Справа № 2а-1511/12,18575/12
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
Справа №
4028/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Кузьмич С.М.

судді
Запотічний І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку на постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21.12.2012 року у
справі № 0308/18575/2012 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку про визнання незаконним і
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н
О В И В :

12.11.2012 року позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного України в м.
Луцьку про визнання незаконним і
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
дії щодо перерахунку пенсії як
Чорнобильцю. Позов обґрунтував тим, що
він з 01 квітня 1982 року був прийнятий на
роботу у Волинське шляхобудівне
управління №1 на посаду техніка, а з 01
липня 1984 року був переведений на посаду
майстра, що стверджується копією
трудової книжки. В зв'язку із аварією,
яка сталася на Чорнобильській АЕС,
вказаною вище організацією, позивач
був направлений на ліквідацію
наслідків даної аварії, тобто для
проведення дезактиваційних робіт на
території ЧАЕС біля 4-ого реактора, з 31
липня 1987 по 31 серпня 1987 року. Вважає, що
відповідач не правомірно відмовив у
призначенні пенсії відповідно до ч. 1
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи», оскільки норми
законодавства, на які відповідач
посилається у відмовному рішенні № 34
не є підставою для відмови у призначені
пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 21.12.2012 року
позов задоволено. Визнано дії
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Луцьку Волинській області щодо
відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії
відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» -
незаконними. Зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в м. Луцьку
Волинській області призначити ОСОБА_1
пенсію відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 31 січня 2012 року.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі зазначає, що висновок суду є
безпідставний, оскільки згідно із
пунктом 1 статті 55 Закону „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" учасники ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
- які працювали у зоні відчуження з
моменту аварії 1987 році у зоні
відчуження не менше 14 календарних днів
- зменшення віку на 8 років. Відповідно
до ст.15 Закону України ,, Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" підставами для визначення
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС є період
роботи (служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами. Видача довідок про період
роботи (служби) по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, а також
на територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення
органами місцевого самоврядування .
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування », затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 року №22-1 передбачено, що
основним документом, що визначає час
виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо
в зоні відчуження являється довідка
про заробітну плату ( додаток 5), що
видається на підставі первинних
документів про нараховану заробітну
плату, а в разі неможливості подання
вищезазначеної довідки для визначення
права надаються інші первинні
документи: табелі обліку робочого часу
за період роботи в зоні відчуження,
подорожні листи для водіїв, копії
відомостей. Однак, жодного із
перелічених документів позивачем в
УПФУ в м.Луцьку надано не було. Вважає
свою відмову в призначенні та
перерахунку пенсії правомірною.
Просить скасувати рішення суду І-ї
інстанції і постановити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про
дату,час і місце судового засідання .

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом І-ї інстанції встановлено, що
позивач з 01 квітня 1982 року був
прийнятий на роботу у Волинське
шляхобудівне управління №1 на посаду
техніка, а з 01 липня 1984 року був
переведений на посаду майстра, що
стверджується копією трудової книжки
(а.с. 9-11). В зв'язку із аварією, яка
сталася на Чорнобильській АЕС,
вказаною вище організацією, позивач
був направлений на ліквідацію
наслідків даної аварії, тобто для
проведення дезактиваційних робіт на
території ЧАЕС біля 4-ого реактора, з 31
липня 1987 по 31 серпня 1987 року. 30 липня 1987
року вибув з м. Луцька і прибув до м.
Чорнобиля 31 липня 1987 року. В зв'язку із
занадто важкими і небезпечними для
життя і здоров'я умовами праці було
прийнято рішення скоротити термін
відрядження і 18 серпня 1987 року ОСОБА_1
вибув із м. Чорнобиля та прибув до м.
Луцька 19 серпня 1987 року. Дану обставину
стверджено копією відрядного
посвідчення № 159 від 30 липня 1987 року,
виданого Волинським шляхобудівним
управлінням № 1.

