Справа № 1570/1464/2012
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/1464/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року 17
год. 30 хв. м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Тарасишиної
О.М., судді Єфіменко К.С., судді Харченко
Ю.В., розглянувши в письмовому
провадженні в м. Одесі адміністративну
справу за позовом Відділення
гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси, Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, Пенсійного Фонду
України про визнання акту,
розпорядження та рішень нечинними,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов
адміністративний позов Відділення
гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси, Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, Пенсійного Фонду
України про визнання акту,
розпорядження та рішень нечинними.

Ухвалою від 15.07.2014 року Одеським
окружним адміністративним судом
справу прийнято до свого провадження.

28.07.2014 року (вхід. № 19195/14) від
позивача надійшли уточнення до позову,
згідно яких позивач просить суд
визнати нечинним розпорядження від
30.09.2011 року № 232 та рішення від 12.10.2011
року № 20573/03 Управління Пенсійного
фонду України у Приморському районі м.
Одеси; визнати нечинним рішення
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Одеській області від 21
листопада 2011 року № 6046/08; визнати
нечинним рішення Пенсійного фонду
України від 09 лютого 2012 року № 3009/09-10.

В судове засідання 29.07.2014 року з'явились
представники позивача та представник
Управління Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси.

28.07.2014 року (вхід. № ФП/1193/14) від
представника Пенсійного Фонду України
надійшли письмові заперечення по
справі, в яких він просив суд
розглянути справу без його участі.

29.07.2014 року (вхід. № 19233/14) до суду
надійшло клопотання представника
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Одеській області, в якому він
просив справу розглянути без його
участі.

У судовому засіданні суд поставив на
обговорення питання про розгляд справи
в порядку письмового провадження,
сторони не заперечували.

Відтак, відповідно до приписів ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, справу розглянуто в порядку
письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін у справі, дослідивши
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги та заперечення на
позовну заяву, перевіривши їх доказами,
судом встановлено наступне.

На підставі направлення від 12.09.2011 року
№ 533, виданого Управлінням Пенсійного
Фонду України в Приморському районі м.
Одеси головним спеціалістом відділу
КПРНСП Криловою С.І., на підставі ст. 13
та абзацу шостого пункту 7 розділу 8
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування„ та
відповідно до плану проведення
перевірок платників єдиного внеску
(наказ Управлінням Пенсійного Фонду
України в Приморському районі м. Одеси
від 30.08.2011 року №165) була проведена
планова перевірка у період з 12.09.2011 року
по 30.09.2011 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.п. 1, 2, ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 7
Закону України „Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування„ в
результаті чого виявлено, що заробітна
плата на яку нараховується єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за ставкою - 36, 3%
зменшено у червні 2011 року на 355, 78 грн.,
заробітна плата на яку утримується
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
ставкою - 6,1 % зменшено у червні 2011 року
на суму - 355, 78 грн.;

ч. 2 ст. 6, ст. 9 Закону України „Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування„ де єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за ставкою - 36,3 %
зменшено у червні 2011 року на суму - 129,15
грн.; за ставкою - 6,1 % зменшено у червні
2011 року на суму - 21 грн. 70 коп.; пункт № 3,
а саме ст. 19 Закону України „Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування„ у результаті
чого фактичні витрати на оплату праці
на які нараховується страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування донараховано у
вересні 2007 року, листопаді - 2009 року на
суму - 4257.88 грн., зменшено у жовтні 2007
року, серпні, грудні 2009 року на суму -
10671,04 грн., при цьому разом зменшено на
суму - 6413 грн. 16 коп., де загальний
оподатковуваний дохід (заробітна
плата) з якого утримуються внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування донараховано у вересні 2007
року, листопаді - 2009 року на суму - 4257
грн. 88 коп., зменшено у жовтні 2007 року,
серпні, грудні 2009 року на - 10671, 04 грн.,
разом зменшено на 6413, 16 грн.; п.6 ч. 2 ст. 17,
ст. 20 „Закон України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" „ а саме страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за ставкою - 33,2%
донараховано у вересні 2007 року,
листопаді 2009 року на 1360, 46 грн., зменшено
у жовтні 2007 року, серпні, грудні 2009 року
на 3541, 22 грн., де разом зменшено на суму
-2180, 76 грн., а також страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за ставкою), 0-5%
донараховано у вересні 2007 року,
листопаді 2009 року на суму -168,03 грн.,
зменшено у жовні 2007 року, серпні, грудні
2009 року на суму - 550, 25 грн., де разом
зменшено на суму -388,22 грн.; ч. 2 ст. 17
Закон України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"; ч. 2 ст. 6 Закону України
„Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування„.

За підсумками виявлених порушень
відповідачем було складено акт від
30.09.2011 року № 5/29 та винесено
розпорядження про усунення порушень за
№ 232 від 30.09.2011 року, згідно якого, було
зобов'язано позивача надати документи,
а саме список працюючих (форма СП),
Список підстав, що дають право на
застосування пільг робітникам
підприємства при призначені пенсії
(форма СПП), індивідуальні відомості
про застраховану особу (форма ІНДАНІ,
ІНДАНІ-СПД), відомості про осіб, що
мають підстави для зарахування стажу
роботи без сплати страхових внесків до
ПФУ (форма БСВ). Окрім того, позивачу
необхідно у поточному звіті в таблиці
№ 6 додатка № 4 відобразити результати
перевірки по переліку застрахованих
осіб, зменшити заробітну плату за
січень-березень та зільшити заробітну
плату за червень 2011 року на суму премії
нарахованої в червні за 1 квартал 2011
року. Також, позивачу необхідно було по
застрахованій особі ОСОБА_2 зменшити
заробітну плату за січень -березень на
суму премії нарахованої в червні за 1
квартал 2011 року та збільшити заробітну
плату в межах максимальної величини
за червень 2011року (а.с. 15-36, 45).

Позивач зазначені порушення у
акті перевірки не визнав, не погодився
та просив суд їх визнати не чинними,
оскільки у червні місяці 2011 року
працівникам за результатами виконання
плану та відповідно до Положення «Про
преміювання керівних, наукових,
інженерно-технічних робітників,
службовців та робочих Відділення
гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України
була нарахована премія за січень,
лютий, березень 2011 року, при цьому суми
премії були розподілені на січень,
лютий, березень 2011 року і віднесені до
доходу за січень, лютий, березень 2011
року для нарахування та утримання
єдиного внеску з застосуванням
максимальної величини, що обмежує
виплати з яких справляються страхові
внески по відповідним місяцям окремо.

Окрім того, представник позивача
зазначає, що у вересні 2007 року фактичні
витрати на оплату труда ФОП
корегувалися на суму - 3132,88 грн.,
внаслідок перерахунку відпускних за
результатами ревізії КРВ у м. Одесі. У
серпні-вересні 2007 року КРВ у м.Одесі
проводило ревізію, акт КРВ у м. Одесі
не визнало премію яка проводилася
позивачем у грудні 2006 року за
підсумками 2006 року та зробили
перерахунок відпускних майже по всім
працівникам Відділення гідроакустики
Морського гідрофізичного інституту
Національної академії наук України, у
результаті якого зменшено ФОП на 3132,88
грн. і відповідно були зменшені внески
до ПФУ: по нарахуванням внесків - 33,2 %
від 3132,88 грн. з урахуванням ФОП
працюючих інвалідів - 986 грн. 96 коп., по
утриманням внесків - 111 грн. 78 коп. При
цьому по завершені роботи КРВ у м. Одесі
вони самостійно провели перерахунок
відпускних по кожному працівнику та
результати перерахунку відобразили в
особових рахунках працівників у жовтні
2007 року, де результати перерахунку не
вплинули на ФОП за 2007 рік. Перерахунок
заробітної плати за листопад проведено
у грудні 2009 року, у зв'язку із
невизначеністю на законодавчому рівні,
а саме положень, які стосуються зміни
максимальної величини ФОП з якої
нараховуються страхові внески, у
листопаді до ОСОБА_3 застосована
максимальна величина ФОП з якої
нараховуються страхові внески на
суму - 1125 грн. нижче, а у грудні зроблено
перерахунок, де у грудні 2009 року при
проведенні перерахунку посадових
окладів за листопад 2009 року одночасно
був зроблений перерахунок страхових
внесків по нарахуванням внесків - 33,2 %
від 1125,00 грн. - 373 грн. 50 коп. По
утриманням внесків - 0,5-5% від 1125,00
грн.-56,25 грн., при цьому сума фактичних
виплат на оплату праці двох
вищевикладених випадків складає 4257
грн. 88 коп. (3132,88 грн.+1125,00 грн.=4257,88 грн.);
нарахування страхових внесків - 1360,46
грн. (986,96+373,50 грн.+1360 грн.); утримання
страхових внесків - 168,03 грн. ( 111,78 грн. +
56,25 грн. =168 грн. 03 коп. Окрім того,
позивач вказує на те, що у серпні 2009
року застрахована особа - ОСОБА_4 був
виключений зі списку складу
працівників, у зв'язку з його смертю
30.07.2009 року, а тому наказ був виданий у
серпні 2009 року, згідно якого останньому
була нарахована компенсація за
невикористану відпустку - 9908,40 грн., де
із суми -7894,49 грн. підлягали до сплати
страхові внески. Під час складання
звіту за 2009 рік уся сума нарахованого
доходу у серпні 2009 року та утримані
внески були відображені у липні,
оскільки ОСОБА_4 був виключений зі
списку 30.07.2009 року, однак ПФУ у
Приморському районі м.Одеси зменшив
фонд оплати праці ОСОБА_4 на суму -1481
грн. 33 коп. На суму фонду оплати праці
ОСОБА_2 -старшого наукового
співробітника по якої помилково був
оподаткований позивачем внесок у
квітні - 2009 року. При цьому помилка
самостійно була ними виправлена у
серпні 2009 року.

