Справа № 815/4202/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4202/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю сторін:

Представника позивача:
Фірсова Д.О.

Представника відповідача:
Малімова М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «АКТІВ-ТРАНСКОМ» до
державної податкової інспекції у
м.Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«АКТІВ-ТРАНСКОМ» звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
державної податкової інспекції у
м.Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі ДПІ
у м. Іллічівську) про визнання
протиправними дій по складанню і
видачі податкової вимоги від 19.06.2014
року № 8-10.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що за результатами
проведення ДПІ у м.Іллічівську
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «АКТІВ-ТРАНСКОМ» з
питань взаємовідносин з ТОВ «Агенція
Досконалих Рішень» за жовтень 2011 року,
податковим органом було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 27.04.2012 року про донарахування
позивачу податкового зобов'язання у
розмірі 129982,00 грн. з податку на додану
вартість. Зазначене податкове
повідомлення-рішення було оскаржено
позивачем в судовому порядку до
Одеського окружного адміністративного
суду. Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25.10.2012 року
у справі №1570/4452/2012 в задоволенні
адміністративного позову ТОВ
«АКТІВ-ТРАНСКОМ» було відмовлено.
Зазначена постанова ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.04.2014 року була залишена без змін, а
апеляційна скарга ТОВ «АКТІВ-ТРАНСКОМ»
- без задоволення. Після набрання
судовим рішенням апеляційної
інстанції законної сили, ДПІ у м.
Іллічівську було складено та видано
позивачу податкову вимогу про сплату
боргу від 19.06.2014 року №8-10 на
вищезазначену суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість. Разом з тим, позивачем було
оскаржено вищезазначені судові
рішення 1-ї та апеляційної інстанцій у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України,
касаційне провадження відкрито 13.05.2014
року. З огляду на те, що даний час триває
процес оскарження податкового
повідомлення-рішення № від 27.04.2012
року в касаційній судовій інстанції,
позивач вважає визначену спірним
повідомленням-рішенням суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 129982,00 грн.
неузгодженою. З цих підстав ТОВ
«АКТІВ-ТРАНСКОМ» вважає, що у
відповідача не було підстав для
складання та видачі спірної податкової
вимоги про сплату податкового боргу.

Представник позивача у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені у позовній
заяві, підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав з підстав, викладених
у запереченнях на адміністративний
позов (а.с. 17-19), наполягав, що ДПІ у м.
Іллічівську при складанні та видачі
оскаржуваної податкової вимоги від
19.06.2014 року №8-10 діяла у відповідності
до вимог чинного законодавства.
Зазначив, що твердження позивача про
неузгодженість суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 129982,00 грн.,
донарахованої йому податковим
повідомленням-рішенням № від
27.04.2012 року, у зв'язку з відкриттям
Вищим адміністративним судом України
касаційного провадження за касаційною
скаргою ТОВ «АКТІВ-ТРАНСКОМ» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25.10.2012 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2014 року
у справі № 1570/4452/2012, не ґрунтується на
положеннях ст. 56 Податкового кодексу
України.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

В період з 03.04.2012 року по 05.04.2012 року
згідно вимог п. 78.2 ст. 78, ст. 79
Податкового кодексу України та на
підставі наказу ДПІ у м. Іллічівську №
60 від 30.03.2012 року ДПІ у м.Іллічівську
було проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ТОВ
«АКТІВ-ТРАНСКОМ» з питань
взаємовідносин з ТОВ «Агенція
Досконалих Рішень» за жовтень 2011 року.

За результатами перевірки було
складено акт №567/22-0302/35989995 від 12.04.2012
року, у висновках якого відображено
порушення позивачем вимог п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, п.п. 1, 2 ст.
9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», п. 2.4. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку. Органом
доходів і зборів зазначено про
заниження позивачем податку на додану
вартість за жовтень 2011 року на суму
103986,00 грн.

На підставі висновків зазначеного акту
перевірки ДПІ у м.Іллічівську прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 27.04.2012 року про донарахування ТОВ
«АКТІВ-ТРАНСКОМ суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 129982,00 грн., у
тому числі: 103986,00 грн. - основний платіж
та 25996,00 грн. - штрафні (фінансові)
санкції.

Не погодившись з вказаним податковим
повідомленням-рішенням, ТОВ
«АКТІВ-ТРАНСКОМ звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до ДПІ
у м.Іллічівську про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 27.04.2012 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25.10.2012 року
у справі №1570/4452/2012 в задоволенні
адміністративного позову ТОВ
«АКТІВ-ТРАНСКОМ» було відмовлено (а.с.
20-22).

