Справа № 138/2292/14-а
Суддя: Лисенко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/2292/14-а
Провадження №:2-а/138/77/14
ПОСТАНОВА

Іменем
України

15 год. 45 хв.

29 липня 2014 року
м.
Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді:
Лисенко Т.Ю.,

за участю: секретаря
Корби В.І.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до заступника начальника
Вінницької митниці - начальника УБК та
МП Барабаша Степана Івановича про
скасування постанови в справі про
порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
заступника начальника Вінницької
митниці - начальника УБК та МП Барабаша
Степана Івановича про скасування
постанови в справі про порушення
митних правил.

Позов мотивований тим, що 18.04.2014 року
заступником начальника Вінницької
митниці - начальником УБК та МП Барабаш
С.І. на підставі протоколу про
порушення митних правил від 16.03.2014
винесено постанову в справі про
порушення митних правил №0137/401060201/14,
якою позивача визнано винним у вчинені
порушення митних правил, передбаченого
ч. 3 ст. 481 МК України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 17000 грн.

Позивач вважає вказану постанову
такою, що підлягає скасуванню, оскільки
посадовою особою, яка винесла
оскаржувану постанову не враховані
причини з яких автомобіль «RENAUT R19»
реєстраційний номер НОМЕР_1 не
вивезений за межі митної території
України, а саме, те що з 10.01.2014 по 15.03.2014
автомобіль знаходився на ремонті у ФОП
ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 та не мав
можливості рухатися з причини
капітального ремонту двигуна, про що
позивач повідомив у письмових
поясненнях, доданих до протоколу про
порушення митних правил.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач підтримали позов,
просили його задовольнити з підстав,
викладених у ньому. Позивач вказував,
що не мав наміру незаконно залишити
автомобіль на території України, що
підтверджується тим, що на наступний
день після того як він забрав
автомобіль з ремонту, одразу ж прибув
до митного поста «Дністер».

Відповідач в судове засідання не
з`явився, хоча належним чином в порядку
ч. 3 ст. 33 КАС України був повідомлений
про день, час і місце розгляду справи
(а.с.26), клопотань про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за його відстуності до суду не
надходило, тому суд на підставі ч.4 ст. 128
КАС України вирішує справу на підставі
наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази та
обставини справи в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18
квітня 2014 року відносно громадянина
Республіки Молдова ОСОБА_1 заступником
начальника Вінницької митниці
-начальником УБК та МП Барабаш Степаном
Івановичем було винесено постанову в
справі про адміністративне порушення
митних правил № 0137/401060201/14, відповідно
до якої позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення порушення митних правил,
передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України із
застосуванням адміністративного
стягнення в виді штрафу в розмірі
однієї тисячі неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 17 000 (сімнадцять тисяч)
гривень, а саме за те, що він в порушення
вимог ч. 1 ст. 380 МК України перевищив
строк тимчасового ввезення на митну
територію України транспортного
засобу автомобіля «RENAUT R19»
реєстраційний номер НОМЕР_1, більше ніж
на 10 діб.

З матеріалів справи, а саме з
протоколу про порушення митних правил
№ 0137/401060201/14 від 16 березня 2014 року та з
постанови в справі про порушення
митних правил № 0137/401060201/14 від 18 квітня
2014 року, вбачається, що під час
проведення перевірки, на підставі
інформації Єдиної автоматизованої
системи України з розділу «Облік
транспортних засобів в пунктах
пропуску для автомобільного
сполучення» отримано підтвердження, що
«RENAUT R19» реєстраційний номер НОМЕР_1
19.02.2013 о 14 год 56 хв. дійсно ввезено гр.
ОСОБА_1 через пункт пропуску
«Могилів-Подільський - Отачь» митного
поста «Дністер» Вінницької митниці в
режимі тимчасового ввезення терміном
до одного року, для особистого
користування.

