Справа № 204/3456/14-а
Суддя: Нізік О. В.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/3456/14-а
Провадження № 2-а/204/108/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року суддя
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська Нізік О.В.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі міста
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними. зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и л а:

16 травня 2014 року позивачка звернулась
до суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що вона, з 29 травня 2013
року вийшла на пенсію як посадова особа
місцевого самоврядування. Для
визначення розміру пенсії була видана
довідка про складові заробітної плати
за останні 24 календарні місяці роботи
підряд перед зверненням за пенсією, що
подається для призначення пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»
без урахування «інших виплат»,
матеріальної допомоги з яких
сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а з 2011 року
сплачується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Дізнавшись із
судової практики про порушення її
права щодо не врахування у пенсію
вказаних виплат вона звернулась до
відповідача із відповідною заявою,
однак останній надав письмову відмову
у здійсненні перерахунку пенсії за її
заявою. Просила: визнати відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про перерахунок їй
пенсії із урахуванням суми «інших
виплат» з яких сплачувалися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а з 2011 року
сплачується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.; Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська здійснити їй
перерахунок та виплату пенсії з
врахуванням «інших виплат» з яких
сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а з 2011 року
сплачується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 80%
відповідно до матеріалів пенсійної
справи.

Ухвалою суду від 20 травня 2014 року у
справі застосоване скорочене
провадження з 16 листопада 2013 року,
позовні вимоги за період з 29.03.2013 року
по 16.11.2013 року залишені без розгляду.

29 травня 2014 року відповідач надав до
суду письмові заперечення, в яких
просить відмовити в задоволенні
позову, застосувати строки позовної
давності відповідно до ст. 99. 100 КАС
України.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що
заявлені вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. З ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, позивачка перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська з 29 березня
2013 року та отримує пенсію державного
службовця. Загальний стаж роботи 41 рік
07 місяці 26 днів, стаж державної служби 10
років 00 місяців 26 днів. При призначенні
їй пенсії взято 80 % від суми заробітної
плати.

12 травня 2014 року позивачка надала до
районного управління Пенсійного фонду
заяву та довідку № 21 від 28.03.2013р. видану
УПСЗ Красногвардійської районної у
місті Дніпропетровську ради для
перерахунку пенсії державного
службовця з урахуванням «інших
виплат».

Управління ПФУ в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська відмовило
позивачці у перерахунку пенсії, що
підтверджується відповіддю від 13.05.2014
№ П-37/08/23 та Витягом з Протоколу №36 від
13.05.2014 року.

Частиною другою ст. 37 Закону України
«Про державну службу» встановлено, що
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їх заробітної плати, на які
сплачувався єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Тобто, об'єктом
обчислення розміру пенсії при
призначенні пенсії для Відповідача є
сума заробітної плати, з якої
сплачувався єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Ст. 33 Закону України «Про державну
службу», на яку посилається Відповідач,
відмовляючи у врахуванні для
обчислення розміру пенсії сум «інших
виплат», визначає умови оплати
державних службовців, а не умови їх
пенсійного забезпечення.

Згідно частини другої ст.33 зазначеного
Закону, заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранг,
надбавка за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Відповідно до частини шостої ст. 33
цього Закону державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань.

Частиною сьомою зазначеного Закону
встановлено, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Затверджена постановою Правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011
року № 5-1 форма довідки про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
вказує на необхідність пенсійного
органу врахувати «інші виплати».

Верховний Суд України своєю постановою
від 20 лютого 2012 року звертає увагу на
перевагу в застосуванні норм права
спеціальних норм, що визначають
виплати (доходи), для обчислення пенсії:
статті 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування».

Постановою КМ У «Про Порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання»
від 12.09.1997 року №1013 встановлено порядок
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання.

За змістом цього Порядку до стажу
роботи, що дає право на одержання
винагороди за вислугу років,
включається час роботи: в органах
державної податкової служби; на
посадах і в органах, визначених
Порядком обчислення стажу державної
служби, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 03
травня 1994 року №283; на підприємствах, в
установах, та в організаціях на посадах
бухгалтерів, економістів, фінансистів,
юристів, інженерів-програмістів,
інженерів-системотехніків,
інженерів-електроніків. якщо ці
працівники мали спеціальну освіту,
працювали за фахом та перейшли на
роботу до податкової адміністрації
(інспекції) і зараховані на відповідну
посаду.

Згадана у цьому Порядку постанова
Кабінету Міністрів України від 03
травня 1994 року №283 видана на виконання
постанови Верховної Ради «Про введення
в дію Закону України «Про державну
службу», якою Уряд України
уповноважено до 01 березня 1994 року
затвердити Положення про порядок
обчислення стажу державної служби в
державних органах.

З аналізу наведених правових норм
вбачається, що терміни «надбавка за
вислугу років» та «винагорода за
вислугу років», «стаж державної
служби» та «стаж роботи, що дає право на
одержання винагороди» є різними за
юридичним змістом, рівнем правового
регулювання тощо.

