Справа № 2а-5156/11/1470
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5156/11/1470

Категорія: 5.1.1 Головуючий в 1 інстанції:
Зіньковський О. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ШИП АРМАТУРА" до
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними дій, скасування рішення
№ 142 від 30.03.2011 р., -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ТОВ "ШИП АРМАТУРА"
звернулось з адміністративним позовом,
в якому просило визнати дії
відповідача протиправними та
скасувати рішення ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва №142 від 30.03.11р. про
анулювання реєстрації позивача як
платника ПДВ.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року адміністративний позов було
задоволено частково.

Скасовано рішення ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва №142 від 30.03.11р. про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ "Шип
Арматура".

В задоволені інших позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду податковий орган подав апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить його скасувати
та ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ШИП АРМАТУРА"
зареєстровано державним реєстратором
виконкому Миколаївської міської ради
14.07.2009 року за юридичною адресою в м.
Миколаєві по вулиці Адміральській 12.
Основними видами діяльності позивача є
посередництво в торгівлі товарами
широкого асортименту, будування та
ремонт суден, роздрібна торгівля
іншими непродовольчими товарами тощо.

Відповідно до Свідоцтва №100290081 від
25.06.2010 року позивач був зареєстрований
як платник ПДВ.

В червні 2011 року ДПІ в Центральному
районі м. Миколаєва відмовила позивачу
у прийнятті декларації з ПДВ за травень
2011р. З відповіді ДПІ від 23.06.11р. було
встановлено, що реєстрація позивача як
платника ПДВ була анульована у зв'язку
з наявністю в Єдиному державному
реєстрі запису про відсутність
позивача за зареєстрованим
місцезнаходженням.

30.03.11р. податковим органом прийнято
Рішення №142 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
ТОВ "Шип Арматура" у зв'язку із
внесенням запису до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням.

Позивач зазначав, що вказане Рішення є
протиправним у зв'язку із тим, що
прийнято на підставі відомостей які не
відповідають дійсності, а отже має бути
скасованим.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
рішення податкового органу №142 від
30.03.11р. про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
прийнято на підставі не достовірних
відомостей наданих державним
реєстратором.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Податкового кодексу
України, Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

За змістом підпункту «ж» пункту 184.1
статті 184 ПК реєстрація діє до дати
анулювання реєстрації платника
податку, яка проводиться шляхом
виключення з реєстру платників податку
і відбувається у разі, якщо в ЄДР
наявний запис про відсутність
юридичної особи або фізичної особи за
її місцезнаходженням (місцем
проживання) або запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Правила внесення державним
реєстратором змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в ЄДР,
визначені приписами статті 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» № 755-IV.

Так, відповідно до абзацу другого
частини дванадцятої статті 19 Закону №
755-IV у разі надходження державному
реєстратору від органу державної
податкової служби (далі - ДПС)
повідомлення встановленого зразка про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
рекомендованим листом протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Згідно з абзацом другим частини
чотирнадцятої статті 19 цього Закону
якщо державному реєстратору повернуто
рекомендованого листа, державний
реєстратор повинен внести до ЄДР запис
про відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

В ході судового розгляду встановлено,
що податковим органом 18.03.11р. було
надіслано на адресу Реєстраційної
палати Виконавчого комітету
Миколаївської міської ради
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
№1195/9/29-038 від 18.03.11р.

23.03.11р. до податкового органу надійшли
електронні відомості із ЄДР щодо
Позивача, відповідно до яких по
ЄДРЮОФОП 29.03.11р. внесено інформацію
щодо відсутності юридичної особи за
вказаною адресою.

Отже, як убачається з матеріалів
справи, анулювання реєстрації позивача
як платника ПДВ на підставі підпункту
«ж» пункту 184.1 статті 184 ПК було
зумовлено наявністю відповідного
запису в ЄДР про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу. Підставою для внесення
державним реєстратором такого запису
слугувало повернення рекомендованого
листа, надісланого реєстратором
юридичній особі відповідно до абзацу
другого частини дванадцятої статті 19
Закону № 755-IV, на виконання
повідомлення (форма № 18-ОПП) від органу
ДПС.

