Справа № 254/3293/14-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сенчишин Ф.М.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
справа №254/3293/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого: Ханової Р.Ф.

суддів:
Жаботинської С.В., Ляшенка Д.В.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення

Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради

на постанову
Будьоннівського районного суду м.
Донецька

від 22 травня 2014
року

по адміністративній справі № 254/3293/14-а
(суддя Сенчишина Ф.М.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління
праці та соціального захисту населення

Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог

на предмет спору Головне
управління Державної казначейської
служби у

Донецькій
області

про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити

певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 22 травня 2014 року
задоволенні позовні вимоги ОСОБА_2
(позивач у справі) до Управління праці
та соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради (надалі управління, відповідач у
справі), внаслідок чого, визнані
неправомірними дії управління щодо
нарахування та виплати позивачу
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 7 листопада 2013 року по 22
травня 2014 року, зобов'язано управління
здійснити ОСОБА_2 перерахунок та
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, для дитини
відповідного віку, за період з 7
листопада 2013 року по 22 травня 2014 року з
урахуванням проведених виплат (арк.
справи 19-20).

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, як прийняту з
порушенням норм матеріального права та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
(арк. справи 24-26). Апелянт доводить, що
виплата державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку здійснювалась у
розмірі, визначеному Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, тому за
приписами пункту другого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом
першої інстанції та підтверджено
матеріалами справи позивач є матір'ю
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває
на обліку управління з 20 листопада 2012
року та щомісячно отримує допомогу по
догляду за дитиною відповідно до
довідки управління від 8 квітня 2014 року
у розмірі 130 грн. та є застрахованою
особою (арк. справи 7-10).

Статтею 5 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 21
листопада 1992 року № 2811-XII (зі змінами та
доповненнями) передбачено, що всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

З 1 січня 2008 року відповідно до статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" та пункту 3 Прикінцевих
Положень цього Закону, пункту 22 Порядку
про призначення та виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751, розмір
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50%; з 1
січня 2009 року -75%; з 1 січня 2010 року - 100%
прожиткового мінімуму встановленого
для працездатних осіб та
середньомісячним сукупнім доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Таким чином, з 1 січня 2008 року існує
норма закону відповідно до якої спірні
правовідносини регулюються тільки
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", функції по виплаті
допомоги до догляду за дитиною
покладені на управління праці та
соціального захисту населення і
допомога виплачується саме за рахунок
Державного бюджету України.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачем призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до частини
першої статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
редакції Закону № 107-VІ, тобто у розмірі,
що дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

Проте, відповідно до Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік», розділ ІІ
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України», яким викладена
зазначена редакція частини першої
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», діяла по 31
грудня 2008 року.

Пунктом першим частини першої статті 92
Конституції України передбачено, що
виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод. За положеннями частини третьої
статті 46 Конституції України, пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановлено законом.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України, основних соціальних гарантій,
визначені Законом України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» від 5
жовтня 2000 року № 2017-ІІІ.

Отже, станом на день звернення позивача
до управління із заявою про
призначення їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
частина першої статті 15 Закону діяла в
наступній редакції: допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради на постанову Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 22 травня
2014 року у справі № 254/3293/14-а - залишити
без задоволення.

Постанову Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 22 травня 2014 року у
справі № 254/3293/14-а - залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 4
серпня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
С.В. Жаботинська

Д.В. Ляшенко