Справа № 825/2152/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2014 року Чернігів
Справа № 825/2152/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Єгуновій О.М.

за участю представника позивача Лівак
Н.В.

представника відповідача Зенова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Чернігівський" до Держспоживінспекція
у Чернігівській області про
скасування постанови , -

В С Т А Н О В
И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Чернігівський" звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Держспоживінспекція у Чернігівській
області про скасування постанови від
17.04.2014 № 0103.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
висновки здійснені відповідачем, за
результатами перевірки, щодо порушення
позивачем вимог нормативних
документів, ТУ, ДСТУ зазначених у п.п. 1-11
додатку №7 до акту перевірки, а саме
відсутність необхідної, повної,
доступної та достовірної інформації
про продукціє, не відповідає дійсності.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала та просила
його задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на заперечення, які
приєднанні до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до направлення на
проведення перевірки від 03.04.2014 №02- 14/17
Д головному спеціалісту відповідача
Нашиванько В.М. та провідному
спеціалісту Саленик Я.М. було доручено
здійснити планову перевірку
дотримання законодавства про захист
прав споживачів ТОВ «Торговий дім
«Чернігівський», що знаходиться за
адресою; м. Чернігів, вул.
Старобілоуська, 71.

В ході перевірки було встановлено
реалізацію продукції, що не відповідає
вимогам нормативних документів, ТУ,
ДСТУ зазначених у п.п. 1-11 додатку №7 до
акту перевірки. Відсутність
необхідної, повної, доступної та
достовірної інформації для споживачів,
яка була в реалізації в магазині ТОВ
«Торговий дім «Чернігівський», що
знаходиться за адресою: м. Чернігів,
вул. Старобілоуська, 71 та відсутність
платіжних терміналів для здійснення
розрахункових операцій, чим порушено
СТ.6, СТ.15, СТ.19 Закону України «Про
захист прав споживачів», ст.15, ст.З8
Закону України «Про безпечність та
якість харчових продуктів», п.П, п.17, П.21
«Порядку провадження торговельної
діяльності та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів», затверджених постановою КМУ
від 15.06.2006р. №833, П.29 Технічного
регламенту щодо правил маркування
харчових продуктів, про складено акт
№0147 від 09.04.2014.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів», споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на^ території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на:

1) захист своїх прав державою;

2) належну якість продукції та
обслуговування;

3) безпеку продукції;

4) необхідну, доступну, достовірну
та своєчасну інформацію про продукцію,
її

кількість, якість, асортимент, а також
про її виробника (виконавця, продавця).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
захист прав споживачів», споживач має
право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна
містити:

1) назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими вони реалізуються;

2) найменування нормативних
документів, вимогам яких повинна
відповідати вітчизняна продукція;

3) дані про основні властивості
продукції, а щодо продуктів харчування
- про склад (включаючи перелік
використаної у процесі їх виготовлення
сировини, в тому числі харчових
добавок), номінальну кількість (масу,
об'єм тощо), харчову та енергетичну
цінність, умови використання та
застереження щодо вживання їх окремими
категоріями споживачів, а також іншу
інформацію, що поширюється на
конкретний продукт;

4) відомості про вміст шкідливих
для здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами;

5) позначку про наявність або
відсутність у складі продуктів
харчування генетично модифікованих
компонентів;

6) дані про ціну (тариф), умови та
правила придбання продукції;

6-1) виробник (продавець) у разі
виявлення недостовірної інформації
про продукцію (якщо вона не шкодить
життю, здоров'ю або майну споживача)
протягом тижня вилучає цю продукцію з
продажу та приводить інформацію про
неї до відповідності;

7) дату виготовлення;

8) відомості про умови зберігання;

9) гарантійні зобов'язання
виробника (виконавця);

10) правила та умови ефективного і
безпечного використання продукції;

1) строк придатності (строк служби)
товару (наслідків роботи), відомості
про необхідні дії споживача після їх
закінчення, а також про можливі
наслідки в разі невиконання цих дій;

2) найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.

Вимоги щодо маркування харчових
продуктів викладені в ДСТУ 4518:2008
«Продукти харчові. Маркування для
споживачів. Загальні правила»,
Технічному регламенті щодо правил
маркування харчових продуктів,
затвердженого Наказом Державного
комітету України технічного
регулювання та споживчої політики №487
від 28.10.2010 року та іншими
нормативно-правовими актами для
кожного окремого виду продукції.

Відповідно до ДСТУ 4518:2008 «Продукти
харчові. Маркування для споживачів.
Загальні правила», споживче маркування
- маркування, що містить інформацію
щодо виробника, кількості, якості та
ціни продукції, способів поводження з
нею під час споживання, а також
рекламує продукцію.

