Справа № 2а-17667/10/2670
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 липня 2014 року м. Київ
В/800/3501/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів :

Мороза В.Ф. (доповідач)

Донець О.Є.

Логвиненко А.О.

Голяшкін О.В.

Стрелець Т.Г.

розглянувши заяву Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 02 липня 2014 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Тева Україна" до
Київської регіональної митниці,
Головного управління Державного
казначейства України у м. Києві про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2010 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Тева Україна"
звернулось із позовом про визнання
протиправним та скасування рішення
Київської регіональної митниці від
04.08.2010 № КТ-100-1459-10 та про зобов'язання
Головного управління Державного
казначейства України у місті Києві
повернути 27535,41 грн. ввізного мита (з
урахуванням заяви про уточнення змісту
позовних вимог від 14 лютого 2010 року).

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 15
лютого 2011 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Київської регіональної
митниці від 04.08.2010 № КТ-100-1459-10 про
визначення коду препарату "АЛЬФА
Д3-ТЕВА" - 2106 90 92 00. Зобов'язано Головне
управління Державного казначейства
України у місті Києві повернути
товариству з обмеженою
відповідальністю "Тева Україна" 27535,41
грн. ввізного мита, сплаченого у зв'язку
з протиправним визначенням коду
препарату "АЛЬФА Д3-ТЕВА"- 2106 90 92 00.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 грудня 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано, прийнято нове про відмову в
позові.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 02 липня 2014 року постанову
суду апеляційної інстанції скасовано
та залишено в силі рішення суду першої
інстанції.

Казначейська служба України
звернулась із заявою про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 02 липня 2014 року,
посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме статей 81, 86,
88, 90, 260, 262, 264, 265, 266 Митного кодексу
України, пункту 5.1 статті 5 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та держаними цільовими
фондами", пунктів 3, 6, 11, 13, 14 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 №1766, пункту 2 Порядку
оформлення й використання Картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
12.12.2005 №1227.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.237 КАС підставою
для подання заяви про перегляд судових
рішень може бути виключно неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

На підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права
Державним казначейством України
надано постанови Вищого
адміністративного суду від 13 березня
2014 року та від 01 липня 2014 року,
предметом спору у яких було скасування
рішення митниці про визначення митної
вартості товарів за шостим (резервним)
методом.

У даній справі предметом спору було
скасування рішення митниці про
визначення коду товару за іншим кодом
ніж заявлено до декларування.

Судове рішення, на яке здійснено
посилання, та рішення, про перегляд
якого поставлено питання прийняті за
різних підстав позову та фактичних
обставин, а тому не може бути підставою
для висновку про неоднакове
застосування судами норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Враховуючи вищенаведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав, встановлених
пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України, для допуску заяви до
провадження.

у х в а л и в:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справу для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 02
липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

О.В. Голяшкін

Т.Г. Стрелець