Справа № 872/17656/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 рокусправа № 811/2810/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України в
Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
30 вересня 2013 року у справі №811/2810/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Управління Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України в Кіровоградській
області третя особа комунальний
заклад «Кіровоградське обласне бюро
медико-соціальних експертиз» про
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

30 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив зобов'язати управління
Держспецзв'язку в Кіровоградській
області усунути перешкоду, щодо
призначення йому пенсії по
інвалідності, передбачену Законом
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», шляхом надання
направлення на медико-соціальну
експертну комісію для встановлення
групи інвалідності.

Адміністративний позов обґрунтовано
тим, що відповідач в порушення вимог
Закону не направив позивача на
медико-соціальну експертну комісію для
встановлення відсотків втрати
працездатності, що унеможливило
подальше отримання позивачем права на
пенсію по інвалідності у відповідності
до приписів Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року адміністративний позов
задоволено, зобов'язано Управління
Держаної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України в
Кіровоградській області надати ОСОБА_1
направлення на медико-соціальну
експертизу для встановлення ступеню
втрати професійної працездатності (у
відсотках) з метою призначення пенсії.

Не погодившись з рішенням суду
Управління Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України в Кіровоградській
області, відповідач, звернулось з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції вимог норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
позивач станом на час звернення до
відповідача з вимогою про направлення
його на медико-соціальну експертизу
для встановлення ступеню втрати
професійної працездатності вже не
перебував з управлінням в трудових
правовідносинах, що унеможливлює таке
направлення в силу Закону. Отже, на
думку відповідача, вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального права, надану правову
оцінку досліджених судом доказів по
справі, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про необхідність
задоволення апеляційної скарги з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що у
період з 2007 року по 2011 рік позивач
проходив службу в Управління
Держспецзв'язку в Кіровоградській
області.

24.01.2011 року Військово-лікарською
комісією м.Кіровограда при УМВС
України в Кіровоградській області
ОСОБА_1 видано свідоцтво про хворобу
№45, в якому вказано, що захворювання
пов'язані з проходженням служби в
органах внутрішніх справ, а також те, що
ОСОБА_1, до військової служби не
придатний (а.с.15)

Згідно наказу №6-ос о/с від 07.02.2011 року
старшого прапорщика Держспецзв'язку
ОСОБА_1 звільнено із служби за
підпунктом 3 пункту 92 (за станом
здоров'я) у запас Збройних сил України з
виключенням його із списків особового
складу 24 лютого 2011 року (а.с.28)

24.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
начальника Управління Держспецзв'язку
в Кіровоградській області із заявою
про направлення його на
медико-соціальну експертну комісію для
встановлення групи інвалідності та
визначення ступеню втрати
працездатності (а.с.18).

18.05.2013 року Управлінням
Держспецзв'язку в Кіровоградській
області відмовлено в направленні
позивача на медико-соціальну експертну
комісію. Відмова мотивована тим, що
таке направлення може бути надано
виключно особам рядового або
начальницького складу і працівникам
управління, оскільки ОСОБА_1 виключено
зі списків особового складу підстави
для надання такого направлення у
відповідача відсутні.

Правомірність та обґрунтованість
відмови Управління Держспецзв'язку в
Кіровоградській області в наданні
ОСОБА_1 направлення на медико-соціальну
експертну комісію для встановлення
ступеню втрати працездатності у
відсотках є предметом спору переданого
на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами суд
першої інстанції виходив з того, що
обов'язок роботодавця або
профспілкового органу підприємства, на
якому потерпілий отримав травму чи
професійне захворювання надати
направлення на медико-соціальну
експертизу передбачено чинним
законодавством, а відтак не вчинення
відповідачем дій по направленню ОСОБА_1
на медико-соціальну експертизу є
порушенням норм чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст.1 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» встановлено, що
військовослужбовці, особи, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
стали інвалідами за умов, передбачених
цим Законом, набувають право на пенсію
по інвалідності.

Згідно ст.18 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» пенсії по інвалідності особам,
які мають право на пенсію за цим
Законом, призначаються у разі, якщо
інвалідність настала в період
проходження ними служби або не пізніше
тримісячного терміну після звільнення
зі служби, але внаслідок захворювання
(травми, поранення, контузії каліцтва
тощо), яке виникло в період проходження
військової служби чи під час
перебування в полоні або заручником,
якщо полонення чи захоплення
заручником не було добровільним і
особа, яка має право на пенсію за цим
Законом, перебуваючи в полоні або
заручником, не вчинила яловичу проти
миру і людства.

Згідно приписів п.3 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009
р. №11317 медико-соціальна експертиза
проводиться особам, що звертаються для
встановлення інвалідності, за
направленням
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я після проведення
діагностичних, лікувальних і
реабілітаційних заходів за наявності
відомостей, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлених захворюваннями,
наслідками травм чи вродженими вадами,
які спричиняють обмеження
життєдіяльності.

Відповідно до п.4 Положення про порядок,
умови та критерії встановлення
інвалідності, затвердженого
постановою КМУ від 03.12.2009 р.№1317
лікарсько - консультативна комісія
лікувального профілактичного закладу
охорони здоров'я направляє осіб, що
звертаються для встановлення
інвалідності, на огляд комісії за
формою, затвердженою МОЗ.

Встановлення медико-соціальними
експертними комісіями ступеня стійкої
втрати професійної працездатності у
відсотках працівникам, погіршення
здоров'я яких пов'язане з виконанням
трудових обов'язків регламентовано
Порядком встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня стійкої втрати
професійної працездатності у
відсотках працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров'я, пов'язане з
виконанням трудових обов'язків
затвердженим наказом Міністерства
охорони здоров'я України 05.06.2012 р. №420 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 16 серпня 2012 року за №1387/21699.

Згідно п 1.4 зазначеного Порядку
медико-соціальна експертиза
потерпілого здійснюється МСЕК у складі
комісії відповідно до п.10 Положення про
медико-соціальну експертизу, за
наявності:

- акта про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1,
наведеною в додатку 4 до Порядку
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011
р. №1232 (Порядок);

- акта розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання за формою П-4, наведеного в
додатку 17 до Порядку; медичного
висновку лікарсько-експертної комісії
спеціалізованого профпаталогічного
лікувально-профілактичного закладу
про наявність (відсутність)
професійного характеру захворювання
за формою, наведеною в додатку 16
Порядку;

- направлення роботодавця чи
профспілкового органу підприємства,
або робочого органу виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі Фонд), суду чи
прокуратури;

- направлення закладу охорони
здоров'я, за формою №088/о, затвердженою
наказом МОЗ України від 14 лютого 2012
року №110, зареєстрованим у
Міністерстві Юстиції України 28 квітня
2012 року за №661/20974.

Отже, виходячи з системного аналізу
зазначених норм права, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
Законом передбачено виключний перелік
підстав відповідно до яких особі може
бути встановлено ступеня стійкої
втрати професійної працездатності у
відсотках, якщо таке погіршення
здоров'я пов'язане з виконанням
працівником своїх трудових обов'язків.
Зокрема, однією з таких підстав є
направлення особи на медико-соціальну
експертизу уповноваженими на це
органами та установами.

При цьому, направлення роботодавцем
або його профспілковим органом особи
на проведення медико-соціальної
експертизи можливе у разі наявності
факту трудових відносин з особою, яку
направлено до медично-соціальну
експертизу, на момент проведення МСЕК
такої експертизи. У разі, якщо особа не
перебуває у трудових правовідносинах
на момент виявлення наслідків
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання отриманого
у зв'язку з виконанням своїх трудових
обов'язків, то таке направлення на
проведення медично-соціальної
експертизи для встановлення
відсоткової втрати професіональної
працездатності має бути видане
територіальним підрозділом МОЗ
України або відділенням Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно наказу №6-ос о/с від 07.02.2011 року
ОСОБА_1 звільнено зі служби за станом
здоров'я у запас Збройних сил України з
виключенням його із списків особового
складу 24 лютого 2011 року. Отже, з 24 лютого
2011 року відповідач не входить до
суб'єктного складу органів та установ,
що відповідно до Закону мають право
видавати направлення дна проведення
медично-соціальної експертизи для
встановлення відсоткової втрати
професійної працездатності.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1 щодо
зобов'язання Управління
Держспецзв'язку в Кіровоградській
області направити позивача на
медико-соціальну експертну комісію для
встановлення групи інвалідності не
підлягає задоволенню, оскільки
приписами закону встановлено інший
суб'єктний склад установ та
організацій, що зобов'язані надати
направлення позивачу на
медико-соціальну експертну комісію у
спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року є незаконною та
необґрунтованою, прийнятою із
порушенням вимог норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для її скасування.

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202,
ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о
в и в

Апеляційну скаргу Управління
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України в
Кіровоградській області -
задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року у справі №811/2810/13-а - скасувати
та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко