Справа № 2а-27804/10/0570
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/19613/11

№ К/9991/19613/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.суддів:
Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Маріуполя

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02.02.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011

у справі № 2а-27804/10/0570 Донецького
окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «Альба
Марітайм»

до Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя

про визнання дій незаконними,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 02.02.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15.03.2011, позов задоволено: визнані
незаконними дії Жовтневої МДПІ м.
Маріуполя про невизнання податковою
звітністю податкову декларацію ТОВ
«Альба Марітайм» з податку на додану
вартість за вересень 2010 року від 19.10.2010;
скасовано рішення Жовтневої МДПІ м.
Маріуполя від 20.10.2010 №15440/10/10113 про
невизнання податковою звітністю
податкову декларацію ТОВ «Альба
Марітайм» з податку на додану вартість
за вересень 2010 року від 19.10.2010;
зобов`язано Жовтневу МДПІ м. Маріуполя
прийняти та визнати як податкову
звітність податкову декларацію ТОВ
«Альба Марітайм» з податку на додану
вартість за вересень 2010 року від 19.10.2010.

У касаційній скарзі Жовтнева МДПІ м.
Маріуполя просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення та прийняте нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову повністю, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права.

Позивач не скористався своїм
процесуальним правом надати
заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що ТОВ
«Альба Марітайм» 19.10.2010 подав до
Жовтневої МДПІ м. Маріуполя податкову
декларацію з податку на додану
вартість за вересень 2010 року.

Листом від 20.10.2010 № 15440/10/15113 МДПІ
повідомлено товариство, що податкова
декларація з податку на додану
вартість за вересень 2010 року не визнана
податковою звітністю, оскільки в ній
не зазначені коди ЄДРПОУ, КВЕД, КОТУУ, а
також не проставлені прочерки в
показниках, які не заповнювались;
запропоновано надати податкову
декларацію з податку на додану
вартість за вересень 2010 року, оформлену
належним чином.

У відповідь на скаргу позивача щодо на
неприйняття цієї податкової
декларації МДПІ надіслано лист від
02.11.2010 № 16252/10/15-113, в якому підставою
неприйняття податкової декларації з
податку на додану вартість за вересень
2010 року вказано неправильна назва
податкового органу, до якого була
подана декларація.

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (Закон № 2181-ІІІ)
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.
Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то платник податків має
право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження
(частина 5 цього підпункту).

Отже, виключно за трьох умов
законодавцем надається право
податковому органу не визнати подану
платником податку податкову
декларацію як податкову звітність, а
саме: в податковій декларації не
зазначено реквізитів, встановлених
нормативно-правовими нормами як
обов'язкові щодо змісту податкової
декларації з відповідного податку
(збору); податкову декларацію не
підписано посадовими особами платника
податків та/або не скріплено печаткою
платника податків.

У судовому процесі встановлено, що
подана позивачем декларація з податку
на додану вартість за вересень 2010 року
містила всі обов'язкові реквізити, які
передбачені частиною 5 підпункту 4.1.2
пункту 4.1 ст.4 Закону № 2181-ІІІ, так само
як і правильне найменування
податкового органу, до якого подана
податкова декларація. Відсутність у
податковій декларації прочерків у
рядках, які не заповнені, на що
посилалась МДПІ як на підставу
невизнання податкової декларації, не
впливає на можливість перевірки
задекларованих показників цієї
декларації або ідентифікування
платника податку, що є і метою вказаних
правових норм. Отже, вказані недоліки
не позбавляють податкову декларацію
значення податкової звітності, а тому
суди попередніх інстанцій зробили
правильний висновок про
неправомірність дій МДПІ щодо
невизнання податкової декларації
позивача з податку на додану вартість
за вересень 2010 року.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність цих
висновків.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування оскаржуваних судових
рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Маріуполя залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02.02.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін В.П. Юрченко