Справа № 802/2692/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 серпня 2014 р.
Справа № 802/2692/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини
Бондівни,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Вінницька ОДПІ) до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1)
про стягнення податкового боргу в сумі
4287 грн. 98 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що за відповідачем рахується
заборгованість з податку на додану
вартість в сумі 4287 грн. 98 коп., яка
станом на момент звернення до суду не
сплачена.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте надав
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просить їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання також не
з`явилась, хоча про час, дату та місце
судового засідання повідомлена вчасно
та належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштових
відправлень.

Окрім того, відповідачем не було подано
письмових заперечень на позов чи
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги.

Згідно із частиною 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрована виконавчим комітетом
Вінницької міської ради 29 липня 2003
року. На податковому обліку у
Вінницькій ОДПІ перебуває з 31 липня 2003
року.

24 квітня 2012 року головним державним
податковим ревізором-інспектором
Бехаловою М.А. проведено камеральну
перевірку щодо несвоєчасного подання
податкової звітності з податку на
додану вартість за березень 2012 року. За
результатами перевірки складено акт №
41/17/НОМЕР_1 висновками якого
встановлено, що ОСОБА_1 не подала
податкову звітність за березень 2012
року, а саме податкову декларацію з
податку на додану вартість за березень
2012 року. На підставі зазначеного акту
перевірки Вінницькою ОДПІ винесено
податкове повідомлення-рішення №
за платежем податок на додану вартість
в сумі 1020 грн. (а.с. 10), яке отримане
відповідачем, що підтверджується
підписом на повідомленні про вручення
поштового відправлення (а.с. 10).

26 грудня 2012 року головним державним
податковим ревізором-інспектором
Бехаловою М.А. проведено камеральну
перевірку щодо несвоєчасного подання
податкової звітності з податку на
додану вартість за квітень 2012 року. За
результатами перевірки складено акт №
408/17/НОМЕР_1 висновками якого
встановлено, що ОСОБА_1 не подала
податкову звітність за квітень 2012 року,
а саме податкову декларацію з податку
на додану вартість за квітень 2012 року.
На підставі зазначеного акту перевірки
Вінницькою ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення № за
платежем податок на додану вартість в
сумі 1020 грн. (а.с. 12), яке отримане
відповідачем, що підтверджується
підписом на повідомленні про вручення
поштового відправлення (зворотній бік
а.с. 12).

27 грудня 2012 року головним державним
податковим ревізором-інспектором
Бехаловою М.А. проведено камеральну
перевірку щодо несвоєчасного подання
податкової звітності з податку на
додану вартість за травень 2012 року. За
результатами перевірки складено акт №
409/17/НОМЕР_1 висновками якого
встановлено, що ОСОБА_1 не подала
податкову звітність за травень 2012 року,
а саме податкову декларацію з податку
на додану вартість за травень 2012 року,
а саме податкову декларацію з податку
на додану вартість за травень 2012 року.
На підставі зазначеного акту перевірки
Вінницькою ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення № за
платежем податок на додану вартість в
сумі 1020 грн. (а.с. 12), яке отримане
відповідачем, що підтверджується
підписом на повідомленні про вручення
поштового відправлення (зворотній бік
а.с. 12).

28 грудня 2012 року головним державним
податковим ревізором-інспектором
Бехаловою М.А. проведено камеральну
перевірку щодо несвоєчасного подання
податкової звітності з податку на
додану вартість за червень 2012 року. За
результатами перевірки складено акт №
410/17/НОМЕР_1 висновками якого
встановлено, що ОСОБА_1 не подала
податкову звітність за червень 2012 року,
а саме податкову декларацію з податку
на додану вартість за червень 2012 року.
На підставі зазначеного акту перевірки
Вінницькою ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення № за
платежем податок на додану вартість в
сумі 1020 грн. (зворотній бік а.с. 12), яке
отримане відповідачем, що
підтверджується підписом на
повідомленні про вручення поштового
відправлення (зворотній бік а.с. 12).

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податкове
повідомлення-рішення це письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності .

Відповідно до п. 54.3. ст. 54 Податкового
кодексу України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити
суму грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством.

Пунктом 54.3.3 ст. 54 Податкового кодексу
України, визначено, що згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган;

Згідно з п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу
України якщо згідно з нормами цієї
статті сума грошового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність і повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та
повне погашення нарахованого
узгодженого грошового зобов'язання і
має право оскаржити зазначену суму в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 57.3. ст. 57 Податкового кодексу
України у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення,
крім випадків, коли протягом такого
строку такий платник податків
розпочинає процедуру оскарження
рішення контролюючого органу.

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України
визначено, що у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України,
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
юридичній особі, якщо його передано
посадовій особі такої юридичної особи
під розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 59.1 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
може не надсилатися, якщо загальна
сума податкового боргу платника
податків не перевищує одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

Податковим органом вживались заходи
щодо погашення платником податкового
боргу шляхом винесення податкової
вимоги № 81-11 від 26 лютого 2014 року (а.с. 8),
яка отримана відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.8).

Податкова заборгованість у
встановлені законодавством строки
сплачена не була, податкові
повідомлення - рішення та вимога про
сплату боргу не оскаржені.

З огляду на вищезазначене та беручи до
уваги те, що заявлену до стягнення суму
заборгованості по податку на додану
вартість в сумі 4287 грн. 98 коп. у
встановлені законодавством строки
відповідач до бюджету не сплатила,
наявність у неї вказаної
заборгованості підтверджується
матеріалами справи, доказів її
погашення станом на день розгляду
цього спору не надано, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та задоволення
адміністративного позову у повному
обсязі.

Статтею 20 Податкового кодексу України
визначено, що органи державної
податкової служби мають право
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу, звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, що має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Що стосується розподілу судових
витрат, то згідно з частиною 4 статті 94
КАС України у справах, в яких позивачем
є суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійсненні
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) кошти у
рахунок погашення податкового боргу в
сумі 4287 (чотири тисячі двісті
вісімдесят сім) гривень 98 копійок до
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мультян Марина Бондівна