Справа № 2а-7737/11/1111
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2013 рокусправа № 2а-7737/11/1111
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області

на постанову Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 14 вересня 2011
року

у справі № 2а-7737/11/1111

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в м. Кіровограді Кіровоградської
області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся у суд
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01 жовтня 2008 року.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 14 вересня 2011 року
позовні вимоги задоволені частково.
Визнано неправомірними дії та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії
відповідно до частини 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до
статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком за період з 01 жовтня 2010
року по 22 липня 2011 року.

Не погодившись з постановою суду,
управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії Чорнобильської
катастрофи, має інвалідність 3 групи.
Положеннями статті 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» його
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 50 зазначеного Закону
передбачено, що особам віднесеним до
категорії 1, які є інвалідами IІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі статтею 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
IІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Таким чином, позивач має право на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 6 мінімальних пенсій за віком,
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Разом з цим, судом першої інстанції не
правильно застосовано до позовних
вимог положення статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом 10
серпня 2011 року, в якому просив поновити
строк звернення до суду, оскільки
відповідно до довідки № 211 в період з 30
червня 2011 по 22 липня 2011 року знаходився
на лікуванні (а.с. 19).

Проте, лікування мало короткочасний
характер, позивачем доказів звернення
до суду першої інстанції до
проходження лікування не надано та
поважних причин пропуску строку
звернення до суду не наведено.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Всупереч наведених норм Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд першої інстанції не
з'ясував причини пропуску ОСОБА_1
строку звернення до суду та
безпідставно розглянув позовні вимоги
за період поза межами шестимісячного
процесуального строку звернення до
суду з адміністративним позовом.

Згідно статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

За таких обставин, позовні вимоги за
період з 01 жовтня 2008 року по 09 лютого 2011
року розгляду не підлягають.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково, постанову суду першої
інстанції - скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області -
задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 14 вересня 2011 року -
скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
щодо відмови у перерахунку та виплаті
ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової
пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю,
відповідно до статтей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої частиною 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області перерахувати
та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію
згідно статтей 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю згідно зі статтями 50, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у розмірі 50 % мінімальної пенсії за
віком, встановленої частиною 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 10 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року, з урахуванням
проведених виплат.

Позовні вимоги за період з 01 жовтня 2008
року по 09 лютого 2011 року - залишити без
розгляду.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим