Справа № 2а-4285/09/2670
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 липня 2014 року м. Київ
В/800/2919/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:
Веденяпіна О.А. - судді-доповідача,

Ланченко Л.В., Степашка О.І., Цвіркуна
Ю.І., Юрченко В.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_5

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 1 квітня 2014 року у справі №
2а-4285/09/2670

за позовом ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва,
Головного управління Державного
казначейства України в м. Києві,

третя особа ОСОБА_6 - приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу,

про стягнення надмірно сплаченого
податку з доходів фізичних осіб, штрафу
за несвоєчасне повернення коштів,
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся із заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 1 квітня 2014 року, якою
касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без
задоволення, касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
задоволено, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 травня 2011 року скасовано та
залишено в силі постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
листопада 2010 року.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: п. 15.3 ст. 15 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» та п. 11.3
ст. 11, п. 18.8 ст. 18, п.п.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на постанову Вищого
адміністративного суду України від 27
січня 2009 року у справі № 2а-582/06 (№
К-6597/07).

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України»).

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справі, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_5 у допуску до
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 1 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва, Головного управління Державного
казначейства України в м. Києві, третя
особа ОСОБА_6 - приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу, про стягнення надмірно
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб, штрафу за несвоєчасне повернення
коштів, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та не може бути
оскаржена.

Судді
О.А. Веденяпін

Л.В. Ланченко

О.І. Степашко

Ю.І. Цвіркун

В.П. Юрченко