Справа № К/9991/12156/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/12156/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури Одеської області, старшого
помічника прокурора
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури Одеської області Яковенко
І.В. про визнання певних дій
незаконними за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 25
вересня 2009 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що згідно виписки з ЖОІ №1847 від
4 грудня 2006 року
Білгород-Дністровського міського
відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області до відділу надійшло
телефонне повідомлення старшого
помічника прокурора Яковенка І.В. про
те, що 4 грудня 2006 року громадянин
ОСОБА_1 на вулиці Леніна біля
міськвиконкому незаконно проводив
пікетування. Цього ж дня в міліції був
проведений допит ОСОБА_1 29 серпня 2007
року позивачу надано відповідь про те,
що в його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення.
Просив визнати незаконним
звинувачення старшого помічника
прокурора Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області Яковенка І.В. про незаконне
проведення пікетування 4 грудня 2006
року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 25
вересня 2009 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 4 грудня 2006 року до
Білгород-Дністровського міського
відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області надійшло телефонне
повідомлення старшого помічника
прокурора Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області Яковенко І.В. про те, що 4 грудня
2006 року громадянин ОСОБА_1 на вулиці
Леніна біля міськвиконкому незаконно
проводив пікетування. Як вбачається з
пояснень ОСОБА_1 він 4 грудня 2006 року
ходив по місту та розповсюджував
інформацію про злочинну корумповану
систему правоохоронних органів:
міліцію, прокуратуру, суд. Також вказує,
що громадського порядку він при цьому
не порушував, а громадяни, які
проходили повз нього, зауважень не
робили, а тільки висловлювали слова
підтримки, солідарності та погодження.

Відповідно до положень статті 6 Закону
України «Про прокуратуру» органи
прокуратури України здійснюють свої
повноваженні на підставі додержання
Конституції України та чинних на
території республіки законів,
незалежно від будь-яких органів
державної влади, посадових осіб, а
також рішень громадських об'єднань чи
їх органів та вживають заходів до
усунення порушень закону, від кого б
вони не виходили, поновлення порушених
прав і притягнення у встановленому
законом порядку до відповідальності
осіб, які допустили ці порушення.

Згідно статті 2 Закону України «Про
міліцію» основними завданнями міліції,
є: забезпечення особистої безпеки
громадян, захист їх прав і свобод,
законних інтересів; запобігання
правопорушенням та їх припинення;
охорона і забезпечення громадського
порядку; виявлення і розкриття
злочинів, розшук осіб, які їх вчинили.

Право громадян збиратися мирно, без
зброї, проводити мітинги, збори, походи
і демонстрації, про які завчасно
сповіщаються органи виконавчої влади
чи місцевого самоврядування,
гарантується статтею 39 Конституції
України. Проведення вказаних акцій не
повинно порушувати громадський
порядок, права і свободи інших людей,
створювати небезпеку заворушень чи
злочинів, загрожувати здоров'ю
населення.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України у справі за
конституційним поданням Міністерства
внутрішніх справ України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 39 Конституції
України про завчасне сповіщення
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування про
проведення зборів, мітингів, походів і
демонстрацій (справа щодо завчасного
сповіщення про масові зібрання від 19
квітня 2001 року №4-рп/2001 (справа № 1-30/2001),
організатори таких мирних зібрань
мають сповістити зазначені органи про
проведення заходів заздалегідь, тобто
у прийнятні строки, що передують даті
їх проведення. Ці строки не повинні
обмежувати передбачене статтею 39
Конституції України право громадян, а
має служити його гарантією і водночас
надавати можливість відповідним
органам вжити заходів щодо
безперешкодного проведення
громадянами зборів, мітингів, походів і
демонстрацій, забезпечення
громадського порядку, прав і свобод
інших людей. При здійсненні
громадянами права на свободу думки і
слова на вільне поширення своїх
поглядів і переконань не повинно бути
посягань на права і свободи, честь і
гідність інших людей.

Таким чином, про відповідні зібрання та
інші заходи необхідно у будь-якому
випадку своєчасно сповістити
(повідомити) орган виконавчої влади чи
орган місцевого самоврядування, як
цього вимагає стаття 39 Конституції
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 не повідомляв
органи виконавчої влади місцевого
самоврядування про проведення ним
пікутевання 4 грудня 2006 року, тому
старший помічник прокурора
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури Одеської області
повідомляючи органи внутрішніх справ
про проведення ОСОБА_1 пікетування,
прав і свобод останнього не порушував.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 25
вересня 2009 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.