Справа № 596/2109/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 р.
Справа № 876/12453/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Довгої О.
І., Затотічного І. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Гусятинському районі
Тернопільської області на постанову
Гусятинського районного суду
Тернопільської області від 23 вересня
2013 року у справі № 596/2109/13-а за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Гусятинському районі
Тернопільської області про
призначення пенсії на пільгових
умовах,

ВСТАНОВИВ:

3 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області, яким просив визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови у призначенні позивачу пенсії
та зобов'язати відповідача призначити
вказану пенсію з 2 червня 2013 року.

Позов мотивує тим, що з 4 липня 1978 року
до 18 березня 2008 року працював
газоелектрозварником в
спеціалізованій пересувній колоні ВАТ
«Тернопільагроспецмонтаж» і
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» має право
на одержання пенсії при досягнення 55
років.

2 червня 2013 звернувся до відповідача
про призначення пенсії, однак листом
№4261/09 від 26 червня 2013 року йому було
відмовлено. Вважає таку відмову
незаконною, оскільки має загальний
трудовий стаж більше 25 років, при
необхідному - 12,5 років.

Постановою Гусятинського районного
суду Тернопільської області від 23
вересня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
протиправною відмову управління
Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області в призначенні позивачу пенсії
за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».
Зобов'язано відповідача призначити
позивачу пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
25 червня 2013 року.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що позивач працював на посаді
газоелектрозварника, яка відсутня у
Списку №2, а відтак робота на ній не
може бути зарахована до спеціального
стажу.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, хоча були повідомлені про
дату, час та місце проведення
засідання, що не перешкоджає розгляду
справи в порядку статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
з 4 липня 1979 року до 18 березня 2008 року
позивач працював на посаді
газоелектрозварника, що
підтверджується записами у трудовій
книжці позивача.

2 червня 2013 позивач звернувся до
відповідача про призначення йому
пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом №4261/09 від 26 червня 2013 року йому
відмовлено у призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах, оскільки
посада газоелектрозварника відсутня у
Списку №2, а відтак стаж роботи на ній
не може бути зарахований до пільгового
стажу, який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до пункту «б» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць, зокрема,
чоловіки після досягнення 55 років і при
стажі роботи не менше 25 років, з яких не
менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Згідно з пунктом 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року
(далі - Порядок) трудова книжка є
основним документом, що підтверджує
стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Відповідно до розділу XXXIII Загальні
професії, список №2 постанови КМУ від 11
березня 1994 року №162 «Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах», право на пільгову
пенсію мають, зокрема,
електрогазозварники, зайняті різанням
та ручним зварюванням, на
напівавтоматичних машинах, а також
автоматичних машинах із застосуванням
флюсів, що містять шкідливі речовини.

Беззмістовними є твердження апелянта,
що професія позивача
газоелектрозварник не передбачена
Списком №2, а відтак стаж роботи на ній
не може бути зарахований для
призначення пенсії на пільгових
умовах, оскільки некомпетентність
особи, яка здійснювала записи в
трудовій книжці та здійснила підміну
понять (професій) електрогазозварник
на газоелектрозварник, яка відсутня не
тільки в Списку № 2, а взагалі відсутня
як професія, не може бути підставою для
відмови в призначенні пенсії позивачу,
за віком на пільгових умовах за Списком
№ 2.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що трудова книжка позивача, як основний
документ про трудову діяльність
працівника, містить достатні
відомості, які підтверджують стаж його
роботи газоелектрозварником понад
передбачений законом строк і
визначають його право на пенсію на
пільгових умовах.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення -суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Гусятинського районного
суду Тернопільської області від 23
вересня 2013 року у справі № 596/2109/13-а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Довга О. І.

Запотічний І. І.