Зокрема Пунктами 4, 5 постанови Кабінету
Міністрів України від 03 травня 1994 року
№283 визначено, що надбавка за вислугу
років враховується у разі обчислення
середнього заробітку, а обчислений
відповідно до цього Порядку стаж
державної служби застосовується для
встановлення державним службовцям
надбавки за вислугу років, надання
додаткових оплачуваних відпусток та
призначення пенсії.

Винагорода за вислугу років
нормативними актами Уряду України не
згадана в числі складових, з яких
обчислюється пенсія, а стаж роботи, що
дає право на одержання винагороди не
ототожнюється зі стажем державної
служби.

У той же час, за своєю правовою природою
надбавка за вислугу років та
винагорода за вислугу років, у
розумінні статті 33 Закону України «Про
державну службу», є окремими
складовими заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст. 37 ЗУ «Про державну
службу» пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.
Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної .плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Позивачці відповідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 року № 865 «Про деякі питання
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років при призначенні
пенсії відповідно до ЗУ «Про державну
службу», враховуються в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Частиною 2 ст. 35 ЗУ «Про державну
службу» встановлено, що державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, з виплатою допомоги для
оздоровлення у розмірі посадового
окладу.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 березня 2006 року № 268 встановлено,
що керівникам надано право, в межах
встановленого фонду оплати праці,
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати.
Враховуючи, що джерелом виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
є фонд заробітної плати, то матеріальна
допомога, яка виплачувалася відповідно
до ст. 35 ЗУ «Про державну службу» і з
якої нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, є складовою частиною
фонду заробітної плати, а тому
являється об'єктом для призначення і
перерахунку пенсії відповідно до ст. 37
вказаного закону.

Відповідно до п.1 ст. 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані та сплачені
страхові внески в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати, з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності ЗУ «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 66 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці, на які відповідно до ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу, сукупного
оподатковуваного доходу, з яких
справляються страхову внески до
соціальних фондів, що діяла на день
одержання зазначеного заробітку.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП заробітна
плата підлягає індексації у
встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оплату праці» у період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення - встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг. Об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і який не
має разового характеру.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року № 5. зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 року за №
114/8713.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати, є
додатковою заробітною платою.
Аналогічна правова позиція викладена в
листі ВССУ від 07 травня 2013 року №708/0/4-13.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва»
визнано таким и. що втратили чинність п.
п. 1, 1.2 постанови правління Пенсійного
фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04 грудня 2008 року за № 1161/15852»,
форму довідки про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до ЗУ «Про державну
службу». При цьому, постановою
затверджено нову форму довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»,
в якій передбачена графа як «інші
виплати», до якої включається
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, допомога
на оздоровлення, грошові винагороди,
індексація та інші надбавки, на які
нараховані були страхові внески.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату
праці» структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

До складу заробітної плати відносяться
також інші виплати. При цьому слід
враховувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження. Отже,
винагорода за вислугу років в розмірі 40
%, матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація є складовою заробітної
плати.

Таким чином, неврахування управлінням
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська сум винагороди за
вислугу років в розмірі 40 %,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати як
складової заробітної плати є
перевищенням компетенції, оскільки
згідно чинного законодавства
пенсійний орган не наділений
повноваженнями самостійно визначати
структуру заробітної плати державного
службовця для обчислення пенсії.

Таким чином приходжу до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, слід визнати дії
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі в м.
Дніпропетровську щодо відмови у
перерахунку пенсії позивачці
неправомірними; Визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі в м.
Дніпропетровську щодо відмови у
перерахунку пенсії ОСОБА_1
неправомірними. Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця на підставі
довідки про заробітну плату від 28.03.2013
р. № 21 урахуванням інших виплат на які
сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а з 2011 року
сплачувався єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 80%
відповідно починаючи з 16 листопада 2013
року та з врахуванням вже здійснених
виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем сплачено державне
мито в розмірі 73 грн. 08 коп. (а. с. 1), які
необхідно стягнути з бюджету м.
Дніпропетровська на користь позивача.

В решті заявлених позовних вимог
ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 19. 46, 150 Конституції України, ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
Конституційний Суд України", ст. ст. 2, 6,
18, 94, 99, 104-106, 1832 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі міста
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними. зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі в м. Дніпропетровську щодо
відмови у перерахунку пенсії позивачці
неправомірними.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі в м. Дніпропетровську щодо
відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1
неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії
державного службовця на підставі
довідки про заробітну плату від 28.03.2013
р. № 21 урахуванням інших виплат на які
сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а з 2011 року
сплачувався єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 80%
починаючи з 16 листопада 2013 року та з
врахуванням вже здійснених виплат.

Стягнути з бюджету м. Дніпропетровська
судові витрати на користь ОСОБА_2 в сумі
73 грн. 08 коп.

В решті заявлених позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через
Красногвардійський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя
О. В. Нізік