Справа № 804/9654/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 р. Справа № 804/9654/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Ніколайчук С.В.,
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2014р. Дніпропетровської об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
до суду з адміністративним позовом про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1920,80 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, який
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та є платником єдиного
податку, має податковий борг, який
виник у зв'язку із несплатою у строки,
визначені п.295.1 ст.295 Податкового
кодексу України, єдиного податку за
період жовтень 2013 року - червень 2014 року
у загальному розмірі 1920,80 грн.
Заборгованість у добровільному
порядку протягом строків, визначених
чинним законодавством, не погашена,
тому податковий орган звернувся до
суду із відповідним позовом.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи в письмовому
провадженні, просив позов
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про причини неявки не
повідомив, клопотання про відкладення
розгляду справи не подав.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, встановив, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований як платник єдиного
податку та перебуває на обліку в
Дніпропетровській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

На підставі заяви Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, останній
переведений на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
обрав ставку єдиного податку - 20
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати та належить до
платників податків ІІ групи.

Згідно до довідки розрахунку боргу по
єдиному податку у Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 існує
заборгованість по сплаті єдиного
податку згідно визначеної відсоткової
ставки від мінімальної заробітної
плати за період жовтень 2013 року -
червень 2013 року у загальному розмірі
1920,80 грн.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлений законом. Згідно
з п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

На виконання вимог статті 59
Податкового кодексу України
Дніпропетровською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області було
направлено податкову вимогу № 22-04 від
29.01.2014року із визначеною до сплати
сумою заборгованості у розмірі 688,60 грн.
Зазначена податкова вимога отримана
відповідачем особисто, про що свідчить
його підпис на корінці даної
податкової вимоги.

Відповідно до п.59.5 статті 59 Податкового
кодексу України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 Податкового
кодексу України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Відповідно до п. 294.3 ст. 294 Податкового
кодексу України для суб'єктів
господарювання, які перейшли на сплату
єдиного податку із сплати інших
податків і зборів, встановлених цим
Кодексом, перший податковий (звітний)
період починається з першого числа
місяця, що настає за наступним
податковим (звітним) кварталом, у якому
таким особа виписано свідоцтво
платника єдиного податку, і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця такого періоду.

Відповідно до пп. 293.1 - 293.2 ст. 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року, та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пп. 295.1-295.2 ст. 295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу.
Нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності.

Так, згідно з п. 293.4 ст. 293 Податкового
кодексу України ставка єдиного
податку встановлюється для платників
єдиного податку першої - третьої і
п'ятої груп у розмірі 15 відсотків: 1) до
суми перевищення обсягу доходу,
визначеного у підпунктах 1, 2, 3 і 5 пункту
291.4 статті 291 цього Кодексу; 2) до доходу,
отриманого від провадження
діяльності, не зазначеної у свідоцтві
платника єдиного податку, віднесеного
до першої або другої групи; 3) до
доходу, отриманого при застосуванні
іншого способу розрахунків, ніж
зазначений у цій главі; 4) до доходу,
отриманого від здійснення видів
діяльності, які не дають права
застосовувати спрощену систему
оподаткування.

Згідно з п. 299.17 ст. 299 Податкового
кодексу України у разі якщо після
анулювання свідоцтва платника єдиного
податку не погашено податковий борг,
який виник внаслідок обставин,
зазначених у пункті 299.15 цієї статті,
погашення такого податкового боргу
здійснюється у порядку, встановленому
главою 9 розділу II цього Кодексу.

Згідно п.87.11 ст.87 Податкового кодексу
України орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що позовні вимоги
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області підлягають
задоволенню, оскільки підтверджені
належними та допустимими доказами.
Відповідачем не було надано суду
доказів сплати податкового боргу у
встановлені законодавством строки.

Згідно з ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задоволити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) заборгованість з єдиного
податку в сумі 1920 (одна тисяча дев'ятсот
двадцять) грн. 80 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та у строки, визначені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя С.В.
Ніколайчук