Справа № 2а-27429/10/0570
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/18829/11

№ К/9991/18829/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.суддів:
Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Мар'їнському районі

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27.01.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10.03.2011

у справі № 2а-27429/10/0570 Донецького
окружного адміністративного суду

за позовом Державного підприємства (ДП)
«Селидіввугілля»

до Державної податкової інспекції у
Мар'їнському районі

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27.01.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10.03.2011, позов задоволено: визнані
неправомірними дії ДПІ у Мар`їнському
районі по розподілу сплачених ДП
«Селидіввугілля» 31.05.2010 - 3142,31 грн.,
30.07.2010 - 6284,62 грн., 21.08.2010 - 1289,88 грн., 31.08.2010 -
1852,43 грн., 17.09.2010 - 3142,31 грн., 08.11.2010 - 3142,31
грн. поточних зобов`язань із земельного
податку на погашення податкового боргу
та пені; зобов`язано ДПІ у Мар`їнському
районі внести зміни до особового
рахунку ДП «Селидіввугілля» із
земельного податку шляхом
перенаправлення сплачених позивачем
поточних зобов'язань із земельного
податку від 31.05.2010 у сумі 3142,31 грн., від
30.07.2010 у сумі 6284,62 грн., від 21.08.2010 у сумі
1289,88 грн., від 31.08.2010 у сумі 1852,43 грн., від
17.09.2010 у сумі 3142,31 грн., від 08.11.2010 у сумі
3142,31 грн., в рахунок податкових
зобов'язань податкових звітних
періодів, вказаних у графі «призначені
платежу» платіжних доручень № 13011 від
31.05.2010, №122 від 30.07.2010, №15072 від 21.08.2010, №
15237 від 30.08.2010, №16000 від 17.09.2010, №17618 від
08.11.2010.

У касаційній скарзі ДПІ у Мар'їнському
районі просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення та прийняте нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову повністю, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
листом від 29.10.2010 № 14409 ДПІ
повідомлено ДП «Селидіввугілля» про
зарахування в оперативному обліку
сплачених податків, зборів
(обов'язкових платежів) сплачених
підприємством платіжними дорученнями
від 31.05.2010 № 13011 на суму 3142,31 грн., від
30.07.2010 №122 на суму 6284,62 грн., від 21.08.2010 №
15072 на суму 1289,88 грн., від 30.08.2010 № 15237 на
суму 1852,43 грн., від 17.09.2010 №16000 на суму
3142,31 грн., від 08.11.2010 № 17618 на суму 3142,31
грн. самостійно узгоджених сум
податкових зобов`язань із земельного
податку за червень, травень, червень,
липень, серпень, жовтень 2010 року на
погашення податкового боргу за
податковими зобов'язаннями інших,
попередніх звітних періодів.

Згідно з підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (Закон № 2181-III) платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 7.7 ст. 7 Закону №
2181-III податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Підпунктом 16.3.3 пункту 16.3 ст. 16 цього
Закону встановлено, що при частковому
погашенні податкового боргу сума такої
частки визначається з урахуванням
пені, нарахованої на таку частку.
Податковий борг, що погашається
частково, сплачується разом зі сплатою
пені, нарахованої відповідно до такої
частки, єдиним платіжним документом, в
якому суми такого податкового боргу та
такої пені визначаються окремо.
Платіжні документи, які не містять
окремо виділену суму податкового боргу
та суму пені, не приймаються до
виконання.

Якщо платник податків не сплачує пеню
разом зі сплатою податкового боргу
(його частини) або не визначає її окремо
у платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеної пропорції), то
податковий орган самостійно здійснює
розподіл такої сплаченої суми на суму,
що спрямовується на погашення такого
податкового боргу (його частини), та
суму, що спрямовується на погашення
пені, нарахованої на суму такого
погашеного податкового боргу (його
частини), та надсилає такому платнику
податків повідомлення, в якому
міститься зазначена інформація.

Проте ці норми не позбавляють платника
податків права самостійно визначити
джерела погашення узгоджених
податкових зобов'язань відповідно до
пункту 7.1 статті 7 Закону № 2181-III та від
обов'язку самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання відповідно до
підпункту 5.3.1 пункту 5.3 ст. 5 цього ж
Закону. Суми податкових зобов'язань або
податкового боргу, з урахуванням норм
підпункту 16.5.2 пункту 16.5 ст. 16 Закону №
2181-III, слід вважати сплаченими у день
реєстрації банківською установою
платіжного документа із зазначеним у
ньому призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків. Законом № 2181-III не
визначено серед заходів, які
вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу, зміну призначення
платежу, самостійно визначеного
платником податків.

З огляду на зазначене, суди першої та
апеляційної інстанцій із дотриманням
норм матеріального та процесуального
права дійшли юридично обґрунтованого
висновку, що самостійне зарахування
податковим органом сплачених
платником податку сум в рахунок
погашення податкового боргу, пені або
тих податкових зобов'язань, які не
вказані платником в платіжному
дорученні як призначення платежу під
час перерахування поточних податкових
зобов'язань до бюджету, є неправомірним
та суперечить приписам Закону № 2181-III.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування оскаржуваних судових
рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Мар'їнському районі
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27.01.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10.03.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін В.П. Юрченко