Справа № 9101/53494/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2013-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2013 рокусправа № 2а-7368/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Проценко
О.А. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимовій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська

на постанову : Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.03.2011 р. у справі № 2а-7368/10/0470

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фоззі-ОСТ"

до: Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська

про: скасування рішень - ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фоззі Ост»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська про скасування
рішень № від 27.05.2010 року, яким
визначено штрафні (фінансові) санкції у
сумі 135814, 60 грн., та Рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 27.05.2010 року на суму
490, 70 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.03.2011 р. позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Державної податкової інспекції
Кіровського району м. Дніпропетровська
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій до ТОВ «Фоззі Ост» № від
27.05.2010 року у розмірі 135814, 60 грн., №
від 27.05.2010 року у розмірі 490, 70 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що
відповідач не довів законності та
обґрунтованості рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Не погодившись з постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 21.03.2011р.,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій, посилаючись на невідповідність
рішення суду обставинам справи та
невірне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.03.2011 р. та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Вважає, що факт наявності порушень
позивачем законодавства у сфері
регулювання обігу готівки та
законодавства у сфері застосування РРО
підтверджено належними доказами, якими
є акти перевірки.

Застосування штрафних санкцій у сумі
135814, 06 грн. відповідає нормам ст..1 Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 р.
№ 436/95, а штрафних санкцій у сумі 425, 0
грн. та 65,7 грн. (490,70) - ст. ст. 17, 22, Закону
«Про застосування РРО у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг»
(далі Закон «Про РРО»).

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, у яких просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, постанову суду першої
інстанції без змін як законну та
обґрунтовану.

У судовому засіданні представник
позивача просив рішення суду першої
інстанції залишити без змін як законне
та обґрунтоване.

Представник відповідача підтримав
вимоги, викладенні в апеляційній
скарзі.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідно до
Акту перевірки дотримання субєктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій № 003024 від
18.05.2010 року, відповідачем була
проведена перевірка позивача, в ході
якої були виявлені правопорушення:
невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена у денному «Х
звіті» реєстратора розрахункових
операцій на загальну суму 13, 14 грн.;
проведення розрахункових операцій
через реєстратор розрахункових
операцій (далі РРО) без використання
режиму попереднього програмування
найменування товарів,
неоприбуткування у книзі обліку
розрахункових операцій (далі КОРО) №
р/9 від 08.10.2009 року готівкових
коштів у день їх фактичного
надходження за 26.02.2010 року згідно «Z
звіту» № 1449 на загальну суму 27162, 92 грн.

Отже, відповідно до змісту Акту
перевірки, позивачем були порушені
вимоги п. 11, 13 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР 9далі
Закон «Про РРО», абз. 23 п. 1.2, ч. 2 п. 2.2, п.2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою правління
національного банку України № 637 від
15.12.2004 року № 637.

Відповідальність за
вищезазначені порушення передбачена:
ст. ст. 17, 22, Закону України №265/95 -ВР від
06.07. 1995 р. від 06.07.1995 р., а саме п'ять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі проведення
розрахункових операцій без
використання режиму попереднього
програмування найменування товарів
(послуг) (5х17,00грн.)х5=425 , 00 грн. ; у
п'ятикратному розмірі від суми, на яку
виявлено невідповідність: 5х13,14 грн.=65,70
грн.

-абз. 3 ст.1 Указу Президента України
«Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» від 12.06.1995 р. № 436/95, а саме: у
п'ятикратному розмірі від суми, на яку
не оприбутковано 5х27162,92 грн. =135814,6 грн.

За результатами розгляду акту
перевірки від 18.05.2010 р.№ 003024, складеного
працівниками ДПІ у Кіровському районі
м.Дніпропетровська, податковою
інспекцією були прийняті рішення від
27.05.2010 р. № та №про
застосування до позивача штрафних
(фінансових ) санкцій.

Дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
, що рішення № про застосування
до позивача штрафних (фінансових )
санкцій на суму 135814, 6 грн. не можна
визнати обґрунтованим, виходячи з
такого.

Відповідно до п. 1.2 ч. 2 п. 2.2, п.2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою правління
національного банку України № 637 від
15.12.2004 року № 637, підприємства
(підприємці) здійснюють розрахунки
готівкою між собою і з фізичними
особами (громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
які не здійснюють підприємницької
діяльності) через касу як за рахунок
готівкової виручки, так і за рахунок
коштів, одержаних із банків.

Підприємства (підприємці) здійснюють
облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку.

Уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Позивач вважає висновки податкового
органу необґрунтованими, а рішення про
застосування штрафних санкцій таким,
що винесено без врахування усіх
обставин, посилаючись на те, що при
роздрукуванні 26.02.2010 р. Z-звіту №1449
реєстратор розрахункових операцій
вийшов із ладу, у зв'язку з чим Z-звіт
роздруковано в три рядка та неможливо
прочитати.

