Справа № 2а-2502/10/0470
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2014 р. м. Київ
К/800/52702/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівГоляшкіна О. В.,
Черпіцької Л. Т.,секретаря судового
засідання Загородньої М. О.,

за участю: представника позивача -
Солов’я А. Б.,

представника відповідача -
Павловського Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державного
агентства з енергоефективності та
енергозбереження України на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року у справі за
позовом Державного підприємства
"Східний гірничо-збагачувальний
комбінат" до Територіального
управління Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області про скасування постанови та
окремих положень припису,

встановив:

Державне підприємство "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат"
звернулось до Територіального
управління Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області з позовом, в якому, з
урахуванням уточненої позовної вимоги,
просив:

скасувати постанову про застосування
економічних санкцій № 15-5/3.12-88 від 20
серпня 2009 року, винесену
територіальним управлінням Державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровській області за
результатами складеного акта
перевірки від 20 серпня 2009 року №15-5/3.21-89;

скасувати окремі положення припису від
20 серпня 2009 року, винесеного за
результатами складеного акту
перевірки від 20 серпня 2009 року №15-5/3.21-89,
в частині пункту 2 припису (зобов'язання
внести на відповідний рахунок
держказначейства кошти у
відповідності до Постанови №15-5/3.12- від
20.08.2009 року), винесеного територіальним
управлінням Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року, позов
задоволено частково: скасовано
постанову Територіального управління
Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області № 15-5/3.12-88 від 20 серпня 2009 року;
скасовано окремі положення припису
Територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровській області від 20.08.2009
року до акту № 15-5/3.21-89, а саме: пункт 2 в
частині зобов'язання внести на
відповідний рахунок держказначейства
кошти у відповідності до постанови №
15-5/3.12-88 від 20.08.2009 року; зобов'язано
Територіальне управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровській області переглянути
результати планових перевірок
використання паливно-енергетичних
ресурсів для Державного підприємства
«Східний гірничо-збагачувальний
комбінат», відповідно до вимог чинного
законодавства, а саме: виключити з
постанови № 15-5/3.12-88 від 20
серпня 2009 року пункти: б) перевитрати
електроенергії в електричних мережах
підприємства за рахунок зниженого
коефіцієнту потужності з причин:
незадовільна робота компенсуючих
пристроїв (Інгулецька шахта) -24,3
тис.кВт*год.; г) перевитрати
електроенергії в електричних мережах
підприємства за рахунок зниженого
коефіцієнту потужності з причин:
незадовільна робота компенсуючих
пристроїв (Смолінська шахта) -14,3
тис.кВт*год., з винесенням відповідної
постанови та припису. В решті позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
відповідач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати та
ухвалити нове судове рішення про
відмову в задоволенні позову.

В запереченнях позивач просив залишити
скаргу без задоволення, а оскаржувані
рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що протягом 5-20 серпня 2009
року державним інспектором
теруправління Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області Спиридоновим О.Г. проведено
планову перевірку діяльності
ДП «СхідГЗК» у сфері
енергозбереження згідно з «Програмою
перевірки підприємств, установ та
організацій з питань
енергозбереження».

За підсумками перевірки інспектором
складений акт від 20 серпня 2009 № 15-5/3.21-89
та видано припис про усунення
виявлених перевіркою перевитрат
електроенергії на Інгульській та
Смолінській шахтах.

Так, під час комплексної перевірки
використання паливо-енергетичних
ресурсів встановлено факт
нераціонального використання
підприємством паливо-енергетичних
ресурсів, що є порушенням п. «є» ст. 27
Закону України "Про енергозбереження".

Також на підставі вказаного акта
відповідачем винесено постанову №
15-5/3.21-88 від 20 серпня 2009 року
про застосування економічних санкцій
до ДП «СхідГЗК» у сумі 425 216 грн 32 коп.

Не погоджуючись з постановою № 15-5/3.21-88
від 20 серпня 2009 року про застосування
економічних санкцій до ДП «СхідГЗК» у
сумі 425 216 грн 32 коп. та приписом від 20
серпня 2009 року в частині пункту 2
(зобов'язання внести на відповідний
рахунок держказначейства кошти у
відповідності до постанови №15-5/3.12- від
20.08.2009 року), позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Приймаючи таке рішення, суди виходили
із того, що відповідач не довів
виконання вимог закону спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань забезпечення
реалізації державної політики у сфері
ефективного використання енергетичних
ресурсів та енергозбереження.