Позивач не погодившись с висновками
акту від 30.09.2011 року № 5/29 звернувся до
УПФУ в Приморському районі м. Одеси із
зауваженнями до акту перевірки за
результатами розгляду яких УПФУ в
Приморському районі м. Одеси прийняв
рішення про результати розгляду
зауважень до акту від 12.10.2011 року №
20573/03, відповідно до якого зауваження
позивача від 10.10.2011 року № 78/0ОГ-333 було
залишено без задоволення, а акт
перевірки від 30.09.2011 року залишено без
змін (а.с. 46-49).

Не погодившись з рішенням
Управлінням Пенсійного Фонду України
в Приморському районі м. Одеси позивач
подав скаргу до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області, яку також Рішенням про
результати розгляду скарги від 21
листопада 2011 року № 6046/08, було залишено
без задоволення, а розпорядження від
30.09.2011 року залишено без змін (а.с. 50-52).

Відділення гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України з
рішенням попередніх інстанцій не
погодилось та оскаржило їх до
Пенсійного Фонду України. Рішенням
Пенсійного Фонду України від 09.02.2012
року за № 3009/09-10 подану скаргу було
залишено без задоволення, а
розпорядження залишено без змін (а.с.
53-54).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій або бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод, та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до положень ст. 15
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" N 1058-IV від 09.07.2003 р.
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники
(роботодавці та інші особи, які
відповідно до цього Закону сплачують
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування),
зазначені в статті 14 цього Закону, а
саме: підприємства, установи і
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Пунктом 6 частини 2 ст. 17 Закону
передбачено, що страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки
та в повному обсязі страхові внески.

Статтею 19 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»визначено, що страхові
внески нараховуються роботодавцями на
суми фактичних витрат на оплату
праці (грошового забезпечення)
працівників, що включають витрати
на виплату основної і додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в
натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці", виплату
винагород фізичним особам за
виконання робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, а також на суми
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється
за рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України
„Про збір та облік єдиного внеску на
загаль нообов'язкове державне
соціальне страхування„ для осіб, які
працюють у сільському господарстві,
зайняті на сезонних роботах, виконують
роботи (надають послуги) за
цивільно-правовими договорами, творчих
працівників (архітекторів, художників,
артистів, музикантів, композиторів,
критиків, мистецтвознавців.
письменників, кінематографістів). Та
інших осіб, які отримують заробітну
плату (дохід) за виконану роботу (надані
послуги), строк виконання якої (яких)
перевищує календарний місяць, єдиний
внесок нараховується на суму, що
визначається шляхом ділення
заробітної плати (доходу), виплаченої
за результатами роботи, на кількість
місяців, за які вона нарахована.

Під час розгляду адміністративної
справи, судом було встановлено та не
заперечувалось сторонами, що під час
проведення перевірки не було
встановлено недоїмки у позивача перед
бюджетом, та те, що позивач вчасно
нараховує та сплачує відповідні
внески. Фактично під час проведення
перевірки УПФУ в Приморському районі м.
Одеси встановила неправильне
відображення позивачем у звітності сум
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці".

Суд зазначає, що задоволення
адміністративного позову можливе, лише
за умови, що судом буде встановлено
порушення прав, свобод та інтересів
позивача.

Що стосується позовних вимог про
визнання нечинним рішення від 12.10.2011
року № 20573/03 Управління Пенсійного
фонду України у Приморському районі м.
Одеси; рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 21 листопада 2011 року № 6046/08;
рішення Пенсійного фонду України від 09
лютого 2012 року № 3009/09-10, суд зазначає, що
зі змісту ст. 17 КАС України випливає, що
предметом розгляду в адміністративній
справі можуть бути лише такі рішення,
дії чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, з якими пов'язується
виникнення прав та обов'язків у інших
осіб.

До правових актів індивідуальної дії,
які можуть бути оскаржені в порядку
адміністративного судочинства
відносяться рішення суб'єкта владних
повноважень, які поширюються на
конкретних фізичних чи юридичних осіб
і є актом одноразового застосування
норм права, якими порушуються права,
свободи та інтереси фізичних та
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

При цьому, рішення від 12.10.2011 року №
20573/03 Управління Пенсійного фонду
України у Приморському районі м. Одеси;
рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 21 листопада 2011 року № 6046/08;
рішення Пенсійного фонду України від 09
лютого 2012 року № 3009/09-10, не спричиняють
виникнення будь-яких прав і обов'язків
для позивача, окрім того вони не мають
обов'язкового характеру та не тягнуть
за собою юридичних наслідків

В даному випадку, вищезазначені
рішення, не є правовими документами
відповідальності. Однією ж з ознак
рішень, діянь суб'єкта владних
повноважень, які можуть бути оскаржені
до суду є те, що вони безпосередньо
породжують певні правові наслідки для
суб'єктів відповідних правовідносин і
носять обов'язковий характер.

Що стосується позовних вимог позивача
про визнання нечинним розпорядження
від 30.09.2011 року № 232, суд вважає доводи
позивача про неправомірність рішення
безпідставними з огляду на наступне.

Згідно пп. 4.3.3 п. 4,3 розділу IV Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.09.2010 р. №
21-5 та зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 27.10.2010 р. за N 994/18289, якщо
нарахування заробітної плати
здійснюється за попередній період,
зокрема, у зв'язку з уточненням
кількості відпрацьованого часу,
виявленням помилок, вони включаються
до заробітної плати того місяця, у
якому були здійснені нарахування.

Згідно п. 44. розділу VI Порядку
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 р. № 22-2 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.11.2010 р. за № 1014/18309,
звіт формується на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування або які підтверджують
нарахування виплат, на які відповідно
до Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до п 4.9 розділу VІ Порядку №
22-2 на одну застраховану особу
допускається декілька записів у
таблиці 6 додатка 4 лише у випадках, якщо
протягом звітного періоду
застрахованій особі були здійснені
нарахування виплат, у яких
відрізняються бази нарахування
єдиного внеску та розміри ставок
єдиного внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування згідно із
Законом, а також якщо нарахування
здійснювалися за майбутні (відпускні)
та минулі (лікарняні та нарахування сум
заробітної плати (доходу) за виконану
роботу (надані послуги), строк
виконання яких перевищує календарний
місяць, а також за відпрацьований час
після звільнення з роботи або згідно з
рішенням суду - середня заробітна плата
за вимушений прогул) періоди.

Відтак, суд дійшов висновку, що
нараховані премії не можуть вважатись
заробітною платою (доходом) за виконані
роботи, строк виконання яких перевищує
календарний місяць, тому що основна
заробітна плата за ці роботи
нарахована за кожний календарний
місяць окремо.

Окрім того, суд зазначає, що в даному
випадку при розгляді цієї
адміністративної справи визначальною
обставиною є наявність чи відсутність
можливості відновлення становища яке
існувало до прийняття спірного рішення
суб'єкта владних повноважень.

На думку суду, такий спосіб захисту
порушеного права, як визнання нечинним
акта суб'єкта владних повноважень, не є
універсальним і його застосування
можливе у двох випадках: коли може бути
відновлено те становище, яке існувало
до видання акта, або коли за
відсутності цієї можливості вимога про
визнання незаконним акта суб'єкта
владних повноважень поєднана з вимогою
про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Під час розгляду адміністративної
справи судом не було встановлено, а
позивачем доведено, які саме права
позивача були порушені розпорядженням
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси від 30.09.2011
року № 232.

Враховуючи, що рішенням від 30.09.2011 року
№ 232 фактично було запропоновано
позивачу надати відповідні документи
по застрахованим особам протягом 10
днів з моменту отримання такого
рішення та відобразити у звіті (2011 рік)
в таблиці № 6 додатка № 4 результати
перевірки по переліку застрахованих
осіб, суд дійшов висновку, що визнання
нечинним розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси від 30.09.2011
року № 232 не відновить те становище, яке
існувало до видання цього рішення та
ніяким чином не відновить порушені на
думку позивача права.

Відтак, виходячи з системного аналізу
положень законодавства України та
доказів, наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов Відділення
гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову
Відділення гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси, Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, Пенсійного Фонду
України про визнання нечинним
розпорядження від 30.09.2011 року № 232 та
рішення від 12.10.2011 року № 20573/03
Управління Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси; визнання
нечинним рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 21 листопада 2011 року № 6046/08;
визнання нечинним рішення Пенсійного
фонду України від 09 лютого 2012 року №
3009/09-10 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови. Якщо рішення було прийняте у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії такого рішення.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у
відповідності зі статтею 254 КАС
України.

Головуючий суддя
О.М. Тарасишина

Суддя
К.С. Єфіменко

Суддя
Ю.В. Харченко

У задоволені адміністративного позову
Відділення гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси, Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, Пенсійного Фонду
України про визнання нечинним
розпорядження від 30.09.2011 року № 232 та
рішення від 12.10.2011 року № 20573/03
Управління Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси; визнання
нечинним рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 21 листопада 2011 року № 6046/08;
визнання нечинним рішення Пенсійного
фонду України від 09 лютого 2012 року №
3009/09-10 - відмовити повністю.