Згідно п. 4.2. вказаного ДСТУ, виробник
(продавець) зобов'язаний своєчасно
надавати споживачу інформацію про
харчові продукти. Ця інформація не
повинна вводити в оману споживача.
Інформація для споживача повинна бути
чіткою, конкретною, однозначною,
забезпечувати споживачу можливість
правильного вибору продукту та нести
правдиві відомості щодо продукту.
Інформація, яка стосується складу,
властивостей, харчової цінності,
природи походження, способів
виготовлення та споживання, а також
інших властивостей, які характеризують
прямо або опосередковано безпечність і
якість харчового продукту, повинна
забезпечувати однозначне сприйняття
споживачем та унеможливлювати
помилкове сприйняття цього продукту за
інший, близький до нього за зовнішнім
виглядом або органолептичними
показниками.

В п. 4.5.6 ДСТУ 4518:2008 зазначено, що поживну
(харчову) цінність (вміст білків, жирів,
вуглеводів, вітамінів, макро- та
мікроелементів) певного харчового
продукту треба зазначати відповідно до
вимог розділу 5. Відомості про вміст
білків, жирів, вуглеводів наводять у
випадку, якщо їх значення у 100 г (см)
харчового продукту складає не менше
ніж 2 %, а для мінеральних речовин та
вітамінів не менше ніж 5% від
рекомендованого добового споживання.

Енергетичну цінність (калорійність) та
поживну (харчову) цінність продукту
треба зазначати з урахуванням
розрахункових даних виробника
відповідно до рецептури та з
урахуванням вимог САС/ОЕ 2 [5].

Енергетичну цінність (калорійність)
продукту треба зазначати в кілоджоулях
(кДж) і /або кілокалоріях (ккал) у
перерахунку на 100 г або на 100 см3
продукту.

Інформація про вміст показників
поживної цінності (білків, жирів,
вуглеводів , цукрі, насичених жирних
кислот, харчових волокон, натрію)
повинна бути виражена в Грамах (г).

Додаткову інформацію про поживну
(харчову) цінність допустимо виражати у
відсотках від рекомендованої дробової
норми споживання відповідного
показника Окрім цього, в п. 6 Технічного
регламенту зазначено, що маркування
харчових продуктів повинно містити
таку обов'язкову інформацію як поживну
(харчову) цінність із позначенням
кількості білків, вуглеводів та жирів у
встановлених одиницях виміру на 100 г (100
мл) харчового продукту та енергетичну
цінність (калорійність) виражену в кДж
та/або ккал на 100 г (100 мл) харчового
продукту.

Безпосередньо в п. 29 Технічного
регламенту вказано, що інформацію про
поживну (харчову) цінність зазначають у
маркуванні харчового продукту як
кількісні відомості, призначені для
інформування споживача про поживні
властивості продукту та енергетичну
цінність (калорійність).

Інформація про поживну (харчову)
цінність та енергетичну цінність
(калорійність) повинна містити:

інформацію про енергетичну цінність
(калорійність) в кілоджоулях (кДж)
та/або кілокалоріях (ккал) на 100 грамів
або 100 мл продукту;

інформацію про поживну (харчову)
цінність,а саме: кількість білків,
жирів, вуглеводів у грамах (г) на 100
грамів або 100 мл продукту.

Зазначимо, що в розділі 8 «Маркування»
ДСТУ 4435:2005 вказано, що на кожній одиниці
сножиткового пакування ковбас повинна
бути етикетка із зазначенням
інформаційних даних про харчову та
енергетичну цінність (калорійність) 100г
продукту - додаток Б. У вказаному
додатку встановлено, що ковбаси
напівкопчені на 100г продукту мають мати
не менше 13г білків і не більше 50 г жирів.
Згідно примітці зазначено, що точні
інформаційні дані про харчову та
енергетичну цінність (калорійність)
розраховує виробник до конкретної
рецептури ковбаси. У вказаному випадку
в нормах ДСТУ зазначені лише обмеження
щодо харчової та енергетичної цінності
(калорійності) на 100г продукту.

В розділі 8 ДСТУ 4436:2005, вказано, що
маркована оболонка варених ковбас,
сосисок та сардельок повинна мати
познаки харчової та енергетичної
цінності на 100г продукту та також
зазначено, що точні інформаційні дані
про харчову та енергетичну цінність
(калорійність) розраховує виробник
відповідно до певної рецептури, і вже
безпосередньо в додатку к до вказаного
ДСТУ наведені гранично допустимі норми
вмісту жиру та білку в тому чи іншому
ковбасному виробі.

Наказом Держспоживстандарту України
від 28.10.2010 №487 затверджено
технічний регламент щодо правил
маркування харчових продуктів. Згідно
П.2 зазначеного регламенту, його вимоги
поширюються на маркування (стикування)
розфасованих продуктів, харчування, що
реалізуються кінцевому споживачу
через роздрібну торгівлю.

У відповідності до п.3 Наказу було
вирощено дозволити суб'єктам
господарювання використовувати
пакувальні матеріали та етикетки,
виконані без урахування вимог
технічного регламенту, протягом 18
місяців з дня набрання чинності.
Продукти харчування, пакувальні
матеріали та етикетки яких виконані
без урахування вимог технічного
регламенту, виготовлені та/або введені
в обіг не пізніше ніж через 9 місяців з
дня набрання чинності технічним
регламентом, зачищаються в обігу на
ринку України до закінчення строку
придатності таких продуктів.

