Справа № 2а-13525/12/2070
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/800/33695/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Островича С.Е., Степашка О.І.,
Рибченка А. О.

розглянула в порядку попереднього
провадження касаційну скаргу
Основ`янської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Старк Мінерал Груп"
до Основ`янської міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Старк Мінерал Груп"
(далі - ТОВ "Старк Мінерал Груп")
звернулось до суду з позовом до
Основ`янської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби (далі - Основ`янська
МДПІ м. Харкова) в якому просить
скасувати податкові
повідомлення-рішення.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року позов ТОВ "Старк Мінерал Груп"
задоволено частково. Скасовано
податкові повідомлення - рішення
Основ'янської МДПІ м. Харкова від 29.11.2012
року № в частині зменшення
розміру від"ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
787461,51 грн. та від 29.11.2012 року №. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року апеляційну скаргу Основ`янської
МДПІ м. Харкова залишено без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 22
січня 2013 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
Основ`янська МДПІ м. Харкова подала
касаційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 22
січня 2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити ТОВ "Старк
Мінерал Груп" у задоволенні позову.

ТОВ "Старк Мінерал Груп" подало
письмові заперечення на касаційну
скаргу Основ`янська МДПІ м.
Харкова.

Крім того, відповідачем заявлено
клопотання про заміну сторони
правонаступником у зв'язку з
реорганізацією на Основ`янську
міжрайонну державну податкову
інспекцію м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

Відповідно до ст. 55 КАС України у разі
вибуття або заміни сторони чи третьої
особи у відносинах, щодо яких виник
спір, суд допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
її правонаступником. Усі дії, вчинені в
адміністративному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
в такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене та надані докази
перейменування відповідача, судова
колегія вважає, що заявлене клопотання
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Основ'янською МДПІ м. Харкова проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ТОВ ТД "Старк Мінерал Груп" від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних (податкових)
періодів за липень 2012 року. За
результатами перевірки складено акт
№3908/15-408/36625984 від 12.11.2012 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ
ТД "Старк Мінерал Груп":

- п. п. 201.4, 201.5, 201.6, 201.7 ст. 201, п. п. 198.6, 198.4,
198.3 ст. 198 Податкового кодексу України,
встановлено завищення податкового
кредиту за вересень 2011року у сумі 65534, 0
грн. та листопад 2011 року у сумі 787460 грн.,
що призвело до зменшення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24 декларації з ПДВ за липень 2012р.);

- п. п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 200 Податкового
кодексу України, зменшено заявлену до
бюджетного відшкодування суму ПДВ по
декларації за липень 2012 року з
урахуванням уточнюючого розрахунку до
декларації у розмірі 215000,0 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 29.11.2012 року
№, а також податкове
повідомлення-рішення від 29.11.2012 року
№.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначену згідно з розділом V цього
Кодексу.

В п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше;

- або дата списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг;

- або дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (п. 198.2 ст. 198
Податкового Кодексу України).

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається, виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абз. 1
п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, платник податку на додану
вартість повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності. Тобто, визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимоги щодо оформлення перевізних
документів під час перевезення
вантажів залізничним транспортом
передбачені Правилами оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України №644 від 21.11.2000 року та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 року за №765/19503 та
Порядком застосування електронного
перевізного документа під час
перевезення вантажів залізничним
транспортом, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України 01.11.2010 року №800 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції 18
квітня 2011 року за №478/19216.

Порядок користування вагонами і
контейнерами передбачений Правилами
користування вагонами та контейнерами,
затвердженими наказом Мінтранспорта
від 25.02. 1999 року. №113 зі змінами,
внесеними Наказом Мінінфраструктури
від 08.06.2011 року №138, які набрали
чинності 01.07.2011 року.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між позивачем та ТОВ
«Снєгва» було укладено договір
поставки №1 від 24.01.2011 року. Відповідно
до п. 1.1 договору, найменування,
кількість, якість товару зазначається
в специфікаціях, які підписуються на
відповідний період уповноваженими
представниками сторін. Товар
поставляється навалом в залізничних
полувагонах (п. 2.1 договору). Ціна товару
згідно п. 1.3 договору встановлюється на
умовах FCA (станція Старовірівка
Південної залізниці) згідно
«Инкотермс-2000» та зазначається у
відповідних специфікаціях до даного
договору. Виконання, реальність та
товарність зазначеного договору
підтверджується первинними
документами, які знаходяться в
матеріалах справи. Оплата по
господарських операціях з ТОВ «Снегва»
позивачем була здійснена у
безготівковій формі. Придбаний
позивачем у ТОВ «Снегва» пісок в
подальшому був реалізований
контрагентам - ОАО «Турбоатом», ЗАТ
«Криворізький завод гірничого
обладнання», Металургійне
підприємство «Дніпродзержинський
сталеливарний завод» ДП ПАТ
«Дніпровангонмаш», ГП завод
«Електротяжмаш», ДП «ЛК-Металургія»
ОАО «Завод» «Ленінська кузниця», ПП
«Астон», ВАТ «Енергомашспецсталь», ТДВ
«Попаснянський вагоноремонтний
завод», ТОВ «Луганський машинобудівний
завод ім. О.Я. Пархоменка», ВАТ
«Харківський тракторний завод ім.
С.Орджонікідзе», ГП «НПКГ
«Зоря»-«Машпроект», ВАТ «Харківський
машинобудівний завод «Світло-Шахтаря»,
ВАТ «Енергомашспецсталь», ПАТ
«Луганськтепловоз», ВАТ «Кредмаш», ЗАТ
«Криворізький завод гірничого
обладнання», ПАТ «Новокраматорський
машинобудівний завод», ОАО
«Днепротяжмаш», ДП завод
«Елетроважмаш», ООО «ЯМЗ», ЗАО
«Азовелектросталь», ДП ЛК
«Металлургия», ПАТ «Криворізький завод
гірничого обладнання», ПАТ
«Азовзагальмаш» для ПрАТ
«АзовЕлектроСталь», ВАТ
«Дніпроважмаш», ВАТ
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна,
ПрАТ «Криворізькій завод гірничого
обладнання», ПАТ «Енергомашспецсталь»,
ВАТ «Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»,
ПАТ «Азовелектросталь», ВАТ
«Дніпроважмаш», ПАТ «Кредмаш», ДП завод
ім.. В.О.Малишева, ТОВ «Ясинуватський
Машинобудівний Завод», ПАТ
«Лисичанський склозавод «Пролетарій»,
ТОВ «Ірістконстекло», ОАО «Мінський
автомобільний завод».

Суди попередніх інстанцій дійшли до
висновку, що позивачем сформовано
податковий кредит по вищезазначених
господарських відносинах у
відповідності до вимог податкового
законодавства.

Щодо завищення податкового кредиту
позивачем за вересень 2011 року по
контрагенту ТОВ "Дагазтранс", судами
попередніх інстанцій зазначено, що
жодних доказів на підтвердження
здійснення фінансово-господарських
операцій позивача з вищезазначеним
контрагентом в матеріалах справи не
міститься.

Суди попередніх інстанцій дійшли до
висновку про відсутність у позивача
підстав для формування податкового
кредиту за вересень 2011 року по
господарських відносинах з ТОВ
"Дагазтранс".

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про часткове
задоволення позовних вимог ТОВ "Старк
Мінерал Груп".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Здійснити процесуальне
правонаступництво та замінити
Основ`янську міжрайонну державну
податкову інспекцію м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби на Основ`янську
міжрайонну державну податкову
інспекцію м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

Касаційну скаргу Основ`янської
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення,
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович О.І. Степашко А. О.
Рибченко