За таких обставин відсутність Z-звіту у
читабельному вигляді, на думку
позивача, не може бути підставою для
застосування штрафних санкцій.

Обставини, на які посилається позивач,
підтверджено матеріалами справи, а
саме : Z-звітом, довідкою сервісного
центру ТОВ «Укрсервіс» №193119/У про
ремонт 27.02.2010р. РРО DatesFP35 ЗОТ фискальный
№, листом ТОВ «Укрсервіс» від
20.05.2010 р.№49, яким позивачу було
повідомлено, що при діагностиці РРО
було визначено, що в момент
роздрукування «Z-звіту» № 1449 вийшов з
ладу чековий принтер та «Z-звіт» було
роздруковано в нечитабельному вигляді.
Сервісний центр також зазначив, що
інформація про підсумки за день була
занесена у фіскальну пам'ять в повному
обсязі, що підтверджується звітом за
26.02.2010 року. На даному РРО була
проведена заміна чекового
друкувального пристрою, РРО був
опломбований, відповідно довідки №
193119У, та виданий з ремонту - 01.03.2010 року.

Згідно даних КОРО позивачем було
зроблено запис про ремонт РРО від 26.02.2010
року.

Доказів, що спростовують пояснення
позивача, відповідачем не надано.

Той факт, що позивачем
оприбутковувались грошові кошти,
підтверджується також витягом з
Касової книги від 26.02.2010 року, зокрема
про надходження за прибутковими
ордерами № 839 та 846. При цьому, позивач
зазначає, що різниця, яка складає 908, 09
грн. (27162, 92 грн.- 26254, 83 грн.).,є
результатом повернення 69, 99 грн. та 838, 10
грн.- надходження грошей до каси при
розрахунках за електронними картками.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ГК України
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Як свідчать матеріали справи,
вина позивача у відсутності «Z-звіту»
належного вигляду відповідними
доказами не підтверджена.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Виходячи з викладеного, колегія
суддів вважає, що рішення № від
27.05.2010 р. про застосування до позивача
штрафних (фінансових ) санкцій у сумі
135814, 60 грн. суперечать нормам ст. 218 ГК
та не є обґрунтованим, тобто таким, що
винесено з урахуванням всіх необхідних
обставин.

Отже суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
необхідність скасування названого
рішення.

Що стосується рішення № ,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

В ході проведення перевірки були
встановленні наступні порушення:

1) невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена у денному
«Х» звіті РРО на загальну суму 13, 14 грн.
(додаток №№1,2,3, 4, 5 до акта перевірки
від 18.05.2010 р. )

2) проведення розрахункових операцій
через РРО без використання режиму
попереднього програмування
найменування товарів.

Позивач факт реалізації товарів
без попереднього програмування
спростовує.

В наданих відповідачем
документах відповідних відомостей не
міститься.

В апеляційній скарзі названі
відомості також відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України
обов'язок щодо доведення правомірності
винесеного рішення покладено на
суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з викладеного, слід
погодитись з висновком суду першої
інстанції стосовно необґрунтованості
нарахування позивачу штрафних санкцій
у сумі 325, 00 грн. (490, 7 -67, 7) .

Що стосується суми 65,7 грн., що складає
штрафні санкції, нараховані у зв'язку
із виявленням невідповідності
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків, сумі коштів, зазначених у
«Х» звіті РРО, то факт правопорушення
на суму 13, 14 грн. підтверджується
матеріалами справи (додатки до акту
перевірки №№1-5) та позивачем не
спростовується.

Розмір застрахованих штрафних санкцій
67,7 грн. також відповідає нормам ст..22
Закону «Про РРО».

За таких обставин висновок суду
першої інстанції щодо необхідності
задоволення позову у повному обсязі не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Виходячи з викладеного вище,
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська слід
задовольнити частково. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 21.03.2011 р.
скасувати. Позов задовольнити
частково. Визнати протиправним та
скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська № від
27.05. 2010 року про застосування до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фоззі-ОСТ"
штрафних(фінансових) санкцій у сумі 135
814, 00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська № від 27.05.2010р. в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 325, 00 грн.

У задоволені решти позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207

Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.03.2011 р. скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська № від 27.05. 2010
року про застосування до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фоззі-ОСТ"
штрафних(фінансових) санкцій у сумі 135
814, 00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська № від 27.05.2010р. в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 325, 00 грн.

У задоволені решти позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на постанову
подається протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

(Рішення суду виготовлено у
повному обсязі 18.07.2014р.)

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
А.В. Шлай