Справа № 592/6672/14-а
Суддя: Алфьоров А. М.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/6672/14-а
Провадження №2-а/592/285/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у
складі головуючого судді Алфьорова
А.М., при секретарі Літовченко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Відділення ДАІ з
обслуговування м. Суми при УМВС України
в Сумській області, Інспектора ДПС
взводу ДПС з обслуговування м. Суми при
УМВС України в Сумській області
Голодного Сергія Олександровича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, який мотивує
тим, що 20 травня 2014 р. близько 09 год. 35 хв.
керуючи автомобілем марки «DAEWOO NEXIA»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по
вул. Білопільський шлях в м. Суми.
Під'їжаючи до перехрестя вул.
Білопільський шлях та вул. 8 Березня,
побачив світлофор з увімкненим
червоним сигналом світлофором,
зупинився на лівій крайній смузі руху.

Дочекавшись зеленого основного
сигналу світлофору, позивач проїхав у
своїй колії відстань близько двох
метрів та зупинився на перехресті,
керуючись п. 16.6 та визначенням поняття
«дати дорогу» п. 1.10 Правил дорожнього
руху України, для пропуску інших
учасників дорожнього руху, що рухалися
у зустрічному напрямку. Побачивши, що
водій перших двох транспортних
засобів, рух не розпочали, а про щось
розмовляли один з одним, позивач
здійснив поворот ліворуч. При повороті,
перешкод учасникам дорожнього руху не
скоював.

Після проїзду зазначеного перехрестя,
через деяку відстань, позивач був
зупинений інспектором ДПС, який
повідомив про порушення п. 16.6 Правил
дорожнього України, які передбачають
проїзд регульованого перехрестя.

Цього ж дня, інспектором ДПС відносно
позивача було складено постанову про
адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 вважає складену постанову
таким, що не відповідає дійсності,
оскільки прямим наслідком порушення п.
16.6 ПДР України є зміна учасниками
дорожнього руху, які мають переваги,
напрямку руху або швидкості. Без цього
факту, про порушення п. 16.6 ПДР України
не може йти мова, так як в правилах
дорожнього руху не має чіткого
визначення відстані, на якій повинен
знаходитись транспортний засіб, що має
перевагу, щоб водій, який не має
переваги в русі, був зобов'язаний
виконати вимоги п. 16.6 та дати дорогу
іншим учасникам руху. З огляду на це,
водій повинен на власний розсуд
приймати рішення про виконання вимоги
«дати дорогу», враховуючи дорожню
обстановку та дорожні умови, що
позивачем і було зроблено.

Також при складанні постанови про
адміністративне правопорушення,
інспектором ДПС взводу ДПС з
обслуговування м. Суми не були
роз'ясненні права та обов'язки
передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, позивач просить
визнати рішення інспектора ДПС з
обслуговування м. Суми Голодного С.О.
щодо притягнення його до
адміністративної відповідальності
внаслідок порушення пункту 16.6 ПДР
України не доказаним та незаконним,
скасувати протокол серії АВ № 700681 від
20.06.2014 р., та постанову серії ПС 1 № 451661
від 20.06.2014 р. по справі про
адміністративне правопорушення, яким
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу у
сумі 425 грн.

Згідно письмової заяви, позивач
просить суд розглядати
адміністративну справу у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Відповідачі будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання, до суду не з'явилися, заяв та
клопотань не надавали.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити частково, виходячи з
таких підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України орган
державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Судом встановлено, що відповідачем
було складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АВ 2 № 700681, згідно якого, 20 червня 2014 р.
близько 09 год. 29 хв. ОСОБА_1 керуючи
автомобілем марки «DAEWOO NEXIA»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на
перехресті вул. Білопільський шлях та 8
Березня, при повороті ліворуч не надав
переваги у русі транспортним засобам,
що рухалися у зустрічному напрямку,
прямо, чим порушив п. 16.6 Правил
дорожнього руху України. /а.с.4/.

Також винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1 № 451661, згідно якого позивача було
притягнуто до адміністративної
відповідальності та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. /а. с. 5/.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Однак даних вимог закону відповідачем
дотримано не було.

Також, при винесенні постанови
суб'єктом владних повноважень,
інспектором ДПС вчинено низку порушень
вимог ст. 280 КУаАП, а саме не з'ясовані
всі обставини, що підлягають з'ясуванню
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення. Так, в
постанові відсутні відомості щодо
винуватості особи у вчиненні
адміністративного правопорушення; чи є
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу тощо.

Крім цього, як роз'яснено у пункту 24
Постанови Пленуму Верховного Суду від
23.12.2005 року № 14 «Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки руху та
експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорту» зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим ст.
ст. 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

Отже, як вбачається із оскаржуваної
постанови, не зазначено доказів, на
підставі яких було прийняте рішення
про накладення на позивача
адміністративного стягнення, не
враховано його пояснення з цього
приводу.

Згідно до ст. 62 Конституції України
вина особи, яка притягується до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 71 ч.2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача.

Оскільки належним чином повідомлені
відповідачі в судове засідання не
з'явилися, та не надали доказів про
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд
вважає обґрунтованим скасувати
постанову серії ПС1 № 451661 від 20.06.2014 р., а
справа про адміністративне
правопорушення - закриттю, на підставі
п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Вимога позивача про скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ № 700681 від
20.06.2014 р. суд вважає не обґрунтованою,
оскільки протокол по своєму змісту
містить факти про вчинення
правопорушення, а не визнання особою
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення та накладення
адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції
України, ст. ст. 1,2,3,17,18, 70, 71, 86,94,102, 159-163,
171-2 КАС України, ст.ст. 222, 251, 258, 288 КпАП
України, суд -

П О С Т А
Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділення
ДАІ з обслуговування міста Суми при
УМВС України в Сумській області,
Інспектора ДПС взводу ДПС з
обслуговування м. Суми при УМВС України
в Сумській області Голодного Сергія
Олександровича про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, задовольнити
частково.

Визнати рішення Інспектора ВДАІ з
обслуговування м. Суми Голодного С.О.
щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення передбаченого
ч. 2 ст. 122 КУпАП, не законним.

Постанову серії ПС1№ 451661 в справі про
адміністративне правопорушення від 20
червня 2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 по ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді
штрафу у розмірі 425 грн. - скасувати у
зв'язку з відсутністю в його діях
даного складу адміністративного
правопорушення, а провадження у справі
про адміністративне правопорушення -
закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:
А.М. Алфьоров