Справа № 2а/254/3/13
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/800/48227/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Весельської Т.Ф.,

Рецебуринського Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Будьоннівського районного
суду м.Донецька від 15 травня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної виконавчої служби України,
Державного казначейства України,
Управління Державної казначейської
служби України у Будьонівському та
Пролетарському районах м.Донецька
Донецької області, третя особа -
Міністерство юстиції України про
визнання дій та бездіяльності
неправомірними,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в
якому (з врахуванням уточнень та
доповнень) просив визнати
неправомірними рішення відповідачів
про повернення виконавчих документів
без виконання; визнати неправомірною
бездіяльність відповідачів щодо
невиконання трьох судових рішень про
стягнення на користь позивача грошових
сум (622,75грн., 788,50грн. та 700,00грн.) у
розумний строк (не більше шести
місяців); визнати неправомірними дії та
бездіяльність відповідачів, пов'язані
з неефективними діями по направленню
йому письмової кореспонденції (№01-59/572)
і офіційної документації; визнати
неправомірною бездіяльність держави
Україна, пов'язану з невиконанням трьох
судових рішень про стягнення на
користь позивача грошових сум (622,75грн.,
788,50грн. та 700,00грн.) у розумний строк.

Постановою Будьоннівського районного
суду м.Донецька від 15.05.2013р., залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21.08.2013р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просив рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ухвалою Пролетарського
районного суду м.Донецька від 12.03.2001р.
зобов'язано Відділення Державного
казначейства у Будьонівському та
Пролетарському районах м.Донецька
видати ОСОБА_4 чек на отримання 622,75 грн.
у відшкодування моральної шкоди,
заподіяної незаконними діями УДАІ УМВС
України в Донецькій області.

Ухвалою Пролетарського районного суду
м.Донецька від 02.12.2004р. задоволено заяву
Відділення Державної виконавчої
служби Будьоннівського районного
управління юстиції м.Донецька та
змінено спосіб і порядок виконання
рішення суду від 12.03.2001р. - стягнуто на
користь ОСОБА_4 622,75грн. шляхом списання
вказаної суми з балансового рахунку 3325
Головного управління Державного
казначейства України.

Також, 28.04.2004р. Калінінським районним
судом м.Донецька було видано
виконавчий лист про стягнення з
Державного бюджету України через
відповідні органи Державного
казначейства України за рахунок коштів
на утримання Міністерства внутрішніх
справ України на користь ОСОБА_4 788,50
грн. матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними діями посадових
осіб УДАІ ДМУ УМВС України в Донецькій
області, та судових витрат.

Крім того, цієї ж дати - 28.04.2004р.
Калінінським міським судом м.Донецька
було видано виконавчий лист про
відшкодування з Державного бюджету
України через органи Державного
казначейства України ОСОБА_4 700,00 грн.
моральної шкоди, спричиненої внаслідок
незаконного накладення штрафу.

У зв'язку з нездійсненням дій по
виконанню вказаних виконавчих листів
ОСОБА_4 30.09.2004р. звернувся до суду зі
скаргою на дії державного виконавця й
рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 17.03.2005р. скаргу позивача
задоволено: визнано неправомірними дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції м.Донецька по відмові у
відкритті виконавчого провадження про
стягнення з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 788,50грн. та 700,00грн. та
зобов'язано його прийняти до виконання
виконавчі документи.

Крім того, нездійснення належного
виконання виконавчого листа
Калінінського районного суду
м.Донецька, виданого 28.04.2004р. щодо
стягнення на користь позивача 788,50 грн.
матеріальної та моральної шкоди,
спонукало ОСОБА_4 звернутись до
Європейського суду з прав людини з
відповідною заявою й рішенням
Європейського суду з прав людини від
20.12.2007р. у справі «Нефьодов проти
України» зобов'язано
державу-відповідача виплатити ОСОБА_4
2000 євро моральної шкоди у зв'язку з
тривалим невиконанням рішення
Калінінського районного суду
м.Донецька від 15 травня 2001 року, яким
присуджено йому 788,50грн. відшкодування
моральної та матеріальної шкоди,
завданої Міністерством внутрішніх
справ України за незаконне позбавлення
права керування транспортними
засобами.

Також, як встановили суди, платіжним
дорученням №983 від 10.04.2013р.
Міністерством юстиції України на
користь позивача було перераховано
788,35грн. як заборгованість за рішенням
Калінінського районного суду та згідно
з Рішенням Європейського суду від
20.12.2007р. у справі «Нефьодов проти
України».

При цьому, вирішуючи спір у даній
справі та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суди попередніх
інстанцій фактично виходили лише з
того, що всі спірні судові рішення щодо
стягнення на користь позивача коштів
на час прийняття рішень у даній справі
вже виконані. Також, суди вказали про
те, що в п.22 Рішення Європейського суду
з прав людини від 20.12.2007р. у справі
«Нефьодов проти України» зазначено про
відсутність в Україні визначеного
механізму виконання судових рішень про
стягнення присуджених з державного
бюджету коштів.

Проте, Європейський суд з прав людини в
Рішенні від 20.12.2007р. у справі «Нефьодов
проти України», стягуючи, як вже
вказувалось, на користь позивача 2000
євро моральної шкоди у зв'язку з
тривалим невиконанням рішення суду,
свою думку щодо відсутності в Україні
визначеного механізму виконання
судових рішень про стягнення
присуджених з державного бюджету
коштів висловлював в контексті
численних звернень ОСОБА_4 до державних
органів з приводу виконання рішень
судів про стягнення на його користь
коштів, зазначаючи також й про те, що
заявник, маючи на руках виконавчий
лист, виданий на виконання остаточного
рішення суду, винесеного проти
державного органу, має бути звільнений
від обов'язку ініціювати процедуру з
виконання такого рішення.

Що ж до виконання судових рішень, яке
відбулося в період розгляду справи, то
ця обставина також не є належною
мотивацією для відмови в задоволенні
позовних вимог, викладених в позові (з
врахуванням уточнень), щодо визнання
неправомірними рішень відповідачів
про повернення виконавчих документів
без виконання; визнання неправомірною
бездіяльності відповідачів щодо
невиконання трьох судових рішень про
стягнення на його користь грошових сум
(622,75грн., 788,50грн. та 700,00грн.) у розумний
строк (не більше шести місяців);
визнання неправомірними дій та
бездіяльності відповідачів, пов'язаних
з неефективними діями по направленню
йому письмової кореспонденції (№01-59/572)
і офіційної документації.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що суди
попередніх інстанцій, не дослідивши та
не надавши належної правової оцінки
обставинам даної справи, прийшли до
передчасного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно ж до статті 159 Кодексу
адміністративного суду України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

За правилами частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що допущені судами першої
та апеляційної інстанції порушення
норм процесуального права не можуть
бути усунуті судом касаційної
інстанції, який процесуальним законом
позбавлений можливості досліджувати
докази і встановлювати нові обставини,
судові рішення підлягають скасуванню,
а справа - направленню на новий розгляд
до суду першої інстанції, якому слід
дослідити вищевказані обставини і
прийняти обґрунтоване і законне судове
рішення.

За таких обставин, керуючись статтями
210, 220, 222, 223, 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Будьоннівського районного
суду м.Донецька від 15 травня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Весельська Т.Ф.

Рецебуринський Ю.Й.