Разом з тим, процедура встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
платника податку до направлення
державному реєстратору органом ДПС
повідомлення встановленого зразка
передбачена розділом XII Порядку обліку
платників податків і зборів,
затвердженому Наказом ДПА України від
22.12.10р., №979, зареєстрованому в МЮ
України 30.12.10р. за №1439/18734.

Відповідно до пункту 12.4 розділу XII
Порядку щодо кожного платника
податків, щодо якого виявлена
відсутність його за місцезнаходженням
(місцем проживання) та не з'ясоване його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання), підрозділ органу ДПС, який
з'ясував зазначений факт, готує та
передає підрозділам податкової
міліції запит на встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків за формою, що
затверджується центральним органом
ДПС. До Єдиного банку даних юридичних
осіб та Реєстру самозайнятих осіб
вносяться дані про подання запиту.

В силу приписів пункту 12.5 розділу XII
Порядку якщо за результатами заходів
щодо встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
ДПС приймає рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за формою № 18-ОПП (додаток 21) для вжиття
заходів, передбачених частиною восьмою
статті 19 Закону № 755-IV.

Аналогічні правила встановлення
місцезнаходження платника податків
закріплені і Положенням, затверджених
наказом ДПА України від 17 травня 2010
року № 336, зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2
пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного
платника податків, який відсутній за
місцезнаходженням (місцем проживання)
та місцезнаходження (місце проживання)
якого не з'ясовано, структурний
підрозділ органу ДПС проводить такі
заходи: шляхом спілкування (телефон,
пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням
тощо) із платником податків з'ясовує
його фактичне місцезнаходження (місце
проживання); за допомогою Єдиного банку
даних платників податків встановлює
місце проживання засновників і
керівників платника податків та
отримує інформацію стосовно інших
платників податків, де зазначені особи
є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ
Положення у разі підтвердження
відсутності платника податків за
місцезнаходженням (місцем проживання)
структурний підрозділ органу ДПС, який
є ініціатором запиту, готує за
відповідною формою запит на
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків та
направляє до підрозділу податкової
міліції.

Ураховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що підрозділ
органу ДПС надсилає повідомлення про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням (форма № 18-ОПП)
державному реєстратору для вжиття
заходів, передбачених абзацом другим
частини чотирнадцятої статті 19 Закону
№ 755-IV, лише після здійснення
передбачених Порядком та Положенням
заходів для встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи.

Аналогічну правову позицію висловив
Верховний суд України у постанові від
15.04.2014 року, справа 3 21-4а14, номер в ЄДРСРУ
38655040.

Проте, такі дії відповідачем не
виконані.

Окрім того, постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від
12.03.12р. по справі №2а-9091/11/1470 було
визнано протиправними дії Державного
реєстратора реєстраційної палати
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради Захарова Д.М. щодо
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису №1018919 від
29.03.11р. про відсутність юридичної особи
- ТОВ "Шип Арматура" за зареєстрованим
місцезнаходженням та запис №1018919
від 29.03.11р. у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.13р.
постанова по справі №2а-9091/11/1470
залишена без змін.

Отже, враховуючи, що рішення
податкового органу №142 від 30.03.11р. про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість прийнято на
підставі не достовірних відомостей
наданих державним реєстратором та
невжиття відповідачем всіх необхідних
заходів для встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи,
правильним є висновок суду першої
інстанції про наявність підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В порушення ч. 2 ст. 71 КАС України
податковий орган як суб'єкт владних
повноважень не довела належними
засобами доказування правомірність
прийняття ним оспорюваного рішення про
анулювання реєстрації позивача, як
платника податку на додану вартість.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги товариства
з обмеженою відповідальністю "ШИП
АРМАТУРА" є частково обґрунтованими та
підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року у справі № 2-а-5156/11/1470 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян