Справа № 804/8156/14
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
11 липня 2014 р. Справа № 804/8156/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В. при
секретаріМофі І.В., за участю:
представника позивача представника
відповідача Могила Р.С., Максимової
А.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
приватного підприємства "Максимум" до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною відмови,
визнання декларацій поданими у день іх
фактичного отримання, зобов'язання
вчинити певні дії, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
Приватне підприємство "Максимум"
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
- визнати протиправною відмову
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію з ПДВ за січень 2011
року від 07.02.2011р., податкову декларацію
з ПДВ за лютий 2011 року від 07.03.2011р.,
податкову декларацію з ПДВ за березень
2011 року від 04.04.2011р., податкову
декларацію з ПДВ за квітень 2011 року від
- визнати податкову декларацію з ПДВ за
січень 2011 року від 07.02.2011, податкову
декларацію з ПДВ за лютий 2011 року від
07.03.2011, податкову декларацію з ПДВ за
березень 2011 року від 04.04.2011, податкову
декларацію з ПДВ за квітень 2011 року від
10.05.2011 поданими у день їх фактичного
отримання ДПІ у Бабушкінському районі
в м.Дніпропетровськ;
- зобов'язати ДПІ у Бабушкінському
районі в м. Дніпропетровськ
відобразити показники (дані)
податкової декларації з ПДВ за січень
2011 року від 07.02.2011, податкової
декларації з ПДВ за лютий 2011 року від
07.03.2011, податкової декларації з ПДВ за
березень 2011 року від 04.04.2011, податкової
декларації з ПДВ за квітень 2011 року від
10.05.2011 з додатками в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі в картці особового рахунку з ПДВ
Приватного підприємства "Максимум";
- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі в м.
В обґрунтуванні позову зазначено, що
приватне підприємство «Максимум» під
час судового провадження у іншій
адміністративній справі № 804/4382/14 за
позовом Приватного підприємства
«Максимум» до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровськ Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
оскарження податкового
повідомлення-рішення, з'ясувало, що
відповідачем було складено акт від
01.06.2011 року № 1309/152/30011121 та податкове
повідомлення-рішення від 10.06.2011 року №
повідомленні-рішенні зазначено, що
Приватним підприємством «Максимум» за
період з січня 2011 року до квітня 2011 року
не було подано декларації з податку на
додану вартість та за дане порушення на
позивача накладається штраф. Приватне
підприємство «Максимум» вказує, що
податкові декларації з податку на
додану вартість за січень, лютий,
березень, квітень 2011 року були подані
вчасно, ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровськ повідомлення про
відмову у прийнятті податкових
декларацій позивачу не направляли, й
відповідно податкові декларації за
січень, лютий, березень, квітень 2011 року
вважаються прийнятими. У той же час,
актами перевірок від 01.06.2011 року та від
06.02.2014 року встановлювалося факт
неподання позивачем вказаних
податкових декларацій, з чим позивач не
погоджується в адміністративному
Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та просив позов
Відповідач в судовому засіданні
заперечив проти позову та просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, в обґрунтування своєї позиції
посилався на неподання позивачем
податкових декларацій з податку на
додану вартість за січень, лютий,
березень, квітень 2011 року.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення сторін,
дослідивши подані до суду докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи, суд встановив таке.
Судом встановлено, що приватне
підприємство "Максимум" перебуває на
обліку платників податків в Державній
податковій інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.
Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків.
Згідно з п.49.2 ст. 49 ПК України платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
Відповідно до п. 49.3 ст. 49 ПК України
податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
а) особисто платником податків або
уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
Згідно п.49.10 ст. 49 ПК України відмова
посадової особи органу державної
податкової служби прийняти податкову
декларацію з будь-яких причин, не
визначених цією статтею, у тому числі
висунення будь-яких не визначених
статтею 49 ПК України передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
Пунктами 49.8, 49.9 статті 49 Податкового
кодексу України визначено, що
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної
податкової служби. Під час прийняття
податкової декларації уповноважена
посадова особа органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.
Згідно п.49.11 ст. 49 Податкового кодексу
України у разі подання платником
податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.
Пунктом 49.12 статті 49 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
отримання відмови органу державної
податкової служби у прийнятті
податкової декларації платник
податків має право: подати податкову
декларацію та сплатити штраф у разі
порушення строку її подання; оскаржити
рішення органу державної податкової
служби у порядку, передбаченому
статтею 56 цього Кодексу.

Порядок подання податкової звітності
до органів державної податкової служби
регулюється ст. 49 ПК України.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби.

