижено податок на прибуток на 67460 грн.

На підстав акту перевірки відповідачем
винесено податкове
повідомлення-рішення від 16.12.2013 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов"язання з податку на
прибуток на 101190 грн., з яких за основним
платежем на 67460 грн., за штрафними
санкціями на 33730 грн.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку, що
позивачем правомірно на основі
належним чином оформлених первинних
документів віднесено до валових витрат
витрати на послуги страхування в сумі
313417,39 грн. та враховано їх при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств у IV
кварталі 2011 року та I кварталі 2012 року, а
тому податкове повідомлення-рішення
від 16.12.2013 р. № є протиправним та
підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Положеннями пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України
визначено, що витрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами
138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з абз."е" пп.138.10.3 п.138.10 ст.138 ПК
України до складу інших витрат
включаються витрати на збут, які
включають витрати, пов'язані з
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг: витрати на
транспортування, перевалку і
страхування товарів,
транспортно-експедиційні та інші
послуги, пов'язані з транспортуванням
продукції (товарів) відповідно до умов
договору (базису) поставки.

Приписами п.140.1 ст.140 ПК України
передбачено, що при визначенні об'єкта
оподаткування враховуються такі
витрати подвійного призначення:
будь-які витрати із страхування
ризиків загибелі врожаю,
транспортування продукції платника
податку; цивільної відповідальності,
пов'язаної з експлуатацією
транспортних засобів, що перебувають у
складі основних засобів платника
податку; будь-які витрати із
страхування ризиків, пов'язаних із
виробництвом національних фільмів (у
розмірі не більше 10 відсотків вартості
виробництва національного фільму);
екологічної та ядерної шкоди, що може
бути завдана платником податку іншим
особам; майна платника податку; об'єкта
фінансового лізингу, а також
оперативного лізингу, концесії
державного чи комунального майна за
умови, якщо це передбачено договором;
фінансових, кредитних та інших ризиків
платника податку, пов'язаних із
провадженням ним господарської
діяльності, в межах звичайної ціни
страхового тарифу відповідного виду
страхування, що діє на момент укладення
такого страхового договору, за
винятком страхування життя, здоров'я
або інших ризиків, пов'язаних з
діяльністю фізичних осіб, що
перебувають у трудових відносинах з
платником податку, обов'язковість
якого не передбачена законодавством,
або будь-яких витрат із страхування
сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Якщо умови страхування передбачають
виплату страхового відшкодування на
користь платника податку -
страхувальника, то застраховані
збитки, яких зазнав такий платник
податку у зв'язку з веденням
господарської діяльності, включаються
до його витрат за податковий період, в
якому він зазнав збитків, а будь-які
суми страхового відшкодування
зазначених збитків включаються до
доходів такого платника податку за
податковий період їх отримання.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК
України не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України
визначено, що для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність" визначено, що господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства, а первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.2.1, 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженому
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів. Первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Витрати для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
мають бути фактично здійснені і
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг відповідні
суми не можуть включатися до складу
витрат і враховуватись при обчисленні
об'єкта оподаткування податком на
прибуток підприємств навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що 03.10.2011 р. між позивачем та
ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд"
укладено Генеральний договір
добровільного страхування вантажів №
1003/41-309.

Приписами ст.979 ЦК України визначено, що
за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов"язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов"язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Пунктом 1.1 вказаного договору
передбачено, що предметом Договору
страхування є майнові інтереси, що не
суперечать чинному законодавству
України, пов"язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
вантажами, що перевозяться
автомобільним транспортом.
Відповідно до п.2.1 договору даний
Договір страхування укладений на
умові: "З відповідальністю за всі
ризики". Підлягають відшкодуванню:
збитки від пошкодження чи повної
загибелі всього або частини
застрахованого вантажу, що сталися з
будь-якої причини, крім випадків,
передбачених в п.5.1 цього Договору;
збитки, втрати і внески по загальній
аварії, встановлені у відповідності з
діючим законодавством України, що
викликані необхідністю загибелі
вантажу з будь-якої причини, крім
випадків, що виключають
відповідальність Страховика; всі
необхідні та доцільно зроблені витрати
по рятуванню вантажу, а також по
зменшенню збитку та визначенню його
розміру, якщо збиток відшкодовується
згідно умов страхування.

Згідно з п.4.1, 4.6, 4.7, 4.8 договору страхова
сума - грошова сума, в межах якої
Страховик відповідно до Договору
страхування зобов"язаний зробити
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова сума визначається
окремо по кожному перевезенню та
вказується в Реєстрі перевезень, але не
більше вартості вантажу, підтвердженої
документально. Страховий тариф складає
3 % від страхової суми, вказаної в
Реєстрі перевезень. Страховий платіж -
плата за страхування, яку
Страхувальник зобов"язаний внести на
поточний рахунок Страховика згідно з
Договором страхування. Страховий
платіж розраховується, виходячи з
розміру страхової суми та страхового
тарифу. Страховий платіж сплачується
Страхувальником на поточний рахунок
Страховика протягом місяця, в якому
здійснюється страхування. При
виникненні заборгованості по сплаті
страхового платежу Страхувальник
повинен погасити її протягом
наступного місяця (місяців), але в
будь-якому випадку до закінчення дії
Договору страхування.

