Справа № 2а-16398/11
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2013 рокусправа № 2а-16398/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка
С.А. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області

на постанову Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2011 року

у справі № 2а-16398/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в м. Кіровограді Кіровоградської
області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся у суд
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в розмірах
не нижче 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
починаючи з 01 січня 2004 року по 22 травня
2008 року, з 01 січня 2011 року і в
подальшому, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеного залежно від розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, відповідно до
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням проведених
виплат, за виключенням періоду з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2010 року.

Постановою Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 13 жовтня 2011 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано неправомірними дії та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної
пенсії з розрахунку 6 мінімальних
пенсій за віком, згідно частини 4 статті
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та частини 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю з розрахунку
50 відсотків мінімальної пенсії за
віком, відповідно до статей 50, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та частини 1 статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 01 січня 2011 року
з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду,
управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії Чорнобильської
катастрофи, має інвалідність 3 групи.
Положеннями статті 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» його
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 50 зазначеного Закону
передбачено, що особам віднесеним до
категорії 1, які є інвалідами IІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Згідно зі статтею 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
IІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Таким чином, позивач має право на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 6 мінімальних пенсій за віком,
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Разом з цим, судом першої інстанції
неправильно застосовано до позовних
вимог положення статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом 12 серпня 2011
року (а.с. 1).

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Всупереч наведених норм Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд першої інстанції не
з'ясував причини пропуску ОСОБА_1
строку звернення до суду та
безпідставно розглянув позовні вимоги
за період поза межами шестимісячного
процесуального строку звернення до
суду з адміністративним позовом.

Згідно статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

За таких обставин, позовні вимоги за
періоди з 01 січня 2004 року по 22 травня 2008
року, та з 01 січня 2011 року по 11 лютого 2011
року розгляду не підлягають.

Також, 06 липня 2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№745 «Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка набула
чинності 23 липня 2011 року.

До набрання чинності зазначеною
постановою, тобто до 23 липня 2011 року
застосування підлягають положення
статтей 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду першої інстанції -
скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області -
задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 13 жовтня 2011 року -
скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
щодо відмови у перерахунку та виплаті
ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової
пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю,
відповідно до статтей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої частиною 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області перерахувати
та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію
згідно статтей 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю згідно зі статтями 50, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у розмірі 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком, встановленої частиною
1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 12 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року, з урахуванням
проведених виплат.

Позовні вимоги за періоди з 01 січня 2004
року по 22 травня 2008 року, та з 01 січня 2011
року по 11 лютого 2011 року - залишити без
розгляду.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим