Справа № 818/1596/14
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 р.
Справа №818/1596/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання
- Заіченко А.М.,

представник позивача - Кузьменко Т.О.,

представника відповідача - Борозенця
Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу № 818/1596/14
за позовом Державного
науково-дослідного інституту хімічних
продуктів до Державної фінансової
інспекції в Сумській області про
скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Державний науково-дослідний інститут
хімічних продуктів (далі по тексту -
позивач, ДНДІХП) звернувся до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Сумській області (далі по
тексту - відповідач, ДФІ в Сумській
області) про скасування вимог пунктів 3,
4, 5, 7 листа-вимоги ДФІ в Сумській
області від 18.02.2014 №18-05-14/1281.

Свої вимоги мотивує тим, що
відповідачем було проведено перевірку
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
ДНДІХП. 24 лютого 2014 року на адресу
позивача надійшов лист ДФІ в Сумській
області від 18.02.2014 за № 18-05-14-14/1281 "Про
усунення виявлених ревізією порушень",
який станом на 26 лютого 2014 року
розглянутий ДНДІХП та вжито заходи
щодо усунення порушень законодавства,
причин та умов, що сприяли їх вчиненню.
При цьому висновки викладені в пунктах
3, 4, 5, 7 листа-вимоги на переконання
представника позивача є
необґрунтованими у зв'язку з
неврахуванням фактичних обставин
здійснення підприємством
господарської діяльності.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях (а.с.71-79) та зазначив, що в
ході проведеної перевірки
фінансово-господарської діяльності
ДНДІХП було виявлено ряд порушень. За
результатами перевірки, на адресу
позивача було направлено лист-вимогу
від 18.02.2014 за № 18-05-14-14/1281 "Про усунення
виявлених ревізією порушень".
Зазначені порушення не були усунені
позивачем, а тому відповідач просить
відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, з огляду на
наступне.

У судовому засіданні встановлено, що
посадовими особами ДФІ в Сумській
області була проведена планова ревізія
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
ДНДІХП за період з 01.10.2011 по 31.10.2013, за
результатами якої складено акт ревізії
від 06 лютого 2014 року №05-08/01 (а.с.148-171).

24 лютого 2014 року на адресу ДНДІХП (вх.
№676 від 24.02.2014) надійшов лист-вимога №
18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 ДФІ в Сумській
області "Про усунення виявлених
ревізією порушень" (а.с.48-52).

Задовольняючи позовні вимоги в частині
скасування пункту 4 листа-вимоги №
18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 ДФІ в Сумській
області, суд виходить з наступного.

Так в п. 4 листа - вимоги зазначено, що
ревізією розрахунків за претензіями та
з відшкодування збитків, встановлено,
що в супереч ст.ст. 617,629 ЦК України, п. 8.1
Договору від 03.07.2012 року № 274/Т/25-12 на
виконання утилізації звичайних видів
боєприпасів, непридатних для
подальшого використання і зберігання
(надлишкових), укладеного з
Міністерством оборони України, за
відсутності претензійно-позовної
роботи ДНДІХП в січні 2013 року проведено
оплату штрафних санкцій Міністерству
оборони України на суму 26547,79 грн. без
вжиття заходів щодо представлення всіх
необхідних документів замовнику для
визнання форс-мажорних обставин у
визначені терміни.

Разом з тим, на переконання суду, такі
висновки посадових осіб ДФІ в Сумській
області є необґрунтованими з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що Міністерство
оборони України (Замовник), з однієї
сторони, і Державний науково-дослідний
інститут хімічних продуктів
(Виконавець), з другої сторони, в рамках
виконання Державної цільової
оборонної програми утилізації
звичайних видів боєприпасів не
придатних для подальшого використання
і зберігання, на 2008 - 2017 роки уклали
договір на виконання утилізації
звичайних видів боєприпасів,
непридатних для подальшого
використання і зберігання № 274/Т/ 25-12
від 03.07.2012 року (далі - Договір, а.с. 23-26).

Виконавши більшу частину своїх
зобов'язань по утилізації боєприпасів
по договору 274/Т/25-12 від 03.07.2012р., та на
виконання своїх зобов'язань по вище
зазначеному договору, 25.12.2012 року
Позивач (Виконавець) по накладній № 355
від 24.12.2012 року отримав 1666 штук 122 мм
осколково-фугасних снарядів
підвищеної потужності ОФ 56-1.

Календарним планом до Договору
(додаток № 2 а.с. 27) було передбачено
завершити роботи 10.12.2012 р.

21.01.2013р. вх. № 115 від Департаменту
утилізації компонентів ракетного
палива та рекет і боєприпасів
Міністерства оборони України за №
247/4/102 від 16.01.2013 р. позивачем був
отриманий лист-претензія (а.с. 28-29).

Згідно даного листа позивачеві
Міністерством оборони України було
запропоновано сплатити 14407 грн. 65 коп.
пені за порушення строку надання актів
виконаних робіт № 4 - 7 по договору від
03.07.2012р № 274/Т/25-12, а також 12140 грн. 14 коп.
штрафу, з розрахунку 7 відсотків від
вартості не виконаних у 2012 році робіт з
утилізації боєприпасів на суму
173430,60грн.

Відповідно до пункту 4.4 Договору датою
звітування є дата отримання Замовником
належним чином оформлених документів,
що підтверджують факт виконання робіт
з утилізації боєприпасів. Акти
виконаних робіт №№ 4-7 були надані до
Департаменту утилізації після 10.12.2012 р.
із затримкою строком 3-15 днів. Оплата
підприємством штрафних санкцій в сумі
26547,79 грн. була проведена згідно
претензії виставленої МОУ вих. листом
№ 274/4/102 від 16.01.2013 року. Пеня обрахована
відповідно до пункту 7.3.1 Договору, а
саме:" за порушення строків виконання
зобов'язань по Договору з Виконавця
стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка
вартості невиконаних робіт з
утилізації боєприпасів, з яких
допущено прострочення виконання, за
кожний день прострочення».

Разом з тим, в період виконання
зобов'язань за Договором, на
підприємстві позивача стався нещасний
випадок, з причин якого розпорядженням
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України в Сумській
області від 07 вересня 2012 року за №10-06/455
(а.с. 138) було заборонено ведення робіт з
утилізації звичайних видів
боєприпасів. Поновлення робіт
відбулося з 28.09.2012 р., згідно рішення
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України в Сумській
області від 14 вересня 2012 року за №10-07/216.

На переконання посадових осіб ДФІ,
зазначений нещасний випадок можна
вважати форс-мажорною обставиною, що
виникла під час виконання Договору
укладеного між позивачем та
Міністерством оборони України, що
виключає відповідальність за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
таким договором.

Однак, на переконання суду, такі
висновки є безпідставними, з огляду на
наступне.

Пунктом 8.1 зазначеного Договору
передбачено, що Сторони звільняються
від відповідальності за невиконання
або неналежне виконання зобов'язань за
Договором, у разі виникнення обставин
непереборної сили (форс-мажорних
обставин), які не існували під час
укладення Договору та виникли поза
волею Сторін, настанню та дії яких вони
не могли перешкоджати (аварія,
катастрофа, стихійне лихо, епідемія,
епізоотія, війна тощо ).

Також, відповідно до ч. 1 ст. 617
Цивільного кодексу України, особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили.

Під випадком розуміються будь-які
діяння, не викликані чиїмось наміром
або необережністю, тобто відсутність
вини порушника. Випадковою можна
визнати обставину, яку не можна
передбачити та попередити при
застосуванні обов'язкової для боржника
обачності, хоча вона могла б бути
передбачена та попереджена, якщо б
боржник віднісся до свого зобов'язання
з більшою обачністю, ніж та, до якої він
був зобов'язаний або якщо на місці
боржника була б інша особа.

Такий підхід щодо суб'єктивної
неможливості передбачити, а отже і
попередити діяння, що викликало
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання, дозволяє відмежувати
випадок від непереборної сили
(форс-мажор).

Поняття та ознаки непереборної сили
розкриваються у п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК.
Непереборною силою визнається
надзвичайна або невідворотна за даних
умов подія. Як підстава звільнення
особи, що порушила зобов'язання, від
відповідальності непереборна сила
характеризується двома ознаками.
По-перше, це зовнішня до діяльності
сторін обставина, яку сторони, хоча б
навіть і передбачили, але не могли
попередити. До таких обставин, як
правило, відносять стихійні лиха
(землетрус, повінь, пожежі) та соціальні
явища (війни, страйки, акти владних
органів тощо). По-друге, ознакою
непереборної сили є її надзвичайність,
що означає, що це не рядова, звичайна
обставина, яка хоча і може спричинити
певні труднощі для сторін, але не
виходить за рамки буденності.