Господарські операції за вказаним
договором оформлені належним чином
складеними первинними документами:

- реєстром перевезень за жовтень 2011
року: вартість вантажу 1072553,51 грн.,
страхова сума 1072553,51 грн., страховий
платіж 32176,61 грн., актом виконаних робіт
№ 1 від 30.10.2011 р. на суму страхового
платежу 32176,61 грн.;

- реєстром перевезень за листопад 2011
року: вартість вантажу 829798,41 грн.,
страхова сума 829798,41 грн., страховий
платіж 24893,95 грн., актом виконаних робіт
№ 2 від 30.11.2011 р. на суму страхового
платежу 24893,95 грн.;

- реєстром перевезень за грудень 2011
року: вартість вантажу 835084,38 грн.,
страхова сума 835084,38 грн., страховий
платіж 25052,53 грн., актом виконаних робіт
№ 3 від 31.12.2011 р.;

- реєстром перевезень за січень 2012 року:
вартість вантажу 2883668,53 грн., страхова
сума 2883668,53 грн., страховий платіж 86510,06
грн., актом виконаних робіт № 4 від
31.01.2012 р.;

- реєстром перевезень за лютий 2012 року:
вартість вантажу 2336963,33 грн., страхова
сума 2336963,33 грн., страховий платіж 70108,90
грн., актом виконаних робіт № 5 від
29.02.2012 р.;

- реєстром перевезень за березень 2012
року: вартість вантажу 2489178,11 грн.,
страхова сума 2489178,11 грн., страховий
платіж 74675,34 грн., актом виконаних робіт
№ 6 від 31.03.2012 р.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що розрахунки здійснені у
безготівковій формі згідно платіжних
доручень від 30.03.2012 р. № 20568 на суму 224000
грн., від 31.05.2012 р. № 21743 на суму 89417,39 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Визначення страхування, як форми
захисту осіб від настання певних подій,
обумовлених договором страхування, не
включає такої ознаки, як обов'язкове і
неминуче настання відповідної події.
Така подія може настати, а може не
настати, а суть страхування полягає в
тому, що застрахована особа
(страхувальник) за плату страховику,
отримує захист від наслідків можливого
настання відповідної події. Тобто з
моменту набрання чинності договором
страхування (сплати страхового
платежу) і протягом всього строку дії
договору страхування, послуга
страхування є наданою, адже протягом
всього терміну дії такого договору
застрахований інтерес страхувальника
є захищеним.

Колегія суддів зазначає, що фінансові
ризики ТОВ "Новокаховський
електромеханічний завод", які
становлять предмет договору
страхування, прямо пов'язані із
провадженням позивачем господарської
діяльності, що підтверджується
наявними у матеріалах справи
первинними документами, що долучені до
кожного реєстру перевезень. Сплачені
позивачем для ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" страхові платежі на
загальну суму 313417,39 грн., розраховані
страховиком в межах звичайної ціни
страхового тарифу відповідного виду
страхування, зокрема у розмірі 3 %.
Жодних доказів того, що розмір ставки у
3 % розрахований не у межах звичайної
ціни відповідачем не надано.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що твердження
Новокаховської ОДПІ про те, що дія
цього договору поширюється лише на
перевезення, які здійснюються по
території України, а позивачем до
Реєстру перевезень включено страхову
вартість готової продукції,
реалізовану за митну територію України
- на експорт (ЗАТ "Регіональне
товариство силових енергетичних
машин", республіка Калмикія, ВАТ
"Магнітогорський металургійний
комбінат", ВАТ "ЗУМК-ТРЕЙД", ВАТ
"Бєлтранс-газ-сервіс", Російська
Федерація), спростовується п.1
додаткової угоди № 1 від 03.10.2011 р. до
Генерального договору добровільного
страхування вантажів № 1003/41-309 від
03.10.2011 р., яким внесено зміни до п.3.3 та
викладено його в наступній редакції:
"місце дії цього Договору страхування
обумовлюється маршрутом на території
України та на території Російської
Федерації".

Колегія суддів вважає, що
взаємовідносини ТОВ "Новокаховський
електромеханічний завод" та ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд", по
операціях з придбання позивачем у ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд"
страхових послуг не встановлено
обвинувальним вироком суду, що набрав
законної сили, наявності протиправного
умислу на укладення правочинів з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, а, отже,
віднесення їх до категорії нікчемних
та таких, що не спрямовані на настання
реальних наслідків. Судом не
встановлено фактів визнання
недійсними установчих документів
юридичної особи ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес-Фонд", також
відсутній обвинувальний вирок суду,
яким були б засуджені винні особи за
створення фіктивного підприємства
ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд"
чи за видачу первинних документів, які
містять недостовірну інформацію.

На час здійснення господарських
операцій з позивачем ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес-Фонд" було платником
податку на додану вартість, у Єдиному
держаному реєстрі відсутні записи щодо
припинення юридичної особи чи
скасування державної реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Новокаховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новокаховський
електромеханічний завод" до
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 23
липня 2014 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.