Справа № 372/1614/14-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Мора О.М.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Обухівського
районного суду Київської області від 02
червня 2014 року за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Козинської селищної
ради Обухівського району Київської
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 02 червня 2014
року у задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, 23 грудня
2013 року представник позивача ОСОБА_3
в порядку частини шостої ст. 118
Земельного кодексу України звернувся
до Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
з клопотанням про отримання
безоплатно у власність позивача
земельної ділянки. У прохальній
частині даного клопотання, представник
позивача просив надати Позивачу
дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо передачі у власність
земельної ділянки, орієнтовною площею
до 0,10 га на території Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області для індивідуального
дачного будівництва.

Проте, рішенням 44 сесії Козинської
селищної ради VІ скликання від 27.01.2014 №
48/5 за підписом селищного голови
Гартіка В.В., позивачу відмовлено в
задоволені клопотання, оскільки
ОСОБА_3 як представником ОСОБА_2 не
подано довіреності на представництво
інтересів останнього в порядку
визначеному частини першої ст. 1007 ЦК
України, на доданих графічних
матеріалах не відображено площу,
конфігурацію та місце розташування
(адресу або інші координати), що
унеможливлює проведення перевірки
бажаного місця розташування земельної
ділянки вимогам частини шостої ст. 118
Земельного кодексу України,
Генерального плану смт Козин 1998 року,
схем землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель Козинської селищної ради,
детальному плану території смт Козин,
іншій містобудівній документації.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
органу місцевого самоврядування та з
метою їх відновлення ОСОБА_2 звернувся
за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що подане представником позивача
клопотання про отримання безоплатно у
власність земельної ділянки
розглянуте відповідачем в строк,
спосіб та порядок передбачений чиним
законодавством України,
протиправності дій відповідача при
прийнятті оскаржуваного позивачем
рішення судом не встановлено.

На думку колегії суддів позиція суду
першої інстанції є вірною з огляду на
наступне.

Відповідно до частини шостої статті 118
Земельного кодексу України, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибної ділянки) у межах
норм безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються,
зокрема, графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України).

Відповідно ст. 122 Земельного кодексу
України, сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Разом з тим, Закон України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (Закон № 280)
визначає систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування.

Питання регулювання земельних
відносин вирішуються, відповідно до ст.
26 Закону № 280 виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради.

Отже, вищевказаними нормами закону
визначені вимоги до заяви, яка
подається у відповідний орган, про
передачу безоплатно у приватну
власність земельної ділянки і яка
розглядається на пленарному засіданні
відповідної ради місцевого
самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що
однією з підстав відмови у передачі в
приватну власність земельної ділянки
було те, що позивач до клопотання
додано графічні матеріали, які не
відображають площу, конфігурацію та
місце розташування (адресу або інші
координати) такої ділянки. Враховуючи,
що позивачем як до суду першої
інстанції так і до суду апеляційної
інстанції не надано зазначених
графічних матеріалів, суд позбавлений
можливості встановити їх
відповідність до положень вказаного
Закону.

Більше того, з поданого до органу
місцевого самоврядування клопотання,
вбачається відсутність в додатках до
такого клопотання довіреності на
представництво ОСОБА_3 ОСОБА_2 Також, не
надано до суду і договір доручення, за
відсутності якого не можливо
встановити повноваження ОСОБА_3 при
звернення з клопотанням до відповідної
ради місцевого самоврядування.

З урахуванням викладеного, після
детального з'ясування обставин справи
та аналізу законодавчих норм, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що, позивачем не було
подано органу місцевого
самоврядування відповідних
документів, визначених частиною шостою
ст. 118 ЗК України, що у свою чергу є
підставою для відмови у задоволенні
клопотання про передачу безоплатно у
приватну власність земельної ділянки.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Обухівського
районного суду Київської області від 02
червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.