Згідно наказу № 8 від 01 лютого 1996 року
Волинське шляхобудівне управління № 1
перейменовано у філіал № 1 ВАТ
«Рівнехляхбуд». З 01 липня 2002 року даний
філіал згідно протоколу № 1 від 12
квітня 2002 року ліквідовано загальними
зборами акціонерів ВАТ «Рівнешляхбуд».
Дана обставина стверджується копією
довідки № 196 від 12 грудня 2011 року (а.с. 18).

Позивач проводив дезактиваційні
роботи в самому м. Чорнобиль, яке згідно
із Законом України «Про правовий режим
території, що зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відносилося до закритої
зони і в'їзд на таку території
відбувався по спеціальних пропусках,
йому був виданий спеціальний пропуск №
049773. На підтвердження того факту, що
позивач дійсно з 31 липня по 18 серпня 1987
року приймав участь по ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС є
довідка № 168 Волинського
шляхобудівного управління № 1 від 03
грудня 1992 року (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
передбачено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій (для чоловіків - 60
років, жінок - 55 років). Зокрема,
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які працювали у
1987 році у зоні відчуження не менше 14
календарних днів - зменшення віку на 8
років.

На момент звернення до відповідача із
заявою про призначення пенсії згідно ч.
1 ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у січні 2012 року, досяг віку
52 роки.

ОСОБА_1 пропрацював у 1987 році у зоні
відчуження 19 днів, а тому відповідно
його пенсійний вік зменшується на 8
років, що дає останньому право на
призначення пенсії із зменшенням
пенсійного віку згідно ч. 1 ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Тобто, має право на пенсію при
досягненні 52 років.

Пунктом 17 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії передбачено, що
довідка про заробітну плату особи
видається на підставі особових
рахунків, платіжних відомостей та
інших документів про нараховану та
сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Якщо такі підприємства,
установи чи організації ліквідовані
або припинили своє існування з інших
причин, то довідки про заробітну плату
видаються правонаступниками цих
підприємств, установ чи організаціями
або архівними установами. У випадку,
коли архівні установи не мають
можливості видати довідку
встановленої форми з розшифровкою
виплачених сум за видами заробітку,
вони можуть видавати довідки, що
відповідають даним, наявних у архівних
фондах, без додержання цієї форми.

До заяви про призначення пенсії
позивачем були додані дві довідки № 193
і № 194 (а.с. 16-17) про заробіток для
обчислення пенсії від 12 грудня 2011 року.
Дані довідки буди видані на підставі
особових рахунків. Разом з тим, були
додані також копії особових рахунків №
0569 (а.с. 19-20). В подальшому було додано
довідку №14 від 30 січня 2012 року про
розрахунок заробітної плати ОСОБА_1
безпосередньо за дні роботи в зоні
відчуження з 31 липня по 18 серпня 1987
року. Надання інших документів є не
можливим, оскільки вони знищені за
терміном зберігання, що
підтверджується листом № 195 від 12
грудня 2011 року (а.с. 21).

Відповідно до п. 31 Порядку, у разі, якщо
особа має право на пенсії відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» для визначення розміру
пенсії за нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для розмежування джерел
фінансування особа надає пакет
документів, передбачених підпунктами
«б» і «в» п. 7 цього Порядку, а саме:
документи про стаж (пп. «б») і довідку
про заробітну плату (пп. «в»). Крім того
позивачем відповідачу було надано
трудову книжку, як документ про стаж
роботи та довідки про заробітну плату,
які по формі відповідали вимогам
додатку 1 Порядку.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що апелянт неправомірно
відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії
відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи», оскільки
норми законодавства, на які відповідач
посилається у відмовному рішенні № 34
не є підставою для відмови йому у
призначені пенсі та й ніяким чином його
не стосуються.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
залишити без задоволення, а постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21.12.2012 року у
справі № 0308/18575/2012 без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Кузьмич С.М.

Запотічний І.І.