Справа № 580/594/14-а
Суддя: Подопригора Л. І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської
Справа № 580/594/14-а
Номер провадження 2-а/580/17/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2014 р.
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі головуючої судді -
Подопригори Л. І.

за участю: секретаря судового
засідання - Лєсної Н.В., представника
відповідача - Бакланової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Сумської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
постанови серії РН № 480471 по справі про
адміністративне правопорушення від
18.03.2014 року не чинною та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що він працює на посаді
директора Міжгосподарського санаторію
"Токарі".

18.03.2014 року в зв'язку з несплатою
Міжгосподарським санаторієм "Токарі"
єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за січень 2014
року головним державним інспектором
відділу адміністрування єдиного
соціального внеску Лапоног О.В. було
складено протокол № 26 (серії АА № 668162)
за вчинення ним адміністративного
правопорушення, за яке передбачена
відповідальність по ч. 4 ст. 165-1 КУпАП.

Після цього, заступником начальника -
начальником Лебединського відділення
Сумської ОДПІ Колпак В.В. була винесена
постанова від 18 березня 2014 року серії
РН № 480471 про накладення на позивача
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850
грн.

З даною постановою позивач не згоден,
вважає її незаконною та такою, що
підлягає скасуванню, так як
заборгованість по сплаті єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування виникла у
зв'язку з існуванням заборгованості
бюджету за надані послуги. Основним
видом діяльності Міжгосподарського
санаторію "Токарі" є надання послуг
санаторно-курортних закладів, а одним з
основних замовників цих послуг в 2013-2014
році є Департамент соціальної політики
виконавчого органу Київської міської
ради, згідно з Договором № 28 про
закупівлю послуг санаторно-курортних
закладів від 18.06.2013 року. Фінансування
таких послуг здійснюється відповідно
до положень п. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу
України за рахунок коштів Державного
бюджету України. Станом на 25.03.2014 року
існує заборгованість Департаменту
соціальної політики виконавчого
органу Київської міської ради перед
Міжгосподарським санаторієм "Токарі" в
розмірі 1564104 грн., що і стало причиною
несплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування і в цьому немає
його вини, а значить і складу
адміністративного правопорушення.
Тому він звернувся до суду і просить
скасувати постанову серії РН № 480471 по
праві про адміністративне
правопорушення від 18.03.2014 року, а
провадження у справі закрити у зв'язку
з відсутністю в його діях складу
правопорушення.

В судове засідання позивач не з'явився,
хоча і був своєчасно та належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, але від нього надійшла
заява в якій він просить справу
розглянути без його участі, позовні
вимоги підтримує.

Представник відповідача позов не
визнала, подала письмові заперечення
на позов та пояснила, що постанова є
обґрунтованою та законною, а тому позов
задоволенню не підлягає, оскільки
відповідно до ч.12 п.9 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" сам факт не
сплати єдиного внеску в установлений
термін є достатньою підставою для
притягнення посадової особи платника
єдиного внеску до адміністративної
відповідальності, не залежно від
фінансового стану
підприємства-платника.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази у справі, суд вважає,
що позов обґрунтований, позовні вимоги
витікають з адміністративних
правовідносин i на пiдставi ст. 247, ст. 293
КУпАП, підлягають задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено,
що міжгосподарським санаторієм
"Токарі", директором якого є позивач, не
було сплачено єдиного внеску на
державне соціальне страхування за
січень 2014 року в строки, установлені
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

З постанови по справі про
адміністративне правопорушення від 18
березня 2014 року, яка міститься в
матеріалах справи (а.с. 5), вбачається що
на ОСОБА_2 було накладено
адміністративне стягнення за несплату
єдиного внеску на державне соціальне
страхування за січень 2014 року.

З акта звіряння розрахунків за надані
послуги між Міжгосподарським
санаторієм «Токарі» та Департаментом
соціальної політики виконавчого
органу Київської міської ради, копія
якого міститься в матеріалах справи
(а.с. 7), вбачається що станом на 25
березня 2014 року заборгованість
Департаменту соціальної політики
виконавчого органу Київської міської
ради перед Міжгосподарським
санаторієм «Токарі» становить 1564104 грн.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по
справі про адміністративне
правопорушення повинна містити
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи, відомості про особу, щодо якої
розглядається справа, опис обставин,
установлених при розгляді справи,
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення,
прийняте по справі рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає в
діях відповідача-суб'єкта владних
повноважень порушення вказаних вимог.
Зокрема, з оглянутої в судовому
засіданні постанови серії РН № 480471 від
18.03.2014 року по справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 ( а.с. 5), не вбачається
посилання на норму закону, що
передбачає відповідальність за
несплату єдиного внеску на державне
соціальне страхування на підставі якої
накладене стягнення на ОСОБА_2, тому
така постанова є незаконною.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Суд вважає вищевказану обставину
необхідною для повного захисту
інтересів позивача та прийняття
законного та справедливого рішення за
його позовом.

Протокол про адміністративне
правопорушення № 26 від 18 березня 2014
року складений відносно ОСОБА_2 за
несплату єдиного внеску на державне
соціальне страхування в розмірі 50541
грн. 84 коп., містить посилання на ч. 4 ст.
165-1 КУпАП, як на норму закону, яка
передбачає відповідальність за дане
правопорушення.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст.
165-1 КУпАП, відповідальність за дане
правопорушення настає в разі несплати
або несвоєчасної сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, у тому
числі авансових платежів, у сумі більше
трьохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1
розділу XX Податкового кодексу України,
якщо норми інших законів містять
посилання на неоподатковуваний
мінімум доходів громадян, то для цілей
їх застосування використовується сума
в розмірі 17 гривень, крім норм
адміністративного та кримінального
законодавства в частині кваліфікації
адміністративних або кримінальних
правопорушень, для яких сума
неоподатковуваного мінімуму
встановлюється на рівні податкової
соціальної пільги, визначеної
підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169
розділу IV цього Кодексу для
відповідного року.

Відповідно до розділу XІX Податкового
кодексу України, підпункт 169.1.1 пункту
169.1 статті 169 цього Кодексу, який
набирає чинності з 1 січня 2015 року. До 31
грудня 2014 року для цілей застосування
цього підпункту податкова соціальна
пільга надається в розмірі, що дорівнює
50 відсоткам розміру прожиткового
мінімуму для працездатної особи (у
розрахунку на місяць), встановленому
законом на 1 січня звітного податкового
року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на
місяць для працездатних осіб становить
1218 гривень.

Таким чином розмір соціальної пільги і
відповідно неоподатковуваного
мінімуму для кваліфікації
адміністративного правопорушення
становить 609 грн.

Для кваліфікації правопорушення по ч. 4
ст. 165-1 КУпАП, сума несплаченого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування повинна
перевищувати триста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тому сума
несплаченого внеску має бути більшою
ніж 182700 грн.

Оскільки в судовому засіданні було
встановлено, що сума заборгованості
Міжгосподарського санаторія «Токарі»
зі сплати страхового внеску становить
50541 грн. 84 коп., тому дії ОСОБА_2 не можуть
бути кваліфіковані по ч. 4 ст. 165-1 КУпАП
так як сума несплаченого внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є значно меншою
ніж триста неоподатковуваних
мінімумів доходів.

Таким чином в діях ОСОБА_2 відсутній
склад адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 4 ст.
165-1 КУпАП, тому протокол № 26 від 18
березня 2014 року про адміністративне
правопорушення складений відносно
ОСОБА_2 за несплату єдиного внеску на
державне соціальне страхування в
розмірі 50541 грн. 84 коп., є незаконним, у
зв'язку з чим є незаконною та підлягає
скасуванню постанова у справі про
адміністративне правопорушення
винесена на підставі даного протоколу.

На підставі викладеного, керуючись ст.
2, 6, 17, 18, 71, 158-163, 167, 171-2, 186 КАС України, ст.
9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст. 9, 13, 14
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
розділом XІX, пунктом 5 підрозділу 1
розділу XX Податкового кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову заступника
начальника - начальника Лебединського
відділення Сумської ОДПІ серії РН №
480471 від 18 березня 2014 року про
накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення в розмірі
850 гривень, за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення та закрити провадження
у даній справі.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Л. І. Подопригора