В своїх поясненнях позивач вказав,
що він вчасно не вивіз автомобіль «RENAUT
R19» реєстраційний номер НОМЕР_1 в
зв'язку з поломкою даного
транспортного засобу.

Відповідно до довідки від 15.03.2014 року,
виданою ФОП ОСОБА_5, автомобіль марки
Рено 19, 1989 р.в. держ. номер НОМЕР_1
знаходився на станції технічного
обслуговування з 10.01.2014 по 15.03.2014 в
зв'язку з капітальним ремонтом двигуна
(а.с.11).

Даний факт, а також факт неможливості
експлуатації вказаного транспортного
засобу до проведення ремонту
підтверджує й акт виконаних робіт № 339
від 15.03.2013 (а.с.12), договір №379 від 10.01.2014р.
укладений між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1,
наряд - замовлення № 379 від 10.01.2014 року,
акт передання-прийняття ДТЗ для
надання послуг з технічного
обслуговування та ремонту № 379 від
10.01.2014, акт передання-прийняття ДТЗ
після надання послуг з технічного
обслуговування та ремонту № 379 від
15.03.2014, виданих відповідно до вимог
Правил надання послуг з технічного
обслуговування і ремонту
автомобільних транспортних засобів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 11 листопада 2002
року N 792, крім того, відповідно до акту
дефектофки ушкоджень транспортного
засобу даний автомобіль без подальшого
ремонту не придатний до експлуатації
(а.с. 32-37).

Згідно доданої до справи копії
Свідоцтва платника єдиного податку
видом господарської діяльності ФОП
ОСОБА_5 є технічне обслуговування та
ремонт автомобілів (а.с. 29).

Відразу після відновлення стану
транспортного засобу, а саме 16.03.2014
позивач доставив автомобіль до митного
посту пункт пропуску
«Могилів-Подільський - Отачь», ВМО
«Автомоільний» митного поста
«Дністер» Вінницької митниці в
напрямку виїзду з території України.

Відповідно до ст. 458 МК України
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх органам доходів і
зборів для проведення митного контролю
та митного оформлення, а також
здійснення операцій з товарами, що
перебувають під митним контролем або
контроль за якими покладено на органи
доходів і зборів цим Кодексом чи іншими
законами України, і за які цим Кодексом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Адміністративна відповідальність за
правопорушення, передбачені цим
Кодексом, настає у разі, якщо ці
правопорушення не тягнуть за собою
кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 487 МК України провадження у
справах про порушення митних правил
здійснюється відповідно до цього
Кодексу, а в частині, що не регулюється
ним, відповідно до законодавства
України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Тобто закон розглядає протиправну дію
(бездіяльність), вчинену певною особою,
що призвела до порушення митних правил
лише в тому випадку, якщо має місце вина
цієї особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 481 МК України
відповідальність настає за
перевищення встановленого ст. 380 МК
України строку тимчасового ввезення
або тимчасового вивезення товарів за
межі митної території України більше
ніж на десять діб.

Частиною 1 статті 460 МК України
передбачено, що вчинення порушень
митних правил, передбачених частиною
третьою статті 469, статтею 470, частиною
третьою статті 478, статтею 481 цього
Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин
непереборної сили або протиправних дій
третіх осіб, що підтверджується
відповідними документами, а також
допущення у митній декларації помилок,
які не призвели до неправомірного
звільнення від сплати митних платежів
або зменшення їх розміру, до
незабезпечення дотримання заходів
тарифного та/або нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, якщо такі помилки не
допускаються систематично (стаття 268
цього Кодексу), не тягне за собою
адміністративної відповідальності,
передбаченої цим Кодексом.

При цьому суд бере до уваги також
пп.«в» п. 2 Правил митного контролю та
митного оформлення транспортних
засобів, що переміщуються громадянами
через митний кордон України,
затверджених Наказом Державної митної
служби України 17.11.2005 N 1118, якими надано
визначення поняття «обставини
непереборної сили» як: смерть власника
ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше
стихійне лихо чи сезонне природне
явище, зокрема замерзання моря, проток,
портів тощо, закриття шляхів, проток,
каналів, перевалів); військові дії чи
надзвичайний стан у регіоні, через який
переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії
третіх осіб, спрямовані проти власника
ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка
спричинила повне або часткове його
пошкодження; неможливість подальшого
руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця
створює небезпеку чи загрозу
дорожньому руху, життю чи здоров'ю
людей або навколишньому середовищу;
інші схожі за характером обставини чи
події.

З аналізу норм вбачається, що даний
перелік не є вичерпним, і до нього
можуть бути включені інші події,
зокрема і поломка транспортного
засобу, через яку він втратив
можливість рухатися, і яка в даному
випадку підтверджена документально.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України
завданнями провадження у справах про
порушення митних правил є своєчасне,
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її з дотриманням вимог
закону, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
порушень митних правил, та запобігання
таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова
особа при розгляді справи про
порушення митних правил зобов'язана
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують та/або обтяжують
відповідальність, чи є підстави для
звільнення особи, що вчинила
правопорушення, від адміністративної
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 МК України
постанова митниці у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена до центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, або до
місцевого загального суду як
адміністративного суду в порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Частиною 1 статті 530 МК України
передбачено, що законність та
обґрунтованість постанови митниці у
справі про порушення митних правил
можуть бути перевірені судом або
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, а
постанови центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, - судом у
зв'язку з поданням адміністративного
позову, внесенням подання прокурора
або в порядку контролю.

Згідно з ч. 6 ст. 530 МК України перевірка
законності та обґрунтованості
постанови у справі про порушення
митних правил судом здійснюється у
порядку, встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З аналізу викладених вище обставин та
норм чинного законодавства суд
приходить до висновку, що перевищення
строку тимчасового ввезення
транспортного засобу позивачем більше
ніж на десять діб, відповідальність за
що передбачена ч.3 ст.481 МК України,
допущено внаслідок подій, що не
залежала від його волевиявлення, тобто,
відбулася поломка транспортного
засобу, яка потребувала ремонту.

При цьому суд бере до уваги й той факт,
що автомобіль зі станції технічного
обслуговування переданий позивачу
після ремонту 15.03.2014, а вже наступного
дня, 16.03.2014, позивач доставив автомобіль
до митного посту пункт пропуску
«Могилів-Подільський - Отачь», ВМО
«Автомоільний» митного поста
«Дністер» Вінницької митниці в
напрямку виїзду з території України.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що в даному випадку відсутня
вина позивача, як обов'язкова ознака
складу адміністративного
правопорушення, а відповідачем при
винесенні оскаржуваної постанови не
враховано всі обставини, що мали
значення для прийняття рішення в
справі про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, на підставі зібраних в
судовому засіданні доказів, суд
приходить до висновку, що позивач довів
суду обґрунтованість своїх позовних
вимог, а відповідач на виконання вимог
ч. 2 ст. 71 КАС України не довів суду
правомірність прийнятого ним рішення.

На підставі викладеного вище та
керуючись ст.ст. 2 ч. 3, 9-11, 19 ч. 2, 128 ч. 4, 33 ч.
3, 71 ч. 1, 2, ст.ст. 158-163, 167, 171-2 КАС України,
ст.ст. 458, 460 ч. 1, 486, 487, 489, 529 ч. 1, 530 ч. 1, 6 МК
України, ч. 1 ст. 9 КУпАП, пп.«в» п. 2 Правил
митного контролю та митного оформлення
транспортних засобів, що переміщуються
громадянами через митний кордон
України, затверджених Наказом
Державної митної служби України 17.11.2005 N
1118 суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову в справі про
порушення митних правил №0137/401060201/14 від
18.04.2014 року про накладення на ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
17000 грн. за вчинення порушення митних
правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного
кодексу України, провадження в справі
про правопорушення митних правил -
закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Т.Ю. Лисенко

Повний текст постанови складено 30.07.2014
року.