Справа № 9101/100160/2012
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

9101/100160/2012

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Суховарова А.В. Головко О.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Орфей»

до Державної податкової інспекції Бабушкінському районі м. Дніпропетровська

про визнання недійним податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постанову суду мотивовано тим, що незважаючи на те, що обсяги оподатковуваних операцій позивача за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, позивач має право на бюджетне відшкодування ПДВ, тому як нарахування податкового кредиту відбулося внаслідок процесу придбання (спорудження) основних фондів, а саме: придбання будівель по вул. Шевченка, 49, 51 у м. Дніпропетровську та їх подальшої реконструкції, при цьому витрати з надходження (придбання, створення (реконструкції) основних фондів (засобів) відображені на балансі підприємства. Суд першої інстанції зазначав, що з огляду на операції товариства та на подані податкові декларації, позивач має різницю між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту за лютий та березень 2007 року, частина від’ємного значення, яка дорівнює сумі ПДВ підлягає відшкодуванню з огляду на таку різницю.

Представники позивача в судовому засіданні проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечували, просили суд постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є поштове повідомлення.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

По господарським операціям ТОВ з ІІ «Орфей» з ТОВ фірма «Д-Комп» та Дніпропетровською регіональною філією Центру Державного земельного кадастру позивачем було сплачено у лютому 2007 року отримані товари та послуги на суму 828,35 грн., з яких сума ПДВ складає 138,06 грн.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету або відшкодуванню з державного бюджету та строки проведення розрахунків, на час виникнення правовідносин (2007-2008 роки) регулювався ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно пп.7.7.11 п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» особа не має права на отримання бюджетного відшкодування, зокрема, мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва)) основних фондів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про податок на додану вартість» не поставлено настання права на бюджетне відшкодування в залежність від того, коли у отримувача товару виникло зобов’язання перед постачальником, умовою лише є те, що суми ПДВ повинні бути сплачені у попередньому податковому періоді.

Згідно п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2007 року №92, п.7 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 року №561, для цілей бухгалтерського обліку основні засоби класифікуються за такими групами: 5.1 Основні засоби, 5.2 Інші необоротні матеріальні активи, 5.3 Незавершені капітальні інвестиції. Таким чином, поняття «Основні засоби» включає в себе поняття «Незавершені капітальні інвестиції».

Як вбачається з листа ДПА України від 27.01.2010 року №1366/7/07-1417, остання надала роз’яснення про те, що надання права на бюджетне відшкодування особі, яка мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, у разі якщо нарахування податкового кредиту відбулося внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів залежить від того, чи відображено на балансі підприємства надходження (придбання, створення) основних фондів. Операції з придбання будівель, а також операції з реконструкції (створення основних фондів (засобів) відображені у бухгалтерському обліку на рахунку 15 «Капітальні інвестиції» відповідно до Інструкції про застосування рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов’язань і господарських операцій підприємств, організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291. Відповідно до п.17 Кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку операції з основними засобами, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 року №561 господарська операція «зарахування об’єктів капітальних інвестицій після введення в експлуатацію» відображається за дебетом рахунку 10 «Основні засоби» та кредитом рахунку 15 «Капітальні інвестиції». Таким чином на рахунку 10 «Основні засоби» підлягають відображенню лише ті об’єкти, будівництво яких завершено та які введені в експлуатацію за бухгалтерським обліком.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що ТОВ з ІІ «Орфей» додержано всіх умов стосовно отримання відшкодування ПДВ з бюджету України, фінансові операції є дійсними та здійснювались без порушення податкового законодавства, товариством було подано відповідну декларацію з ПДВ за березень 2007 року до податкової інспекції та органу державного казначейства в якій заявлено ту суму відшкодування, яка підтверджується як сума податку, фактично сплаченого отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Тобто бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяло з формальних підстав, та протиправно відмовило ТОВ з ІІ «Орфей» у відшкодуванні ПДВ за березень 2007 року.

Таким чином, постанова суду першої інстанції про задоволення позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції та застосування ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.196, п.1.ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В :

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко