Справа № 817/1808/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1808/14

24 липня 2014 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Сало А.Б.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до Відділу реєстрації
актів цивільного стану Рівненського
районного управління юстиції про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернулася до
суду з позовом до Відділу реєстрації
актів цивільного стану Рівненського
районного управління юстиції
Рівненської області (далі - Відділ
реєстрації) про визнання неправомірною
відмову в розгляді заяви від 06.06.2014 року
про виключення з актового запису про
народження запису про батька та
виключення з актового запису про
народження ОСОБА_2 №54, вчиненого 17.06.2013
року виконавчим комітетом та
виключення з актового запису про
народження запис ОСОБА_3 як батька
дитини.

Позивач в судове засідання не прибула,
подала клопотання про розгляд справи
без її участі. В обґрунтування позову
зазначила, що 23.06.2000 року уклала шлюб з
ОСОБА_3, який був зареєстрований в
Відділі реєстрації актів
громадянського стану м.Рівне, актовий
запис №503, однак він загинув в Словенії
в ІНФОРМАЦІЯ_1. Пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2
вона народила дитину, батьком якої
записано ОСОБА_3, який на той момент вже
помер. Вказала, що 06.06.2014 року
звернулася до відповідача з заявою про
виключення з актового запису про
народження запису про батька, про що
останній було відмовлено. Вважає таку
відмову неправомірною, оскільки
відповідачу було надано всі необхідні
документи для розгляду заяви, а підстав
для її повернення не було. За таких
обставин просила позов задовольнити.

Відповідач участі уповноваженого
представника в судовому засіданні не
забезпечив, подав клопотання про
розгляд справи без його участі. Причини
неприбуття суду не повідомив та
заперечень на адміністративний позов
не подав. Про дату, час і місце судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Оскільки в матеріалах
адміністративної справи наявні
клопотання всіх осіб, які беруть участь
у справі про розгляд справи за їх
відсутності, у відповідності до вимог
ч. 4 ст.122 КАС України судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 23.06.2000 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивач) було
укладено шлюб, що підтверджується
копію свідоцтва про одруження (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_1,
видане 27.11.2013 року (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач народила дочку -
ОСОБА_2, батьком якої у сідоцтві про
народження виконавчим комітетом
Шпанівської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області записано ОСОБА_3 (а.с.6).

06.06.2014 року позивач звернулася до
Відділу реєстрації з заявою про
виключення з актового запису про
народження ОСОБА_2 №54, вчиненого 17.07.2013
року запису про батька - ОСОБА_3 (а.с.5).

У вчиненні зазначених дій відповідачем
позивачу було відмовлено, у зв'язку з
чим остання звернулася з даним позовом
до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Згідно з ч.1 ст.122 Сімейного кодексу
України дитина, яка зачата і (або)
народжена у шлюбі, походить від
подружжя.

Статтею 133 цього кодексу встановлено,
що якщо дитина народилася у подружжя,
дружина записується матір'ю, а чоловік -
батьком дитини

Відповідно до ч.1 ст.104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок смерті одного з подружжя або
оголошення його померлим.

В силу вимог ч.2 ст.122 Сімейного кодексу
України дитина, яка народжена до спливу
десяти місяців після припинення шлюбу
або визнання його недійсним, походить
від подружжя.

В даному випадку, дитина позивача -
ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто
після спливу 13 років після смерті
ОСОБА_3, який у свідоцтві про народження
останньої записаний як батько.

Суд вважає, що на час народження дитини
шлюб між позивачем та ОСОБА_3 фактично
був припинений в силу вимог ч.1 ст.104
Сімейного кодексу України, а тому суд
дійшов висновку, що ОСОБА_3 був
помилково записаний в актовому записі
про народження №54 від 17.07.2013 року як
батько дитини.

Відносини, пов'язані з проведенням
державної реєстрації актів цивільного
стану, внесенням до актових записів
цивільного стану змін, їх поновленням і
анулюванням регулюється Законом
України «Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010
(далі - Закон №2398).

Відповідно до ст. 2 Закону № 2398 актами
цивільного стану - є події та дії, які
нерозривно пов'язані з фізичною особою
і започатковують, змінюють, доповнюють
або припиняють її можливість бути
суб'єктом цивільних прав та обов'язків.
Державній реєстрації підлягають
народження фізичної особи та її
походження, шлюб, розірвання шлюбу у
випадках, визначених цим законом, зміна
імені, смерть.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону
державна реєстрація актів цивільного
стану проводиться з метою забезпечення
реалізації прав фізичної особи та
офіційного визнання і підтвердження
державою фактів народження фізичної
особи та її походження, шлюбу,
розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Державна реєстрація актів цивільного
стану проводиться шляхом складення
актових записів цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану - це
документ органу державної реєстрації
актів цивільного стану, який містить
персональні відомості про особу та
підтверджує факт проведення державної
реєстрації акта цивільного стану.
Інформація, що міститься в актовому
записі цивільного стану, є
конфіденційною і не підлягає
розголошенню. Актовий запис цивільного
стану є безспірним доказом фактів,
реєстрація яких посвідчується, до
спростування його в судовому порядку.

Частиною 1 статті 6 Закону № 2398
встановлено, що відділи державної
реєстрації актів цивільного стану
проводять державну реєстрацію
народження фізичної особи та її
походження, шлюбу, розірвання шлюбу,
зміни імені, смерті, вносять зміни до
актових записів цивільного стану,
поновлюють та анулюють їх; формують
Державний реєстр актів цивільного
стану громадян, ведуть його, зберігають
архівний фонд; здійснюють відповідно
до законодавства інші повноваження.

Згідно з ст.22 Закону №2398 внесення змін
до актового запису цивільного стану
проводиться відповідним органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за наявності достатніх підстав.
Внесення змін до актового запису
цивільного стану проводиться за заявою
одного з батьків, опікуна,
піклувальника дитини. Зміни до
актового запису цивільного стану
вносяться відділом державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем зберігання відповідного
актового запису. Після внесення змін до
актового запису цивільного стану
заявнику повторно видається свідоцтво
про державну реєстрацію акта
цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових
записів цивільного стану регулюється
Правилами внесення змін до актових
записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання, затверджених
наказом Міністерства юстиції України
від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 14.01.2011
року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що
внесення змін до актових записів
цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану районних, районних у
містах, міських (міст обласного
значення), міськрайонних управлінь
юстиції (далі - відділи державної
реєстрації актів цивільного стану) у
випадках, передбачених чинним
законодавством. У разі відмови у
внесенні змін до актових записів
цивільного стану у висновку відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану вказуються причини відмови та
зазначається про можливість
оскарження його у судовому порядку.

За приписами п.п.1.7 та 1.15 Правил зміни до
актового запису цивільного стану
вносяться відділом державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем зберігання відповідного
актового запису. Відмова органів
державної реєстрації актів цивільного
стану у внесенні змін до актових
записів цивільного стану, їх
поновленні та анулюванні може бути
оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до п.2.1 Правил заява про
внесення змін до актового запису
цивільного стану за формою, наведеною в
додатку 1, подається до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем проживання заявника, а
у випадках, передбачених статтею 53
Сімейного кодексу України, також до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем зберігання
першого примірника актового запису про
шлюб при пред'явленні паспорта або
паспортного документа.

Згідно з п.2.5 та п.2.6 цих Правил заява про
внесення змін до актового запису
цивільного стану подається: особою,
щодо якої складено актовий запис; одним
із батьків неповнолітнього
(малолітнього); піклувальником
неповнолітнього та опікуном
малолітнього; опікуном недієздатної
особи; спадкоємцем померлого;
представником органу опіки та
піклування під час здійснення
повноважень з опіки та піклування
стосовно особи, яка має право на
подання такої заяви.

Разом із заявою про внесення змін до
актового запису цивільного стану
заявником подаються:

свідоцтва про державну реєстрацію
актів цивільного стану, у яких
зазначені неправильні, неповні
відомості або відомості, які
підлягають зміні;

інші документи, необхідні для розгляду
заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.13 Правил визначено перелік
для внесення змін в актові записи
цивільного стану. Поміж тим, вказаний
перелік не є вичерпним, так як пп.2.13.12
п.2.13 цих Правил внесення змін до
актових записів цивільного стану
можливе також і в інших окремих
випадках, якщо це не суперечить чинному
законодавству України.