При цьому ч. 2 ст. 617 передбачено, що не
вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів.

При цьому, з розпорядження
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України в Сумській
області про зупинення виконання робіт
від 07 вересня 2012 року за №10-06/455 (а.с. 138),
вбачається, що нещасний випадок на
підприємстві позивача стався у зв'язку
з порушенням правил безпечного
виконання робіт. Тобто, у зв'язку з
недодержанням позивачем своїх
обов'язків, щодо створення безпечних
умов праці.

Отже, нещасний випадок, що стався на
підприємстві позивача, у зв'язку з яким
були недотримані терміни виконання
зобов'язань за договором між позивачем
та Міністерством оборони України №
274/Т/ 25-12 від 03.07.2012 року, не може
вважатися випадком або обставиною
непереборної сили, в розумінні ст. 617
Цивільного кодексу України та
Договору. Відтак, на переконання суду,
п. 4 листа вимоги ДФІ в Сумській області
№ 18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 не відповідає ч. 3
ст. 2 КАС України.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
скасування пункту 5 листа-вимоги №
18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 ДФІ в Сумській
області, суд виходить з наступного.

В даному пункті листа-вимоги зазначено,
що ревізією дотримання законодавства
при нарахуванні та виплаті працівникам
премій встановлено, що в порушення ч. 3
ст. 151 Кодексу законів про працю
України, ст. 2, 15 Закону України «Про
оплату праці» ДНДІХП, на підставі
наказів від 27.06.2012 № 270, від 31.10.2012 № 518,
від 26.12.2012 № 637, від 19.09.2013 № 4Ю, від 21.10.2013
№ 462, від 13.11.2012 № 545 зайво нараховано та
виплачено премій 15 працівникам за
виконання річного звіту; до дня
ракетних військ і артилерії; за трудові
заслуги та сумлінну працю; до дня
робітників автомобільного транспорту;
до дня машинобудівника на загальну
суму 30036,50 грн., в тому числі: у червні 2012
року - 2769,00 грн., у жовтні 2012 року - 200,00
грн., у листопаді 2012 року -300,00 грн., у
грудні 2012 року - 26267,50 грн., у вересні 2013
року - 300,00 грн., у жовтні 2013 року - 200,00
грн. в той час, як до вказаних
працівників були застосовані
дисциплінарні стягнення.

В судовому засіданні підтверджено, що
згідно наказів по підприємству,
кадрових наказів, записів у книгах
реєстрації наказів за період з 01.10.2011 по
31.10.2013 встановлено, що накази про зняття
дисциплінарного стягнення з
працівників: ОСОБА_4 (догана накладена
наказом від 19.03.2012 № 131); ОСОБА_5 (догана
накладена наказом від 19.03.2012№ 131);
ОСОБА_6 (догана накладена наказом від
03.01.2012 № 6); ОСОБА_7 (догана накладена
наказом від 11.10.2012 № 470); ОСОБА_8. (догана
накладена наказом від 02.04.2012 № 153);
ОСОБА_9 (догана накладена наказом від
02.04.2012 № 153); ОСОБА_10 (догана накладена
наказом від 02.04.2012 №153); ОСОБА_11
(догана накладена наказом від 02.04.2012 №
153); ОСОБА_12 (догана накладена наказом
від 02.04.2012 № 153); ОСОБА_13 (догана
накладена наказом від 02.04.2012 № 153);
ОСОБА_14 (догана накладена наказом від
07.08.2013 № 347); ОСОБА_15 (догана накладена
наказом від 16.07.2013 № 327); ОСОБА_27 (догана
накладена наказами від 01.04.2013 № 154, від
04.06.2013 № 276); ОСОБА_16 (догана накладена
наказом від 04.06.2013 № 276); ОСОБА_17 (догана
накладена наказом від 01.04.2013 № 154)
відсутні.

