Справа № 2а-6347/12/1070
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року м. Київ
К/800/30474/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Маринчак Н.Є.,

за участю секретаря Сватко А.О.

та представників сторін:

позивача - Бортницького Ю.В.,

відповідача - Борисова І.І.,

розглянув у судовому засіданні
касаційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю "Еколайф"
(далі - Товариство) та Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби (далі - Васильківська
ОДПІ, відповідач-1)

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 22.02.2013

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2013

у справі № 2а-6347/12/1070

за позовом Товариства

до Васильківської ОДПІ

та Головного управління Державного
казначейства України у Київській
області (відповідач-2)

про зобов'язання вчинити дії.

За результатами розгляду касаційних
скарг Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Товариство звернулося
до Київського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило зобов'язати
Васильківську ОДПІ надати Головному
управлінню Державного казначейства
України у Київській області висновок
із зазначенням суми ПДВ, що підлягає
відшкодуванню з бюджету, та зобов'язати
відповідача-2 перерахувати на поточний
рахунок позивача кошти у сумі 1 601 952 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 22.02.2013,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013, позов задоволено частково;
податкову інспекцію зобов'язано надати
висновок із зазначенням суми ПДВ, яка
підлягає бюджетному відшкодуванню, в
порядку статті 200 Податкового кодексу
України; в решті позову відмовлено у
зв'язку з відсутністю у відповідача-2
підстав для перерахування коштів з
бюджету до моменту отримання
відповідного висновку.

Посилаючись на помилковість окремих
висновків судів, Товариство звернулося
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
просить частково скасувати
оскаржувані судові акти та повністю
задовольнити позовні вимоги.

ДПІ також скористалася правом на
касаційне оскарження рішень зі спору
та подала касаційну скаргу, в якій
просить повністю відмовити у позові
Товариства, скасувавши рішення судів
зі спору. Зокрема, відповідач зазначає,
що обраний позивачем спосіб захисту,
який полягає у зобов'язанні
відповідача-1 надати відповідний
висновок, не відповідає вимогам
чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне частково задовольнити
розглядувані касаційні вимоги з
урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що
постановою господарського суду
Київської області від 07.08.2008 у справі №
А18/297-08 задоволено позов Товариства та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 18.01.2008 №
/0, згідно з яким позивачеві
визначено суму завищення бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі 1 601 952 грн.

Зазначена постанова набрала законної
сили за наслідками її перегляду в
касаційному порядку згідно з ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 20.02.2012.

Однак зазначену суму ПДВ не було
повернуто позивачеві з бюджету, що й
зумовило звернення Товариства до
адміністративного суду з даним
позовом.

Згідно з пунктом 200.15 статті 200
Податкового кодексу України у разі
якщо за результатами перевірки сум
податку, заявлених до відшкодування,
платник податку або контролюючий орган
розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, контролюючий орган не
пізніше наступного робочого дня після
отримання відповідного повідомлення
від платника або ухвали суду про
порушення провадження у справі
зобов'язаний повідомити про це орган,
що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження контролюючий орган
протягом п'яти робочих днів, що настали
за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

За правилами пункту 200.13 цієї ж статті
Кодексу на підставі отриманого
висновку відповідного контролюючого
органу орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів, видає
платнику податку зазначену в ньому
суму бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунка на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку контролюючого органу.

На підставі наведених норм Кодексу
суди дійшли цілком об'єктивного
висновку про те, що за фактом набрання
законної сили рішенням суду, яким
засвідчено право позивача на отримання
оспорюваної суми бюджетного
відшкодування з ПДВ, у відповідачів
виник обов'язок вчинити передбачені
наведеними законодавчими приписами
дії для отримання Товариством
відповідної суми ПДВ з бюджету.

Посилання Васильківської ОДПІ на
необхідність отримання погодження
вищестоящого органу державної
податкової служби на таке
відшкодування цілком об'єктивно були
відхилені попередніми судовими
інстанціями.

Адже зазначене питання стосується
порядку взаємодії органів всередині
централізованої податкової системи, що
регулюється відомчими нормативними
документами. Втім правові механізми
взаємодії між окремими ланками системи
органів державної податкової служби з
метою посилення контролю за
дотриманням податкового законодавства
не можуть обмежувати законодавчо
встановлені права платника, переносити
у часі реалізацію таких прав (у тому
числі права на отримання бюджетного
відшкодування).

Водночас рішення судів у частині
задоволення позовної вимоги про
зобов'язання відповідача-1 надати
органу державного казначейства
висновок щодо суми, яка підлягає
відшкодуванню з бюджету, є помилковими,
оскільки в цій частині позовні вимоги
підлягають відхиленню. Адже така
вимога не є належним способом захисту
прав платника ПДВ. У разі
невідшкодування бюджетної
заборгованості з ПДВ право платника
порушується внаслідок неодержання
коштів з бюджету, тому способом захисту
цього права має бути вимога про
стягнення зазначених коштів
(відшкодування заборгованості).

З урахуванням викладеного Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне змінити оскаржувані судові
акти шляхом задоволення позовних вимог
Товариства про стягнення з Державного
бюджету України оспорюваної суми
бюджетного відшкодування ПДВ.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 225, 230,
232 Кодексу адміністративного
судочинства України, Вищий
адміністративний суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю "Еколайф"
та Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
задовольнити частково.

2. Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 22.02.2013 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2013 у
справі № 2а-6347/12/1070 змінити.

3. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Еколайф"
бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 1 601 952
грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку статей 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова Н.Є. Маринчак