Справа № 202/5328/14-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/5328/14-а
Провадження № 2-а/202/82/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2014 року суддя Індустріального
районного суду міста Дніпропетровська
Колесніченко О.В., розглянувши в
порядку скороченого провадження в
приміщенні Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Індустріальної районної у місті ради
про зобов'язання перерахувати та
виплатити недоотриману суму допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року позивач пред'явила
через суд зазначений позов до УПСЗН
Індустріальної районної у місті ради
на предмет захисту своїх соціальних
прав шляхом визнання неправомірними
дій відповідача щодо невиплати
соціальної допомоги п догляду за
дитиною до 3-х років в належному
розмірі, зобов'язання відповідача
зробити перерахунок і виплати їй суми
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
за період з 27 листопада 2013 року у
відповідності із вимогами ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», тобто у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, який визначений
Законами України «Про державний бюджет
на 2013 рік», «Про державний бюджет на 2014
рік».

Ухвалою судді Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
30 травня 2014 року відкрито скорочене
провадження у справі в межах строку
позовної давності.

Відповідач проти позову заперечував в
повному обсязі, посилаючись на те, що
Положенням «Про управління праці та
соціального захисту населення
Індустріальної районної у місті ради»
управління не наділено повноваженнями
щодо перерахунку та виплати раніше
призначеної допомоги, самостійної
зміни розміру такої допомоги, крім
того, соціальна допомога позивачу
виплачувалась у розмірах, встановлених
діючим на час виплат законодавством,
тому представник управління просив
відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши доводи
позовної заяви в межах заявлених вимог,
суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має
малолітнього сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим
знаходиться на обліку у відповідача, як
непрацююча особа, тобто не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку (а.с.7).

Як слідує із правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, до 1
січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися як
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, до
яких відноситься позивач, (стаття 13) так
і Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-XII було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
№ 107-VI були внесені відповідні зміни
до Закону № 2811-ХІІ, а саме: дію статті 13
Закону № 2811-ХІІ з 01 січня 2008 року
поширено і на застрахованих осіб, а ст.
15 Закону № 2811-ХІІ викладено в
наступній редакції: допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

Проте, пунктом 2 розділу ІІІ Закону №
107-VI було передбачено, що розділ II
цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з 01 січня 2009 року, діють
положення ст.13 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", якою
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною та
положення ст.15 цього Закону,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Проте, статтею 46 Закону України від 26
грудня 2008 року № 835-VI «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» та статтею 45
Закону України від 27 квітня 2010 року №
2154-VI «Про Державний бюджет України на
2010 рік» передбачено, що у 2009, 2010 роках
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінету Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону №
2811-ХІІ.

Закон України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», а так само Закон
України «Про Державний бюджет на 2014
рік» не містить будь-яких положень
щодо розміру допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону № 2811-ХІІ
або делегування повноважень по
визначенню такого розміру Кабінету
Міністрів України.

За таких обставин, з 2013 року, виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам
не застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування повинні
здійснюватися у розмірі визначеному
статтею 15 Закону № 2811-ХІІ, а саме - у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Разом з тим, пунктом 7 розділу ІІ Закону
України «Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні» №
1166-VII від 27 березня 2014 року, що набирає
чинності за п.2 Прикінцевих положень
цього Закону з 01 липня 2014 року, у Законі
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» виключено розділ IV «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку», а відтак, з 01 липня 2014
року відповідні виплати позивачу не
передбачені, а відтак позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
визнання неправомірною бездіяльності
відповідача щодо нездійснення
перерахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі прожиткового мінімуму
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату сум такої допомоги за період
з 27 листопада 2013 року по 01 липня 2014 року.

Разом з тим, вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми
перерахованої допомоги за виключенням
виплаченої суми задоволенню
підлягають, оскільки відповідно до
статей 2, 17 КАС України
адміністративний суд не наділений
повноваженнями суб'єкта владних
повноважень щодо перерахунку та
визначення розміру сум допомоги, що
підлягають виплаті.

Так, відповідно до статей 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6 - 11, 71, 99, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління
праці та соціального захисту населення
Індустріальної районної у місті ради
щодо нездійснення виплати ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого дітям до 6 років, за
період з 27 листопада 2013 року по 01 липня
2014 року - неправомірною.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Індустріальної районної у місті ради
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з 27 листопада 2013 року по 01 липня
2014 року, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленому
дітям до 6 років, з урахуванням фактично
виплаченої суми.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку на протязі десяти
днів з дня отримання копії постанови
шляхом подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська.

Роз'яснити сторонам, що апеляційна
скарга у справах цієї категорії
розглядається апеляційними судами в
порядку письмового провадження.

Суддя

О.В.Колесніченко