Слід зазначити, що вищевказані премії
нараховані працівникам Підприємства
при наявності не знятих доган та
виплачені відповідно платіжних
відомостей через касу підприємства,
згідно видатковим касовим ордерам від
22.10.2012 № 405, від № 443, від 23.11.2012 № 479 та
перераховані на карткові (зарплатні)
рахунки відповідних працівників
платіжними дорученнями від 28.12.2012 № 1844,
від 31.01.2013 № 127, від 26.02.2013 № 198, від 06.03.2013
№231, від 19.03.2013 № 239, від 28.03.2013 № 289, від
10.04.2013 № 312, від 11.04.2013 № 337 згідно
реєстрів на поповнення карткових
рахунків.

Представник позивача проти наведених
вище обставин не заперечувала.

Разом з тим, варто зазначити, що статтею
151 КЗпП встановлено, що протягом
терміна дії дисциплінарного стягнення
міри заохочення до співробітника не
застосовуються. Термін дії
дисциплінарного стягнення також
встановлено ст. 151 КЗпП, якщо протягом
року з дня накладення стягнення
робітник не підлягав новому стягненню,
вважається що він не мав
дисциплінарного стягнення.

Однією з мір забезпечення трудової
дисципліни є заохочення за
добросовісну працю відповідно до вимог
ст.140 КЗпП. До працівників також можуть
застосовуватися інші види заохочення,
передбачені правилами внутрішнього
розпорядку, що передбачено ст. 143 КЗпП.
Заохочення застосовується власником
або уповноваженим ним органом спільно
або за згодою з виборним органом
профспілкової організації,
об'являється наказом (розпорядженням) і
заносяться до трудової книжки
співробітників (ст. 144 КЗпП).

Саме такі заохочення (передбачені
правилами трудового розпорядку і які
підлягають занесенню до трудової
книжки співробітника) не можуть
застосовуватися протягом терміну дії
дисциплінарного стягнення згідно ст.151
КЗпП.

Що стосується премій за виробничі
результати, такі премії включаються в
фонд оплати праці в вигляді додаткової
заробітної плати в відповідності ст.2
Закону України «Про оплату праці» і п.2.2
Інструкції з статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстата від 13.01.2004р. № 5. Їх виплата
не пов'язана з дотриманням трудової
дисципліни і внутрішнього трудового
розпорядку, а залежить від виконання
виробничих показників.

Відтак, на переконання суду, п. 5 листа
вимоги ДФІ в Сумській області №
18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 не відповідає ч. 3 ст.
2 КАС України.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині скасування пункту 3
листа-вимоги № 18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 ДФІ в
Сумській області, суд виходить з
наступного.

Так в пункті 3 листа - вимоги
передбачено, що ревізією віднесення
витрат до виробничої собівартості при
виконанні договору від 02.11.2011 року №
USE-20.2-308-Д/К-11 встановлено, що всупереч п.
12 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 16 «Витрати»,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 31.12.1999 року № 318,
Методичних рекомендацій з формування
собівартості продукції у
промисловості, затверджених Наказом
Міністерства промислової політики
України від 09.07.2007 року № 373 було
допущено перевищення собівартості
виготовлення аерозольних гранат ГД-1 на
загальну суму 49936,55 грн.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до договору комісії
(договору про передачу продукції на
реалізацію) від 02.11.2011 року №
USE-20.2-308-Д/К-11, укладеного ДНДІХП в особі
директора Щербаня В.В. (Комітент) з
Державною компанією з експорту та
імпорту продукції і послуг військового
та спеціального призначення
«Укрспецекспорт» в особі заступника
генерального директора Пономарчук О.М.
(Комісіонер), ДНДІХП доручає
Комісіонеру за плату вчинити правочин
з продажу аерозольних гранат ГД-1.
Відповідно до п. 5.1 даного договору
загальна ціна продажу продукції
складає 1170000,00 дол. США.

На виконання умов даного договору
ДНДІХП протягом 2012 року виготовлено 2012
одиниць аерозольних гранат ГД-1, з яких
12 одиниць використано для випробування
та перевірки технології виготовлення
на відповідність вимогам технічних
умов (акт проведення випробувань
аерозольних гранат ГД-1 партії 2-12-Ш № 1
від 29.11.2012, протоколи випробувань від
06.11.2012 та від 29.11.2012), 2000 одиниць
поставлено Замовнику.

