Справа № 186/1098/14-а
Суддя: Кривошея С. С.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1098/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2014 р. суддя
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області Кривошея
С.С. розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області про
визнання неправомірними дій
відповідача по нарахуванню та виплаті
сум допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та про
зобов'язання здійснити перерахунок
зазначених виплат,

ВСТАНОВИЛА:

04 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці і соціального захисту
населення виконавчого комітету
Першотравенської міської Ради
Дніпропетровської області про
визнання дій Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати їй
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку на дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
період з 12 грудня 2011 року по 12 червня 2014
року до досягнення дитиною
трьохрічного віку протиправними,
зобов'язання відповідача здійснити на
її користь перерахунок державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку за
період з 12 грудня 2011 року по 12 червня 2014
року в розмірі, передбаченому ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», з урахуванням
проведених виплат, посилаючись на те,
що 19 вересня 2011 року вона народила
дитину - доньку ОСОБА_2 і згідно Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» вона перебуває на обліку у
відповідача по виплаті допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Але щомісячний розмір цієї допомоги, на
думку позивачки, не відповідає вимогам
вказаного Закону.

Так згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Але всупереч вимогам вказаного Закону
відповідач сплачує їй допомогу на
дитину в розмірах менших ніж вказано в
Законі.

Позивачка просить визнати дії
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати їй державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на
доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з
12 грудня 2011 року по 12 грудня 2014 року
протиправними, зобов'язати відповідача
здійснити їй перерахунок та виплатити
недоплачену державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі,
встановленому законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 12 грудня 2011 року по 12 червня 2014
року включно з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період,
зобов'язати відповідача виплачувати
щомісячно, починаючи з 13 червня 2014 року
до закінчення строку, передбаченої
законом виплати їй державну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
надав суду свої заперечення проти
позову, в яких зазначив, що згідно з
частиною 2 статті 95 Конституції України
виключно Законами України «Про
Державний бюджет» на відповідні
бюджетні роки визначаються будь - які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків.

Також частиною 2 статті 4 Бюджетного
кодексу України встановлено, що при
здійснені бюджетного процесу в Україні
положення нормативно - правових актів
застосовуються лише в частині, в якій
вони не суперечать положенням
Конституції України, цього кодексу та
Закону України «Про Державний бюджет».

Згідно п.п. 1,2,4 статті 48 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисом.

Будь - які зобов'язання взяті
юридичними особами, за кошти
державного бюджету України без
відповідних бюджетних асигнувань або ж
перевищенням повноважень,
встановленим цим кодексом та Законом
України «Про Державний бюджет України»
не вважаються бюджетними
зобов'язаннями.

Згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» були внесені
зміни до деяких законодавчих актів
України, у тому числі і до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». В розділі II «Внесення змін, до
деяких законодавчих актів України»
пункті 23, підпункті 7,8.

Частина перша статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми»: «Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень». На сьогоднішній день стаття 15
ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» залишається в цій редакції.

Також виплата допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку регулюється постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751
«Про затвердження Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми».

Також повідомляють про те, що
громадянка ОСОБА_1 не зверталася за
перерахунком допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у більшому розмірі, ніж 130 гривень
(з урахуванням доходів).

Згідно Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
Конституційний Суд України встановив,
що конституційні принципи правової
держави та верховенства права, а також
визнані найвищої юридичної сили
Конституції України, норми якої є
нормами прямої дії (статті 1 Основного
Закону України), зобов'язують суди під
час розгляду справ керуватися
основними засадами судочинства,
передбаченими частиною 3 статті 129
Конституції України, іншими засадами
судочинства в судах окремих судових
юрисдикцій, якщо вони визначені
законом (частина 4 статті 129 Основного
Закону України). Зокрема, діяльність
судів адміністративної юрисдикції під
час розгляду справ, що виникають із
спорів про соціальний захист окремих
категорій громадян, здійснюється
відповідно до такої засади
судочинства, як законність, за якою суд
вирішує справи згідно з Конституцією
України та Законами України, а також
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
радою України, також застосовує інші
нормативно - правові акти (пункти 1,2
частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами прагнути до збалансованості
бюджету України. При цьому рівень
державних гарантій права на соціальний
захист має відповідати Конституції
України, а мета і засоби зміни
механізму нарахування соціальних
виплат та допомоги - принципам
пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
Законів України.

Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян, керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно - правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України, в
тому числі нормативно - правових актів
Кабміну, прийняті на підставі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
інших законів України, в тому числі
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Вищезазначене вказує на те, що немає
законних підстав на стягнення з
управління праці та соціального
захисту населення вказаної допомоги.

Просить відмовити в задоволенні позову
у повному обсязі.

Оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, встановлено
наявність достатніх підстав для
прийняття рішення.

Ухвалою судді від 01 серпня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 12
грудня 2011 року до 04 січня 2014 року
включно залишено без розгляду у зв'язку
з пропуском шестимісячного строку для
звернення до адміністративного суду за
захистом порушених прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступних
підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, у
позивача є малолітня дитина - донька
ОСОБА_2, 19 вересня 2011 народження, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження, у зв'язку з чим вона
перебуває на обліку в управлінні
соціального захисту населення
Першотравенської міської ради
Дніпропетровської області, як не
працююча особа в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Розмір
допомоги, яку отримала позивач,
складає: з листопада 2011 р. по червень 2014
року у розмірі по 130,00 грн., що
підтверджується довідкою УСЗН № 485 від
01.07.2014 року, копією свідоцтва про
народження дитини.

Таким чином, позивач перебуває на
обліку у відповідача як не працююча
особа у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Тобто, Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
сім'ям з дітьми до досягнення нею
трирічного віку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» в редакції з
01.01.2002 року, допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно з ч. 1 ст. 15, п. 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» ЗУ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» зі
змінами, внесеними п. 23 розділу 2 ЗУ «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року -
50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

Так дійсно, Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008
визнано недійсними деякі положення ЗУ
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» стосовно
внесення змін до деяких законодавчих
актів, але відповідно до зазначеного
Рішення положення п. 23 розділу 2 ЗУ «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» не було
предметом розгляду Конституційного
Суду України, і відповідно
неконституційним не визнавались.

Проте відповідно до прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», Розділ І цього Закону
набирає чинності з 01.01.2008 року і діє по
31.12.2008 року. Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Так, ані Законом України «Про державний
бюджет України» на 2009-2014 роки, ані
іншими законами, не встановлювалось на
2009-2014 роки інший ніж у Законі № 2811-ХІІ
розмір допомоги, та не надавалось
Кабінету Міністрів України право
визначати розміри такої допомоги, а дії
Законів про бюджет діяли, відповідно,
лише у 2009 та 2010 роках, отже відповідач з
1 січня 2011 року, повинен був керуватися
Законом № 2811- ХІІ, а положення
Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р.
застосовуватися не може, оскільки воно
в частині розміру допомоги суперечить
вищевказаному закону.

Відповідно до ч.4 ст.1 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми та перелік
документів, необхідних для призначення
допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

При цьому, з аналізу цієї норми не
вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 162 КАС України, у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року.

Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць, тому обмеження періоду,
протягом якого суб'єкт владних
повноважень має здійснювати
обчислення допомоги відповідно до
вимог закону, є безпідставним та
суперечить вимогам статті 19
Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАСУ якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

З урахуванням наведеного, вимог ч.2 ст.11
КАС України, з метою повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача, суд
вважає за необхідне позов задовольнити
частково та визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови позивачу
перерахувати та виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 04 січня 2014 року по 12 червня 2014
року, зобов'язати відповідача
здійснити позивачу перерахування та
нарахування державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 04 січня 2014
р. по 12 червня 2014 р. включно, в розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленого законом та
забезпечити виплату цих коштів з
урахуванням проведених виплат.
Відповідно до ст. 94 КАС України суд
також вважає за необхідне стягнути з
державного бюджету України на користь
позивача понесені по справі судові
витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.2
ст.19, ч.2 ст.152 Конституції України, п. 23
розділу 2 ЗУ «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
ч.3 ст. 46 ЗУ «Про державний бюджет
України на 2009 рік», ч.3 ст.45 ЗУ «Про
державний бюджет України на 2010 рік», ч.4
ст.1, ст.4, ст.5, ч.1 ст.15, п.3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» ЗУ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», абз.
1 п.22 Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою КМУ № 1751 від
27.12.2001 р., ст.ст.2, 6, 8, 9, 11, 69, 94, 104, 122 ч.3, 159,
160, 162, 163 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області про визнання неправомірними
дій відповідача по нарахуванню та
виплаті сум допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та про зобов'язання здійснити
перерахунок зазначених виплат -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 04 січня 2014
року до 12 червня 2014 року включно.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області здійснити ОСОБА_1 перерахунок
та виплатити їй недоплачену державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, передбаченому ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» за період з 04 січня 2014 року по 12
червня 2014 року включно з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області виплачувати ОСОБА_1 щомісячно,
починаючи з 13 червня 2014 року, до
закінчення строку передбаченої
законом виплати, державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
передбаченому ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

Стягнути із Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 73,08 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Першотравенський міський суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою,яка її подає,до
суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу,а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку,передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
С. С. Кривошея