Порядок оформлення та подання
податкової звітності з податку на
додану вартість визначений ст.48 та ст. 49
Податкового кодексу України, а також
розділом ІІІ Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженим
наказом міністерства фінансів України
від 25.11.11 № 1492, зареєстрованим в Мінюсті
України 20.12.11 №1490/20228 (далі - Порядок
№1492). Так, декларація може бути подана
до органу державної податкової служби,
в якому перебуває на обліку платник
податку, в том числі способом
надіслання з повідомленням про
вручення та з описом вкладення.
Податкова звітність повинна бути
підписана керівником платника податку
або уповноваженою особою, а також
особою, яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації до органу
державної податкової служби. У разі
ведення бухгалтерського обліку і
подання податкової декларації
безпосередньо керівником платника
податку така податкова декларація
підписується таким керівником.
Податкова звітність у паперовій формі
подається на аркушах формату А4. У
складі декларації подаються
передбачені цим Порядком додатки (у
разі заповнення даних у відповідних
рядках декларації) та копії записів у
реєстрах виданих та отриманих
податкових накладних (п.13 Порядку №1492).
Відповідно до розділу V Порядку №1492
декларація складається із вступної
частини, службових полів, чотирьох
розділів та обов'язкових додатків.
Платником заповнюються вступна
частина, службові поля, перші три
розділи та додатки. Розділ IV
заповнюється працівниками органів
державної податкової служби лише на
оригіналі декларації, який залишається
в органах державної податкової служби.

Як передбачено нормою абзацу 1 п. 49.9 ст.
49 ПК України, за умови дотримання
платником податків вимог цієї статті
посадова особа органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків, зобов'язана
зареєструвати податкову декларацію
платника датою її фактичного отримання
органом державної податкової служби.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 ПК України під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків; підписи платника податку -
фізичної особи та/або посадових осіб
платника податку, визначених цим
Кодексом, засвідчені печаткою платника
податку (за наявності).

Згідно п. 48.4 ст. 48 ПК України у окремих
випадках, коли це відповідає сутності
податку або збору та є необхідним для
його адміністрування, форма податкової
декларації додатково може містити такі
обов'язкові реквізити: відмітка про
звітування за спеціальним режимом; код
виду економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер та номер свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період.

Актом перевірки від 01.06.2011 року №
1309/152/30011121 встановлено несвоєчасне
подання податкових декларацій з
податку на додану вартість за січень,
лютий, березень, квітень 2011 року.
Податковим повідомленням-рішенням від
10.06.2011 року № накладено штраф за
неподання податкових декларацій з
податку на додану вартість за січень,
лютий, березень, квітень 2011 року.

Судом встановлено, що з метою
своєчасного виконання обов'язку
платника податків складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням та сплатою податків та
зборів, позивачем направлені та
відповідачем отримані податкові
декларації з податку на додану
вартість за січень, лютий, березень,
квітень 2011 року, копії накладних з
описом вкладення є доказами
відправлення та отримання
відповідачем податкових декларацій з
податку на додану вартість за січень,
лютий, березень, квітень 2011 року.

При цьому, у вищезазначених
деклараціях позивачем були
задекларовані наступні показники:

- за січень 2011 року: сума ПДВ - 122054,00 грн,
код рядка № 9; сума дозволеного
податкового кредиту - 123492,00 грн, код
рядка №17;

- за лютий 2011 року від 07.03.2011 року: сума
ПДВ - 245032,00 грн, код рядка № 9; сума
дозволеного податкового кредиту - 255498,00
грн, код рядка №17;

- за березень 2011 року від 04.04.2011 року:
сума ПДВ - 242556,00 грн, код рядка № 9; сума
дозволеного податкового кредиту - 251455,00
грн, код рядка №17;

- за квітень 2011 року від 10.05.2011 року: сума
ПДВ - 200488,00 грн, код рядка № 9; сума
дозволеного податкового кредиту - 182653,00
грн, код рядка №17.

Податкові декларації з податку на
додану вартість за січень, лютий,
березень, квітень 2011 року були
направлені відповідачу поштою у
строки, передбачені п. 49.18.1 ст. 49
Податкового кодексу України.
Відповідачем було отримані дані
податкові декларації, але письмових
повідомлень про відмову прийнятті
податкових декларацій позивачеві не
направлялись.