В ході ревізії встановлено, що ДНДІХП в
2012 році придбано фосфору червоного в
кількості 2520 кг у ПП «Експохім» на
загальну суму 259166,67 грн. (без ПДВ) та
фторкаучуку у ТОВ «Азбохім» в
кількості ,187 кг. на загальну суму 105982,15
грн. (без ПДВ).

Станом на 01.10.2011 та станом на 31.10.2013
залишки фосфору червоного та
фторкаучуку по бухгалтерському обліку
ДНДІХП відсутні.

Ревізією віднесення витрат до
виробничої собівартості при виконанні
Договору встановлено, що на
виготовлення 2012 одиниць аерозольних
гранат ГД-1 ДНДІХП фактично
використано, відповідно до вимог,
накладних та актів на списання фосфору
червоного в кількості 2470,0 кг загальною
вартістю 252430,67 грн. та фторкаучуку СКФ-32
в кількості 165,0 кг загальною вартістю
93513,65 гривень (а.с.13-20,83-94).

Списання зазначених матеріалів на
виробництво аерозольних гранат ГД-1
проводилося протягом травня - грудня 2012
року.

Проведеним в ході ревізії розрахунком
понаднормового списання фосфору
червоного, враховуючи, що фактично на
виробництво 2012 одиниць аерозольних
гранат ГД-1 витрачено фосфору червоного
в кількості 2470,0 кг загальною вартістю
252430,67 грн., встановлено понаднормативні
витрати фосфору червоного в кількості
395,63 кг (2470,0 кг - 2074,37 кг) загальною
вартістю 40805,07 гривень.

Відповідно до Розрахунку витрат
фторкаучуку СКФ-32, необхідного для
виготовлення піротехнічного
аерозольного складу на одну аерозольну
гранату ГД- 1, складеного провідним
інженером лабораторії 12-03 Горленко Н.Г.,
начальником відділу 12 Колос М.М. та
затвердженого директором ДНДІХП
Щербань В.В. 15.11.2011 (а.с. 91),витрати
фторкаучуку СКФ-32 на одну аерозольну
гранату складають 0,074 кг. Таким чином,
нормативні витрати фторкаучуку СКФ-32
на виробництво 2012 одиниць аерозольних
гранат ГД-1 складуть відповідно 148,89 кг
(2012 х 0,074 кг).

Проведеним в ході ревізії розрахунком
понаднормового списання фторкаучуку
СКФ-32, враховуючи, що фактично на
виробництво 2012 одиниць аерозольних
гранат ГД-1 витрачено фторкаучуку СКФ-32
в кількості 165,0 кг загальною вартістю
93513,65 грн., встановлено понаднормативні
витрати фторкаучуку СКФ-32 в кількості
16,11 кг (165,0 кг - 148,89 кг) загальною
вартістю 9131,48 гривень.

Загальні понаднормативні витрати
матеріальних ресурсів на виробництво
2012 одиниць аерозольних гранат ГД-1 за
договором від 02.11.2011 № USE-20.2-308-Д/К-11
склали 49936,55 грн. (40805,07 грн. + 9131,48
гривень).

Фактичним контролем, в ході вибіркової
інвентаризації товарно - матеріальних
цінностей у складах ДНДІХП наявності
залишків фосфору червоного та
фторкаучуку не виявлено.

Таким чином, в недотримання п. 12
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 16 «Витрати», Методичних
рекомендацій з формування
собівартості продукції (робіт, послуг)
у промисловості, затверджених наказом
Міністерства промислової політики
України від 09.07.2007 № 373, Розрахунку
витрат фосфору червоного, необхідного
для виготовлення піротехнічного
аерозольного складу на одну аерозольну
гранату ГД-1, затвердженого директором
ДНДІХП Щербань В.В.(а.с.90), та вимог
розрахунку витрат фторкаучуку СКФ-32,
необхідного для виготовлення
піротехнічного аерозольного складу на
одну аерозольну гранату ГД-1,
затвердженого директором ДНДІХП
Щербань В.В. 15.11.2011 (а.с. 91),посадовими
особами ДНДІХП у травні - грудні 2012 року
проведено понаднормове списання
фосфору червоного на виробництво 2012
одиниць аерозольних гранат ГД-1 в
кількості 395,63 кг на суму 40805,07 грн. та
понаднормове списання фторкаучуку
СКФ-32 на виробництво 2012 одиниць
аерозольних гранат ГД-1 в кількості 16,11
кг на суму 9131,48 грн., внаслідок чого
допущене завищення собівартості
виготовлення аерозольних гранат ГД-1 та
зменшення отриманого прибутку від
реалізації готової продукції на
загальну суму 49936,55 гривень.

При цьому суд не може погодитись з
доводами позивача, що фосфор червоний
та фторкаучук в 2012 році
використовувались для виготовлення
аерозольних гранат ГД-1 по трьом
договорам. Так з 01.10.2011р. по 31.10.2013р.
ДНДІХП виготовив для поставки ДП
«Укрспецекспорт» димові гранати ГД-1 по
договорах в наступній кількості:

1.По договору № USЕ-20.2-308-Д/К-11 від 02.11.11 - 2
000 шт.

2.По договору № USЕ -18.2-363-Д/К-11 від 09.12.11 -
294 шт.

3.По договору № USЕ -20.4-257-Д/К-12 від 28.12.12 -
132 шт.

Разом з тим, в ході ревізії, а також в
ході судового розгляду даної справи,
були досліджені первинні документи
бухгалтерського обліку (перелік
зазначений вище), які свідчать про
використання фосфору червоного
кількості 2520 кг на загальну суму 259166,67
грн. та фторкаучуку в кількості ,187 кг.
на загальну суму 105982,15 грн. для
виготовлення димових гранат ГД-1 по
договору від 02.11.2011 № USE-20.2-308-Д/К-11.

На вимогу суду, позивачем не було
надано первинних документів
бухгалтерського обліку, що свідчили б
про використання фосфору червоного та
фторкаучуку для виконання зобов'язань
за договорами № USЕ -18.2-363-Д/К-11 від 09.12.11
та № USЕ -20.4-257-Д/К-12 від 28.12.12.

Відтак, на переконання суду, п. 3 листа
вимоги ДФІ в Сумській області №
18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 відповідає ч. 3 ст. 2
КАС України.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині скасування пункту 7
листа-вимоги № 18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 ДФІ в
Сумській області, суд виходить з
наступного.

В пункті 7 листа-вимоги зазначено, що
враховуючи ненадання до зустрічної
звірки первинних документів щодо
підтвердження фактичного виконання
робіт ФОП ОСОБА_22 по договору від 01.11 2011
року № 61-11/ВС - 2, відсутність документів
щодо в'їзду на територію ДНДІХП
будь-якої техніки належної ФОП ОСОБА_22,
позивачем в лютому 2012 року
безпідставно проведено оплату коштів
на адресу ФОП ОСОБА_22 в сумі 25000 грн. за
роботу з демонтажу будівель
Підприємства, які ним фактично не
виконувались.

Ревізією встановлено, що між ДНДІХП та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_22
(далі - ФОП ОСОБА_22.) укладено договір
від 01.1 1.2011 № 61-11/ВС-2 (а.с. 41-43).

Відповідно до предмету договору, ФОП
ОСОБА_22 (далі - Виконавець)
зобов'язується на свій ризик власними
та залученими силами і засобами
виконати роботи по демонтажу будівель
командного пункту та казарми (інв. № 1180
та інв. № 1107) ДНДІХП (далі - Замовник) на
території випробувальної станції № 2,
що належить Підприємству, а ДНДІХП
зобов'язується передати ФОП ОСОБА_22 у
власність матеріали, одержані від
демонтажу зазначених будівель та
оплатити роботи по демонтажу.

Вивіз матеріалів, одержаних від
демонтажу, здійснюється ФОП ОСОБА_22
своїм транспортом за власні кошти (п. 1.2
Договору).

Відповідно до п.2.2-п.2.3 вищезазначеного
Договору, по завершенню робіт по
демонтажу будівель Виконавець
зобов'язаний очистити будівельний
майданчик (фронт робіт) від сміття,
непотрібних матеріальних ресурсів,
тимчасових споруд, приміщень тощо.
Здача закінчених робіт Виконавцем і
приймання їх Замовником оформлюється
Актом здачі-приймання виконаних робіт.