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2014 року
зазначену постанову Одеського
окружного адміністративного суду було
залишено без змін, а апеляційну скаргу
ТОВ «АКТІВ-ТРАНСКОМ» - без задоволення
(а.с. 5-7). Зазначена ухвала набрала
законної сили 10.04.2014 року.

ТОВ «АКТІВ-ТРАНСКОМ» було подано до
Вищого адміністративного суду України
касаційну скаргу на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 25.10.2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.04.2014 року у справі №1570/4452/2012 з
проханням скасувати судові рішення 1-ї
та апеляційної інстанцій. Касаційне
провадження відкрито 13.05.2014 року (а.с. 10).

У зв'язку з несплатою ТОВ
«АКТІВ-ТРАНСКОМ» протягом 10 днів (з дня
набрання чинності судового рішення у
справі) податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 129982,00
грн., ДПІ у м. Іллічівську на адресу
підприємства було складено податкову
вимогу від 19.06.2014 року №8-10, яку було
вручено позивачу 19.06.2014 року (а.с. 23).

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги ТОВ
«АКТІВ-ТРАНСКОМ» не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК
України) він регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до приписів пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.
14 ПК України грошове зобов'язання
платника податків - це сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 58.1 ст. 58 ПК України, у разі коли
сума грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
зазначено, що податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 -
54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України У разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно вимог п. 56.18 ст. 56 ПК України з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Відповідно до вимог ст. 254 КАС України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили, зокрема, після набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 254 КАС України,
постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду, набирає
законної сили з моменту проголошення, а
якщо її було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Виходячи із вищенаведених положень
Податкового кодексу України та Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку, що
оскільки постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
25.10.2012 року було відмовлено у
задоволенні адміністративного позову
ТОВ «АКТІВ-ТРАНСКОМ» про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 27.04.2012 року, та зазначене
судове рішення набрало законної сили
10.04.2014 року, сума податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 129982,00 грн., визначена
ТОВ «АКТІВ-ТРАНСКОМ» зазначеним
податковим повідомленням-рішенням, є
узгодженою.

Суд вважає помилковим твердження
представника позивача щодо того, що
вищезазначена сума податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість є неузгодженою, у зв'язку з
оскарженням постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
25.10.2012 року та ухвали Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.04.2014 року у справі №1570/4452/2012 у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України,
оскільки воно не ґрунтується на
положеннях чинного законодавства
України.

Представником позивача в судовому
засіданні при посиланні на
протиправність дії відповідача, не
було зазначено суду жодної
законодавчої норми, яку було порушено
державною податковою інспекцією у
м.Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області при
винесенні спірної податкової вимоги.

Посилання представника позивача на
порушення прав та інтересів ТОВ
«АКТІВ-ТРАНСКОМ» спірною вимогою через
не закінчення визначеної
процесуальним законодавством
процедури оскарження податкового
повідомлення-рішення суд, в якості
обґрунтувань протиправності дій
відповідача, не приймає. З цього
приводу судом було встановлено, що
позивач, з метою захисту цих прав та
інтересів підприємства, не звертався з
клопотанням про зупинення виконання
судових рішень судів 1-ї та апеляційної
інстанції у справі №1570/4452/2012 до Вищого
адміністративного суду України при
поданні касаційної скарги.

Враховуючи узгодженість суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 129982,00 грн. за
податковим повідомленням-рішенням
№ від 27.04.2012 року з моменту
набрання судовим рішенням законної
сили, несплати позивачем у визначений
п. 57.3 ст. 57 ПК України строк зазначеної
суми податкового зобов'язання, суд
вважає, що у ТОВ «АКТІВ-ТРАНСКОМ» виник
податковий борг з податку на додану
вартість на суму 129982,00 грн. та у ДПІ у
м.Іллічівську були наявні всі підстави
для складання і видачі податкової
вимоги від 19.06.2014 року № 8-10 про сплату
позивачем цієї суми боргу.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Відповідно до ст.
86 КАС України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, оцінюючи у
сукупності надані сторонами докази,
суд дійшов висновку, що при складанні і
видачі податкової вимоги від 19.06.2014
року №8-10 ДПІ у м.Іллічівську діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; позивачем доказів
протиправності дій відповідача надано
не було, у зв'язку з чим
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«АКТІВ-ТРАНСКОМ» задоволенню не
підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 186, 254
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «АКТІВ-ТРАНСКОМ» до
державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними дій - відмовити
у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 01 серпня 2014 року.

Суддядпис/
Білостоцький О.В.