Судом встановлено, що 06.06.2014 року
позивач звернулася до Відділу
реєстрації з заявою про виключення з
актового запису про народження ОСОБА_2
№54 від 17.07.2013 року запису про батька -
ОСОБА_3 у зв'язку зі смертю останнього
за 13 років до народження дитини. В
обґрунтування заяви позивач надала
копію свідоцтва про укладення шлюбу,
копію свідоцтва про народження дитини
та копію свідоцтва про смерть чоловіка.

Таким чином, позивач звернулася до
Відділу реєстрації із заявою,
встановленого зразка та долученими до
неї документами, визначених п.2.6 Правил,
необхідних для розгляду заяви та
вирішення питання по суті, а тому, на
переконання суду, у відповідача були
всі правові підстави для внесення змін
до актового запису цивільного стану.

В силу вимог п.2.3 Правил відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану, дипломатичне представництво чи
консульська установа України не вправі
відмовити громадянину в прийнятті та
розгляді заяви про внесення змін.

Відповідно до п.2.12 Правил на підставі
зібраних документів та за наслідками
перевірки відділ державної реєстрації
актів цивільного стану, дипломатичне
представництво чи консульська
установа України складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису (або декількох
актових записів) цивільного стану або
про відмову в цьому за формою,
наведеною в додатку 2. У разі відмови у
внесенні змін до актового запису
цивільного стану у висновку мають бути
чітко вказані причини відмови та
зазначено про можливість її оскарження
в судовому порядку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
відповідач відмовив в прийнятті та
розгляді заяви позивача про внесення
змін, всупереч вимог п.2.3 Правил. Більше
того, в порушення вимог п.2.12 Правил ні
обґрунтованого висновку про внесення
змін до актового запису (або декількох
актових записів) цивільного стану, ні
відмови в цьому за формою, наведеною в
додатку 2, Відділом реєстрації прийнято
не було. Одночасно, наявні в матеріалах
справи докази дають суду підстави
вважати, що відповідачем фактично було
відмовлено ОСОБА_1 у внесенні змін до
актового запису про народження дитини.

В силу вимог статті 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За наведених обставин, суд вважає, що
відповідач відмовляючи ОСОБА_1 в
розгляді заяви про виключення з
актового запису про народження запису
про батька, діяв не на підставі, не в
межах повноважень та не в спосіб,
визначений чинним законодавством, а
тому вказана відмова є протиправною.

Вирішуючи питання про обрання
належного способу захисту порушеного
права позивача в частині виключення з
актового запису про народження запис
ОСОБА_3 як батька дитини, суд зазначає
наступне.

В силу вимог п. 1.7 Правил зміни до
актового запису цивільного стану
вносяться відділом державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем зберігання відповідного
актового запису.

Таким чином, суд не наділений
повноваженнями своїм рішенням
замінювати орган, до виключної
компетенції якого відноситься ця
функція.

Відповідно до частини другої ст. 11
Кодексу адміністративного судочинства
України суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Частиною другою ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Таким чином, суд вважає, що для повного
захисту і відновлення порушеного права
позивача, слід прийняти рішення про
зобов'язання Відділу реєстрації актів
цивільного стану Рівненського
районного управління юстиції
Рівненської області виключити з
актового запису про народження ОСОБА_2
№54, вчиненого 17.07.2013 року виконавчим
комітетом Шпанівської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області, запис ОСОБА_3 як батька дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу. У
відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів на спростування
позову.

При зазначених обставинах, вимоги
позивача правомірні, обґрунтовані і
підлягають до задоволення повністю.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Відділу
реєстрації актів цивільного стану
Рівненського районного управління
юстиції в розгляді заяви ОСОБА_1 про
виключення з актового запису про
народження запису про батька.

Зобов'язати Відділ реєстрації актів
цивільного стану Рівненського
районного управління юстиції
Рівненської області виключити з
актового запису про народження ОСОБА_2
№54, вчиненого 17.07.2013 року виконавчим
комітетом Шпанівської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області, запис ОСОБА_3 як батька дитини

Присудити на користь позивача ОСОБА_1
із Державного бюджету судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сало
А.Б.