Пунктами 3.1 та 3.2. Договору визначено, що
сума договору складає 37000,00 грн., без
ПДВ. Розрахунок за виконані роботи
Замовник проводить шляхом
перерахування авансу в розмірі 50% від
загальної вартості Договору протягом 10
днів з моменту початку робіт згідно з
рахунком Виконавця.

Договором визначено, що
відповідальність за додержання правил
і норм техніки безпеки, виробничої
санітарії, протипожежної охорони і
безпечних умов праці працівників під
час проведення робіт по демонтажу
будівлі несе Виконавець.

Додатково до вищевказаного договору
було укладено п'ять додаткових угод:
додаткова угода №1 від 29.05.2012, №2 від
01.08.2012, №3 від 26.06.2013, №4 від 30.08.2013, №5 від
02.09.2013 (а.с. 43-47), відповідно до яких
вносилися зміни щодо п. 7.1 Договору в
частині продовження терміну дії
договору. Так, відповідно до останньої
додаткової угоди від 02.09.2013 № 5,
продовжено термін дії договору до
25.12.2013 року.

Згідно службової записки заступника
директора з економіки ОСОБА_5 від 06.02.2012,
виписки банку, ДНДІХП від 26.02.2012
перераховано на рахунок підприємця
коштів в сумі 25000,00 грн. у вигляді авансу
по договору від 01.11.201 1 №61-11/ВС-2.

Відповідно до акта здачі-прийняття
робіт № 67 (б/д) за додатковою угодою № 1
до Договору, підписаного зі сторони
Замовника директором Щербанем В.В. та
від виконавця ФОП ОСОБА_22, підприємцем
проведено демонтаж будівлі командного
пункту та казарми (інв. №1180 та інв. №1107)
Замовника на території Випробувальної
станції №2. Вартість робіт складає 25000,00
грн.

По бухгалтерському обліку
Підприємства прийняття виконаних
робіт від ФОП ОСОБА_22 проведено в
журналі-ордері № 6 в листопаді 2012 на
суму 25000.00 грн.

Ревізією встановлено, що будівля
казарми (інв. № 1107), первісною вартістю
108900,00 грн., залишковою - 0 грн. та будівля
командного пункту (інв. № 1180), первісною
вартістю 186000,00 грн., залишковою - 0 грн.
обліковується за субрахунком 103
«Будівлі та споруди» Підприємства,
матеріально-відповідально особа -
Ярошевський С.В.

Станом на момент проведення ревізії
вищезазначені будівлі не списані з
обліку Підприємства.

В ході ревізії комісією в складі: в.о.
головного інженера ДНДІХП Полещука
А.П., начальника ВС-2 ДНДІХП
Ярошевського С.В., начальника відділу
Держфінінспекції в Сумській області
Тарасовою О.Г. та заступником
начальника відділу Держфінінспекції в
Сумській області Борозенець Д.С., 24.12.2013
проведено обстеження командного
пункту та казарми (інв. № 1180 та інв. №
1107) на території Випробувальної
станції № 2.

В ході обстеження комісією
встановлено, що казарма (інв. № 1107) та
командний пункт (інв. № 1180) розташовані
на території Випробувальної станції №
2 ДНДІХП.

З візуального огляду казарма (інв. № 1107)
фактично знаходиться в частково
розібраному та демонтованому стані. На
момент фактичного огляду не
демонтованими залишаються частина
стін казарми загальною площею 100 м. кв.
Крім того, залишаються не
демонтованими ригельні колони (стойки)
в кількості 28 шт., ригельні балки в
кількості 28 шт., плити перекриття
розміром 3 х 1,2 м в кількості 56 шт. З
візуального огляду демонтовано 27 плит
6x1,2 (знаходяться навколо казарми) та 26
плит 6x1,2 (знаходяться на території ВС-2).

На території випробувальної станції
навколо казарми знаходиться виробниче
сміття (частки плит, цегли, зруйнованих
стін), які не вивезені з території
випробувальної станції. Станом на
момент огляду казарма не демонтована в
повному обсязі.

З візуального огляду командний пункт
(інв. № 1180) станом на момент огляду
залишається не демонтованим.

Крім того, в ході ревізії проведено
комісійне обстеження службових
записок на пропускному пункті на
територію Випробувальної станції № 2.
Фактичним оглядом наданих старшим
стрілком ДНДІХП Лосевим В.О. службових
записок на пропускному пункті на
територію Випробувальної станції № 2,
службові записки щодо надання дозволу
на в'їзд - виїзд на територію
Випробувальної станції № 2 ФОП ОСОБА_22
та будь-якої транспортної техніки, що
належить зазначеному підприємцю (в
тому числі на виконання договору від
01.11.2011 №61- 11/ВС-2), за період з 01.01.2013 по
24.12.2013 - відсутні.

В ході ревізії проведено зустрічну
звірку з ФОП ОСОБА_22

В ході зустрічної звірки встановлено,
що відповідно до акта здачі-прийняття
робіт № 67 (б/д) за додатковою угодою № 1
до Договору, підписаного зі сторони
Замовника директором Щербанем В.В. та
від виконавця ФОП ОСОБА_22, підприємцем
проведено демонтаж будівлі командного
пункту та казарми (інв.№1180 та інв.№1107)
Замовника на території Випробувальної
станції №2. Вартість робіт складає 25000,00
гривень.

З метою документального підтвердження
виконаних робіт, ФОП ОСОБА_22 вручено
запит Держфінінспекції в Сумській
області від 09.12.2013 № 1, від 12.12.2013 № 2 щодо
надання до зустрічної звірки
дозвільних документів на провадження
відповідних видів діяльності,
документів щодо наявності
автотранспортних засобів та іншої
техніки, що була задіяна для виконання
робіт, технічної документації до неї (в
разі оренди техніки та обладнання -
договори з орендодавцями), документи
щодо підтвердження наявності найманих
працівників тощо.

Проте, станом на момент завершення
ревізії ФОП ОСОБА_22 до ревізії надані
лише акти здачі-приймання виконаних
робіт та договір від 01.11.2011 № 61-11/ВС-2,
укладений з ДНДІХП. Підтвердних
документів щодо отримання у власність
матеріалів внаслідок демонтажу
будівель та інформацію про фактичний
період виконання робіт з демонтажу
будівель ФОП ОСОБА_22 до зустрічної
звірки не надано. Крім того, на запит
Держфінінспекції в Сумській області
від 12.12.2013 № 3 щодо прибуття до місця
проведення робіт з демонтажу будівель
командного пункту та казарми
(територія Випробувальної станції № 2
ДНДІХП) для фактичного обстеження
обсягу виконаних робіт, згідно
укладеного договору від 01.11.2011 № 61-11
/ВС-2 із ДНДІХП, підприємець не прибув.

Таким чином, враховуючи ненадання до
зустрічної звірки первинних
документів щодо підтвердження
фактичного виконання робіт ФОП ОСОБА_22
по договору від 01.11.2011 № 61-11/ВС-2,
відсутність підтвердних документів
щодо в'їзду на територію ДНДІХП
будь-якої техніки (власної чи
орендованої) ФОП ОСОБА_22, суд дійшов
висновку, що підприємством в лютому 2012
року безпідставно проведено оплату
коштів ФОП ОСОБА_22 в сумі 25000,00 грн. за
роботи, які ним фактично не
виконувались.

Відтак, на переконання суду, п. 7 листа
вимоги ДФІ в Сумській області №
18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 відповідає ч. 3 ст. 2
КАС України.

З огляду на викладені вище обставини,
суд дійшов висновку, що пункти 4, 5
листа-вимоги № 18-05-14-14/1281 від 18.02.2014 ДФІ в
Сумській області "Про усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з фінансових питань" не
відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України,
у зв'язку з чим вони підлягають
скасуванню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України Якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Позивачем при подачі позовної заяви
було сплачено судовий збір згідно
платіжного доручення №648 від 16.06.2014 в
сумі 73,08 грн. (а.с.2).

З огляду на викладене вище, ДНДІХП
підлягає відшкодуванню з Державного
бюджету України сума судового збору
пропорційно частині задоволених
позовних вимог в розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного
науково-дослідного інституту хімічних
продуктів до Державної фінансової
інспекції в Сумській області про
скасування вимоги - задовольнити
частково.

Скасувати пункти 4, 5 вимоги Державної
фінансової інспекції в Сумській
області №18-05-14/1281 від 18.02.2014.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного
науково-дослідного інституту хімічних
продуктів () витрати зі
сплати судового збору в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 18.07.2014
року.

З оригіналом згідно

Суддя
В.М. Соколов