У відповідності з П.5 Наказу технічним
комітетам стандартизації та
організаціям-розробникам національних
стандартів на харчову продукцію було
доручено привести свої нормативні
документи у відповідність з вимогами
Технічного регламенту (відповідні
зміни мали бути внесені, в тому числі,
до ДСТУ та технічних умов, згідно якими
виробляються харчові продукти).

Відповідно до П.6 Технічного регламенту
вимоги до маркування харчових
продуктів повинні забезпечувати
надання споживачу необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про харчовий продукт.

У маркуванні, оформленні, рекламуванні
харчових продуктів забороняється
використання будь-якої інформації, яка
вводить в оману споживача або містить
інформацію щодо властивостей
харчового продукту, яких у нього немає.

Маркування харчових продуктів повинно
містити таку обов'язкову інформацію:

1) назву харчового продукту;

2) склад харчового продукту;

3) кількість окремих інгредієнтів
(класу інгредієнтів) для випадків, що
визначені в пункті 18 цього Технічного
регламенту;

4) кількість харчового продукту у
встановлених одиницях виміру;

5) часові характеристики
придатності харчового продукту;

6) умови зберігання, якщо харчовий
продукт потребує особливих умов
зберігання;

7) умови та рекомендації
використання, якщо харчовий продукт
потребує особливих умов використання; -
і

8) найменування та
місцезнаходження і номер телефону
виробника або гарячої лінії, фактичну
адресу потужностей (об'єкта)
виробництва, а для імпортованих
харчових продуктів - найменування та
місцезнаходження і номер телефону
імпортера;

9) найменування та
місцезнаходження і номер телефону
підприємства, яке здійенює функції
щодо прийняття претензій від
споживача, у разі якщо цим
підприємством не є виробник;

10) номер партії виробництва;

11) інформацію про генетично
модифіковані організми в складі
харчового продукту (відповідно до
чинного законодавства);

12) інформацію щодо місця
походження для харчових продуктів, які
лише упаковані або розфасовані в
Україні, якщо відсутність такої
інформації може ввести в оману
споживача;

13) поживну (харчову) цінність із
позначенням кількості білків,
вуглеводів та жирів у встановлених
одиницях виміру на 100 г (100 мл) харчового
продукту та енергетичну цінність
(калорійність) виражену в кДж та/або
ккал на 100 г (100 мл) харчового продукту;

14) застереження щодо споживання
харчового продукту певними
категоріями споживачів (дітьми,
вагітними жінками, літніми людьми,
спортсменами та алергіками), якщо такий
продукт може негативно впливати на їх
здоров'я при його споживанні;

15) позначення знака для товарів і
послуг, за яким харчовий продукт
реалізується (за наявності).

Крім того, маркування може містити
рекомендації до застосування, якщо за
їх відсутності споживач не зможе
відповідним чином використовувати
продукт харчування.

Отже, технічний регламент зобов'язує
виробників надавати точну інформацію
про поживну (харчову) цінність із
позначенням кількості білків,
вуглеводів та жирів у встановлених
одиницях виміру на 100 г (100 мл) харчового
продукту та енергетичну цінність
(калорійність) виражену в кДж та^бо ккал
на 100 г (100 мл) харчового продукту.

Щодо використання платіжних
терміналів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
захист прав споживачів» забороняється
примушувати споживача придбавати
продукцію неналежної якості або
непотрібного йому асортименту, у
будь-який спосіб обмежувати
використання ним електронних
платіжних засобів, якщо відповідно до
законодавства продавець (виконавець)
зобов'язаний приймати їх до сплати.
Згідно постанови КМУ від 15.06.2006р. №833
суб'єкти господарювання повинні
забезпечити можливість використання
спеціальних платіжних засобів під час
здійснення розрахунків за продані
товари (надані послуги) відповідно до
законодавства.

Відповідно до Постанови від 29 вересня
2010 р. N 878 «Про здійснення розрахунків за
продані товари (надані послуги) з
використанням спеціальних платіжних
засобів» установлено, що суб'єкти
господарювання, які провадять
діяльність у сфері продажу товарів,
громадського харчування та послуг і
які відповідно до закону
використовують реєстратори
розрахункових операцій, повинні
здійснити перехід на обов'язкове
приймання спеціальних платіжних
засобів для здійснення розрахунків за
продані товари (надані послуги) в
термін до 1 липня 2011 р.

Як зазначено у акті перевірки магазину
позивача станом на час перевірки з 09-00
до 14-00 год. 09 квітня 2014 року в магазині
ТОВ «Торговий дім «Чернігівський», що
знаходиться за адресою: м. Чернігів,
вул. Старобілоуська, 71 платіжний
термінал був відсутній взагалі.

І договір з банком на обслуговування
платіжних терміналів перевіряючим
особам представлений не був.

Враховуючи вищевикладене, в
задоволенні адміністративного позову
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Чернігівський" необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Чернігівський" - відмовити в повному
обсязі.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот