Справа № 810/6147/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6147/13-а
інстанції: Шевченко А.В.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Державного
підприємства «Сільськогосподарське
підприємство Кагарлицької виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України в місті
Києві та Київській області (№ 115)» на
Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Київського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Державного підприємства
«Сільськогосподарське підприємство
Кагарлицької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в місті Києві та
Київській області (№ 115)» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 позивач Київське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернулась до суду з
позовом до Державного підприємства
«Сільськогосподарське підприємство
Кагарлицької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в місті Києві та
Київській області (№ 115)» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства
«Сільськогосподарське підприємство
Кагарлицької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в місті Києві та
Київській області (№ 115)» на користь
Київського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 16 541 (шістнадцять тисяч
п'ятсот сорок одна) гривня 67 копійок та
пеню за порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 1 899 (одна тисяча вісімсот
дев'яноста дев'ять) гривень 94 копійки.

Не погодившись з прийнятою постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог, вважаючи оскаржувану
постанову необґрунтованою, незаконною,
винесеною з порушення норм
матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що Державне підприємства
«Сільськогосподарське підприємство
Кагарлицької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в місті Києві та
Київській області (№ 115)» є юридичною
особою, код за .

Відповідно додатку № 2 до Акта
перевірки, яка була проведена
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Київській області
вбачається, що у 2012 році
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу за рік
становила 14 осіб; фонд оплати праці
штатних працівників (тис. грн.) становив
375; середньорічна заробітна плата
штатного працівника (грн.) становила - 13
393; згідно з наказом від 01.08.2012 року № 1
о/с ДП «СП Кагарлицької ВК № 115», на
посаду завідуючого складу групи збуту
та матеріально-технічного
забезпечення призначено ОСОБА_3,
інваліда 2 групи. Тобто, у 2012 році ОСОБА_3
працював лише 5 місяців, тому при
округленні до одного року, відповідно
Інструкції зі статистики кількості
працівників, затвердженої наказом
Держкомстату від 28.09.2005 року № 286,
середньооблікова кількість інвалідів
на підприємстві у 2012 році становила - «
0» осіб.

Таким чином, згідно розрахунку
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів, у
відповідача протягом 2010-2012 років
повинен був працювати 1 (один) штатний
працівник, якому встановлено
інвалідність, але даний норматив
відповідачем не виконано.

Згідно з розрахунком, наданим
позивачем, за порушення нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, відповідач зобов'язаний
сплатити на користь Фонду соціального
захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
в сумі 16 541, 67 гривень та 1 899, 94 гривень.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд виходив з того, що за 1 (одне) робоче
місце, призначене для працевлаштування
інвалідів і не зайняте інвалідом,
відповідач до 18 квітня 2012 року повинен
був самостійно сплатити
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 16 541, 67 гривень.

З вказаним висновком суду першої
інстанції не погоджується і колегія
суддів, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, нормами Законів
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» ( далі
- Закон № 875-XII ), «Про зайнятість
населення» ( далі - Закон № 5067-VI ),
Господарським кодексом України ( далі -
ГК України ), Порядком подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 року №
70 ( далі - Порядок № 70 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 18-1 Закону № 875-XII,
державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

У ч. 1 ст. 19 Закону № 875-XII закріплено, що
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Ч. 1 ст. 20 Закону № 875-XII регламентовано,
що підприємства, установи, організації,
у тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Згідно з п. 2 Порядку № 70, звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів роботодавці подають (
надсилають рекомендованим листом )
щороку до 01 березня відділенням Фонду,
в яких вони зареєстровані, за формою,
затвердженою Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом. Інформацію про
наявність вільних робочих місць (
вакантних посад ) для працевлаштування
інвалідів роботодавці подають центру
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

У статті 218 ГК України закріплено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
порушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає, зокрема, за порушення
правил здійснення господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито
усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що законодавством у галузі
соціального захисту інвалідів
передбачено зобов'язання суб'єктів
господарювання, які використовують
найману працю, створювати робочі місця
для інвалідів та забезпечувати їх
працевлаштування шляхом подання
звітності до відповідних центрів
зайнятості. Невиконання цього
обов'язку зумовлює накладення на
суб'єкта господарювання
адміністративно-господарських
санкцій, крім випадків, коли
підприємством буде доведено вжиття
всіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Разом з тим, судова колегія звертає
увагу на те, що обов'язок підприємства
зі створення робочих місць для
інвалідів не супроводжується його
обов'язком займатися пошуком інвалідів
для їх працевлаштування.

Аналогічна правова позиція викладена в
рішенні Верховного Суду України від 02
квітня 2013 року у справі № 21-95а13, яке у
відповідності з вимогами ч. 1 ст. 244-2 КАС
України, є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно з наказом від 01.08.2012 року № 1 о/с
ДП «СП Кагарлицької ВК № 115», на посаду
завідуючого складу групи збуту та
матеріально-технічного забезпечення
призначено ОСОБА_3, інваліда 2 групи,
тому колегія суддів вважає, що
відповідачем вжито всіх залежних від
нього заходів для виконання свого
обов'язку із забезпечення нормативу
робочих місць для інвалідів та
недопущення господарського
правопорушення.

Враховуючи вищевикладене,
переглянувши рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції неправильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, а
тому оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Державного підприємства
«Сільськогосподарське підприємство
Кагарлицької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в місті Києві та
Київській області (№ 115)» -
задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволені позову Київського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Державного підприємства
«Сільськогосподарське підприємство
Кагарлицької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в місті Києві та
Київській області (№ 115)» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки
передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст постанова суду буде
виготовлено 31.07.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

О.М. Оксененко

Головуючий суддя

Бистрик Г.М.

Судді:

Карпушова О.В.

Оксененко О.М.