Також судом встановлено, що податкові
декларації з податку на додану
вартість за січень, лютий, березень 2011
року містять всі необхідні реквізити
передбачені п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48
Податкового кодексу України. Податкова
декларація на додану вартість за
січень 2011 року від 07.02.2011 року була
направлена позивачем до відповідача по
пошті 07.02.2011 року, що підтверджується
описом вкладення з накладної №910589;
податкова декларація на додану
вартість за лютий 2011 року від 07.03.2011
року була направлена відповідачу 07.03.2011
року, що підтверджується описом
вкладення з накладної № 0127587; податкова
декларація на додану вартість за
березень 2011 року від 04.04.2011 року була
направлена відповідачу 04.04.2011 року, що
підтверджується описом вкладення з
накладної № М001443; податкова декларація
на додану вартість за квітень 2011 року
від 10.05.2011 року була направлена
позивачем до відповідача 10.05.2011 року, що
підтверджується описом вкладення з
накладної №105682. Дані накладні були
направлені відповідачеві у строки,
передбачені п. 49.18.1 ст. 49 Податкового
кодексу.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі,
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

Задоволення судом позовних вимог щодо
визнання протиправною відмови
прийняти податкову декларацію означає,
що відповідне рішення не створило
жодних правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі п. 49.13 ст. 49 ПК України. Тому в
такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином, а його порушені права
цілком відновленими.

Резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації має містити висновок про
визнання протиправною відмову
податкового органу прийняти податкову
декларацію, а податкової декларації
такою, що подана платником податків у
день її фактичного отримання органом
державної податкової служби (із
зазначенням дати).

Така правова позиція викладена в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
15.06.2012 року за № 1503/12/13-12.

Позовна вимога про визнання
протиправною відмову Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію з ПДВ за січень 2011
року від 07.02.2011р., податкову декларацію
з ПДВ за лютий 2011 року від 07.03.2011р.,
податкову декларацію з ПДВ за березень
2011 року від 04.04.2011р., податкову
декларацію з ПДВ за квітень 2011 року від
10.05.2011р. не підлягає задоволенню з
огляду на те, що фактично рішення про
відмову у прийнятті вищезазначених
декларацій податковим органом, не
викладалось окремим документом та не
направлялось на адресу позивача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на те, що відповідач заперечує
що ним були отримані податкові
декларації з податку на додану
вартість у встановлені чинним
податковим законодавством строк, в той
же час, відповідач не надав доказів на
підтвердження подібних заперечень,
хоча тягар доказування, лежить саме на
відповідачеві, що випливає з
вищевказаної норми.

Оскільки, відповідно до ст. 2 КАС
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, - то суд
дійшов висновку, що позовні вимоги щодо
визнання того, що податкова декларація
з ПДВ за січень 2011 року від 07.02.2011 року,
податкова декларація з ПДВ за лютий 2011
року від 07.03.2011 року, податкова
декларація з ПДВ за березень 2011 року
від 04.04.2011 року, податкова декларація з
ПДВ за квітень 2011 року від 10.05.2011 року
подані в день їх фактичного отримання
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровськ підлягають
задоволенню.

Розглядаючи позовну вимогу про
зобов'язання ДПІ у Бабушкінському
районі в м.Дніпропетровськ відобразити
показники (дані) податкової декларації
з ПДВ за січень 2011 року від 07.02.2011 року,
податкової декларації з ПДВ за лютий 2011
року від 07.03.2011 року, податкової
декларації з ПДВ за березень 2011 року
від 04.04.2011 року, податкової декларації з
ПДВ за квітень 2011 року від 10.05.2011 року з
додатками в електронних базах даних
податкової звітності, у тому числі в
картці особового рахунку з ПДВ
Приватного підприємства "Максимум", суд
прийшов до наступних висновків.

Відповідно до наказу Державної
податкової служби України від 14 червня
2012 року № 516 «Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України», за
відсутності зауважень до оформлення
податкової звітності вона
реєструється і вважається прийнятою.
Обробка та занесення інформації до
електронних баз виконується
підрозділом ведення та захисту
податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах даних податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків на паперових
(електронних) носіях, несуть
відповідальність підрозділи, що
приймають податкову звітність.

Так, обов'язок платника податків
подавати декларації з податку на
додану вартість узгоджується з
обов'язком податкового органу прийняти
таку декларацію, та при відсутності
зауважень до її оформлення,
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності.

Відповідачем, після отримання
податкових декларацій з податку на
додану вартість за січень, лютий,
березень, квітень 2011 року не було
винесено письмової відмови у прийнятті
податкових декларацій.

Таким чином, відповідачем були
порушені встановлені вимоги щодо
внесення до бази даних податкової
звітності показників податкових
декларацій з додатку на додану
вартість за січень, лютий, березень,
квітень 2011 року, тому позовні вимоги
щодо зобов'язання відповідача
відобразити показники (дані)
податкових декларації з ПДВ за січень
2011 року від 07.02.2011 року, податкової
декларації з ПДВ за лютий 2011 року від
07.03.2011 року, податкової декларації з ПДВ
за березень 2011 року від 04.04.2011 року,
податкової декларації з ПДВ за квітень
2011 року від 10.05.2011 року з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку з ПДВ приватного
підприємства «Максимум» підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог п. 49.11.1 ст. 49
Податкового кодексу України, у разі
подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

Стосовно вимоги позивача про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
відповідача від 10.06.2011 року №, суд
вважає, що вимога підлягає задоволенню,
з огляду на таке.

Правовою підставою для прийняття
оскаржуваного рішення стали висновки
акту перевірки від 01.06.2011р. за №
1309/152/30011121, відповідно до яких до
підприємства за порушення положень п.
54.3.1. п. 54.3 ст. 54, п. 120.1. ст. 120 ПК України,
що виразились у несвоєчасності подання
підприємством податкової звітності до
податкового органу, а саме: декларацій
з ПДВ за січень, лютий, березень та
квітень 2011 року, застосовано штрафні
санкції у сумі 4 гривні.

Відповідач пояснив, що зазначений акт
перевірки та податкове-повідомлення
рішення направлялися позивачу за
допомогою засобів поштового зв'язку,
проте, на підтвердження цього факту
було надано лише копії повідомлень про
вручення поштових відправлень, описи
вкладень до поштових відправлень,
поштові реєстри, квитанції про надання
поштових послуг до суду надані не були.

У процесі судового розгляду справи
судом було встановлено, що позивач
фактично не допускав вищезазначеного
порушення, адже, декларації ПДВ за
січень, лютий, березень та квітень 2011
року було не прийнято податковим
органом.

З огляду на відсутність порушень, не
підлягають застосуванню до позивача і
штрафні санкції, нараховані
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішення від 10.06.2011р. за №
, тому зазначене рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Стаття 19 Конституції України,
зобов'язує органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову,
зокрема, про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення,
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Приймаючи до уваги викладене,
відповідачем не доведено
правомірність своїх дій та їх
відповідність нормам діючого
законодавства України, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими у частині визнання
податкової декларації з ПДВ за січень
2011 року від 07.02.2011, податкову декларацію
з ПДВ за лютий 2011 року від 07.03.2011,
податкову декларацію з ПДВ за березень
2011 року від 04.04.2011, податкову декларацію
з ПДВ за квітень 2011 року від 10.05.2011
поданими у день їх фактичного
отримання ДПІ у Бабушкінському районі
в м.Дніпропетровськ, зобов'язаня ДПІ у
Бабушкінському районі в м.
Дніпропетровськ відобразити показники
(дані) податкової декларації з ПДВ за
січень 2011 року від 07.02.2011, податкової
декларації з ПДВ за лютий 2011 року від
07.03.2011, податкової декларації з ПДВ за
березень 2011 року від 04.04.2011, податкової
декларації з ПДВ за квітень 2011 року від
10.05.2011 з додатками в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі в картці особового рахунку з ПДВ
Приватного підприємства "Максимум",
визнання протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі в м.
Дніпропетровськ від 10.06.2011 № , а
тому позовні вимоги у цій частині
підлягають задоволенню.

З огляду на викладені факти,
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адмінгістративний позов приватного
підприємства "Максимум" до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною відмови,
визнання декларацій поданими у день іх
фактичного отримання, зобов'язання
вчинити певні дії, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
10.06.2011р. за № задовольнити
частково.

Визнати податкову декларацію з ПДВ за
січень 2011 року від 07.02.2011, податкову
декларацію з ПДВ за лютий 2011 року від
07.03.2011р., податкову декларацію з ПДВ за
березень 2011 року від 04.04.2011р., податкову
декларацію з ПДВ за квітень 2011 року від
10.05.2011р. поданими у день їх фактичного
отримання ДПІ у Бабушкінському районі
в м.Дніпропетровськ.

Зобов'язати ДПІ у Бабушкінському
районі в м.Дніпропетровськ відобразити
показники (дані) податкової декларації
з ПДВ за січень 2011 року від 07.02.2011,
податкової декларації з ПДВ за лютий 2011
року від 07.03.2011, податкової декларації з
ПДВ за березень 2011 року від 04.04.2011,
податкової декларації з ПДВ за квітень
2011 року від 10.05.2011 з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку з ПДВ Приватного
підприємства «Максимум».

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі в м.
Дніпропетровськ від 10.06.2011 № .

У задоволенні інших позовних вимого
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
16 липня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили на 16.07.2014р. Суддя
З оригіналом згідно Помічник судді
В.В Ільков
В.В.Ільков О.А.Вовчанська