У судових рішеннях йдеться і про те, що
розрахунок перевитрат та визначення
нераціонального (неефективного)
використання паливо-енергетичних
ресурсів проведено відповідачем на
підставі нормативних документів, які
не підлягають застосуванню, оскільки
Методики, які є за своєю суттю є
нормативно-правовими документами, не
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України і не опубліковані в
установленому порядку.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів.

Указом Президента України від 3 жовтня
1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади»
установлено, що з 01 січня 1993
року нормативно-правові акти, які
видаються міністерствами, іншими
органами виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації. Також
установлено, що державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших центральних органів виконавчої
влади, органів господарського
управління та контролю здійснює
Міністерство юстиції України.

На виконання цього Указу
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 1992 року № 731 затверджено
Положення. Підпунктом «б» пункту 4
Положення встановлено, що державній
реєстрації підлягають
нормативно-правові акти будь-якого
виду (постанови, накази, інструкції
тощо), якщо в них є одна або більше норм,
що мають міжвідомчий характер, тобто є
обов'язковими для інших міністерств,
органів виконавчої влади, а також
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ і організацій, що
не входять до сфери управління органу,
який видав нормативно-правовий акт.

Відповідно до підпункту «е» пункту 5
Положення на державну реєстрацію не
подаються акти рекомендаційного,
роз'яснювального та інформаційного
характеру (методичні рекомендації,
роз'яснення, у тому числі податкові,
тощо), нормативно-технічні документи
(національні та регіональні стандарти,
технічні умови, будівельні норми і
правила, тарифно-кваліфікаційні
довідники, кодекси усталеної практики,
форми звітності, у тому числі щодо
державних статистичних спостережень,
адміністративних даних та інші).

Пунктом 15 Положення передбачено, що
міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади направляють для
виконання нормативно-правові акти лише
після їх державної реєстрації та
офіційного опублікування. У разі
порушення зазначених вимог
нормативно-правові акти вважаються
такими, що не набрали чинності, і не
можуть бути застосовані.

Методика затверджена наказом
Державного комітету України з
енергозбереження від 26
жовтня 2001 року № 113.

Указом Президента України від 31 грудня
2005 року № 1900/2005 утворено Агентство.

Відповідно до статті 7 Положення про
Національне агентство України з питань
забезпечення ефективного використання
енергетичних ресурсів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 квітня 2006 року № 412,
нормативно-правові акти Агентства
підлягають реєстрації в установленому
законодавством порядку.

Наказом від 13 грудня 2006 року № 89
Агентство перезатвердило Методику,
проте на державну реєстрацію до
Міністерства юстиції України в
установленому законодавством порядку
її не подало.

Як видно зі змісту Методики, нею
встановлено порядок визначення обсягу
неефективного використання ПЕР,
наведено формули для виконання
розрахунків їх перевитрат з метою
забезпечення економічного механізму
енергозбереження.

Проведені відповідно до Методики
розрахунки обсягів нераціонального
використання ПЕР використовуються при
застосуванні економічних санкцій та
нарахуванні енергетичного збору.

Ця Методика, відповідно до сфери її
застосування, поширюється на всі
підприємства і установи по отриманню,
переробці, перетворенню,
транспортуванню, зберіганню, обліку та
використанню ПЕР, розміщених на
території України, а також на окремі
споруди та інженерні об'єкти інших
підприємств і установ та їх філій
незалежно від форм власності, що
виробляють або споживають електричну
та теплову енергію, а також інші ПЕР.

Метою застосування Методики є:
виконання розрахунків перевитрат ПЕР;
контроль за додержанням норм
законодавства про енергозбереження на
підприємстві; контроль за виконанням
вимог нормативних документів щодо
підтримання та підвищення технічного
рівня енергоефективності обладнання
та систем енергопостачання тощо.

Зважаючи на коло суб'єктів, на яких
поширює свою дію Методика, а також те,
що на підставі проведених відповідно
до її вимог розрахунків обсягів
нераціонального використання ПЕР
застосовуються економічні санкції та
нараховується енергетичний збір,
колегія суддів вважає, що вона є
нормативно-правовим актом, який може
бути направлений на виконання лише
після його державної реєстрації в
установленому законодавством порядку.

За таких обставин у справі, що
розглядається, суди першої та
апеляційної інстанцій правильно
застосували норми матеріального права,
а тому касаційна скарга Державного
агентства з енергоефективності та
енергозбереження України не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державного агентства
з енергоефективності та
енергозбереження України залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: