Справа № 2а-3470/12/1470
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/800/57626/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач),
Весельської Т.Ф., Винокурова К.С.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Ленінському
районі м. Миколаєва про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У червні 2012 року позивач звернувся до
суду із даним позовом, в якому просив
стягнути з відповідача заборгованість
з виплати та доставки пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві в сумі 101076,92 грн.
за період з липня 2011 року по вересень
2011 року.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів та
прийняти нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що відповідачем не
прийнято до заліку суму витрат на
виплату та доставку щомісячної
державної адресної допомоги в розмірі
283180,46 грн. за період з грудня 2011 року по
травень 2012 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій на
підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що постановою правління Пенсійного
фонду України і правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 року № 5-4/4
затверджено Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за №376/7697; далі - Порядок), яким
визначено механізм відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон №1105-ХІV).

При цьому статтею 21 Закону №1105-ХІV не
передбачено можливості відшкодування
Фондом соціального страхування витрат
з виплати державної адресної допомоги.
Така адресна допомога не передбачена
ні в переліку соціальних послуг та
виплат, які здійснюються та
відшкодовуються цим Фондом відповідно
до статті 21 Закону №1105-ХІV, ні у
встановленому пунктом 4 Порядку
переліку виплат, передбачених до
відшкодування.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування,
передбачений статтею 21 Закону №1105-ХІV,
згідно якої цей Фонд зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Аналіз положень постанови Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 року №265
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», якою
передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що така допомога як
окремий вид соціальної допомоги, не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено,
що виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.
Відповідно до статті 46 Закону №1105-ХІV
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та, враховуючи те, що адресна
допомога, як окремий вид соціальної
допомоги, не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд соціального
страхування не може нести витрати на
виплату державної адресної допомоги.

Таким чином, висновки судів першої та
апеляційної інстанцій про
безпідставність вимог позивача щодо
відшкодування за рахунок відповідача
витрат, пов'язаних із виплатою
державної адресної допомоги,
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального і
процесуального права та відповідають
судовій практиці, а тому ці суди
прийняли законне рішення про відмову у
задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги зроблених
судами попередніх інстанцій висновків
не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.Ф.Весельська

К.С.Винокуров