Справа № 815/217/14
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/217/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бойко О.Я.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

при секретарі -
Алексєєвої Н.М

представника Приватного підприємства
"Бітум Юг Компані" - Шевченко М.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 31 січня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Бітум Юг Компані" до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.12.2013 року
№, №,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області в якому просив
суд скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
27.12.2013 року №, №.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено. Скасовано податкове
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
27.12.2013 року №, яким Приватному
підприємству "Бітум Юг Компані"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 10289
(десять тисяч двісті вісімдесят
дев'ять),00 грн., у тому числі за основним
платежем 8231 (вісім тисяч двісті
тридцять одна),00 грн. та за штрафними
(фінансовими санкціями) 2058 (дві тисячі
п'ятдесят вісім),00 грн. Скасовано
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 27.12.2013 року №, яким
Приватному підприємству "Бітум Юг
Компані" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 9799 (дев'ять тисяч
сімсот дев'яносто дев'ять),00 грн., у тому
числі за основним платежем 7839 (сім
тисяч вісімсот тридцять дев'ять),00 грн.
та за штрафними (фінансовими санкціями)
1960 (одна тисяча дев'ятсот шістдесят),00
грн.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що Приватне підприємство
«Бітум Юг Компані» зареєстроване
виконавчим комітетом Одеської міської
ради 17.08.2007 року за №0028970 (а.с.15).

Позивач зареєстрований в Державній
податковій інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області як
платник податків з 20.08.2007 року за №37429.

На підставі наказу від 28 листопада 2013
року за №1330 (а.с.62) та направлення на
перевірку від 28 листопада 2013 року
№001101/1105 (а.с.63), в період з 02.12.2013 року по
06.12.2013 року співробітники Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області провели
позапланову виїзну документальну
перевірку щодо підтвердження
господарських відносин з платником
податків ТОВ «Абсолют-Бест».

За результатами цієї перевірки 13.12.2013
року відповідач склав акт № 3302/22-6/35357391
«Про результати позапланової виїзної
документальної перевірки ПП «Бітум Юг
Компані», щодо
підтвердження господарських відносин
з платником податків ТОВ
«Абсолют-Бест» ()», яким
встановлені порушення позивачем:

- п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено значення
податку на прибуток на загальну суму
8231,00 грн., у тому числі у 3 кварталі 2012
року у сумі 8231,00 грн.;

- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
значення податку на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету на загальну
суму 7839,00 грн., у тому числі за липень 2012
року у сумі 7839,00 грн. (а.с.14-21).

Такі висновки відповідача
обґрунтовані тим, згідно з актом
перевірки Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Харківської області ДПС від
05.02.2013 року №51/22.4-07/3800288 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Абсолют-Бест», щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків та зборів, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період з 01.03.2012 року по 31.10.2012
року» та згідно з матеріалами,
отриманими від старшого слідчого з ОВС
СУ ФР ГУ Міндоходів у Запорізькій
області майора податкової міліції
Літвиненка А.М., підтвердити реальність
отримання товару, послуг (робіт) від
постачальника товариства з обмеженою
відповідальністю «Абсолют-Бест» та
право на формування податкового
кредиту від нього не є можливим,
оскільки відсутні ознаки реальності
вчинення господарських операцій.

За наслідками перевірки
позивача, податковий орган прийняв
податкові повідомлення-рішення:

- від 27.12.2013 року №, яким
позивачеві, за порушення п.123.1 ст.123,
п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України, збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 10289,00 грн., у тому
числі за основним платежем 8231,00 грн. та
за штрафними (фінансовими санкціями)
2058,00 грн. (а.с.11);

- від 27.12.2013 року №, яким
позивачеві, за порушення п.123.1 ст.123,
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України,
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
9799,00 грн., у тому числі за основним
платежем 7839,00 грн. та за штрафними
(фінансовими санкціями) 1960,00 грн. (а.с.12).

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що між ПП «Бітум Юг Компані» та
ТОВ «Абсолют-Бест» було укладено
договір поставки №0607-1 від 06.07.2012 року
за яким постачальник поставляє покупцю
продукцію (а.с.22-24). Продукція за цим
договором є будівельні матеріали.

Згідно з п.2.3 ч.2 вищевказаного договору
передбачено, що поставка продукції
постачальником здійснюється в строк до
20 календарних днів з моменту 100% оплати
покупцем партії продукції.

Позивач, на виконання вищезазначеного
договору, здійснював оплату
поставленого товару, відповідно до
рахунку № 0707/01 від 07.07.2012 року (а.с.25),
видаткової накладної від 07.07.2012 року №
РН-0707/01 (а.с.26) та виписки за особовим
рахунком за 07.07.2012 року (а.с.35), що
свідчить про реальність здійснення
господарських операцій.

Згідно з Довідкою про включення до
ЄДРПОУ позивач має право займатися,
згідно з КВЕД-2010, оптовою торгівлею
деревиною, будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням,
будівництвом доріг і автострад,
роздрібною торгівлею залізними
виробами, будівельними матеріалами та
санітарно-технічними виробами в
спеціалізованих магазинах, іншими
будівельно-монтажними роботами,
будівництвом житлових і нежитлових
будівель.

Колегія суддів зазначає, що придбаний
позивачем товар безпосередньо
пов'язаний з його діяльністю.

Колегія суддів вважає правильною
позицію суду першої інстанції, що
придбання перелічених матеріалів
позивачем за договором укладеним з
ТОВ «Абсолют-Бест», повністю
узгоджується, є логічним та
відповідає тому виду діяльності,
яким займається підприємство позивача
та придбані матеріали позивач
використав для їх подальшої
реалізації, а саме оптової торгівлі
будівельними матеріалами.
Вищезазначена продукція була
поставлена (продана) покупцеві ТОВ
«Группа компаній «Главстрой».

На підтвердження господарської
операції позивачем надано копії
договору-заявки на перевезення
вантажу, акт здачі-прийняття робіт,
рахунком на оплату, видатковою
накладною, довіреністю на отримання
цінностей, податковою накладною,
випискою за особовим рахунком.

За отримання зазначених вище
матеріалів позивач з своїм
контрагентом розрахувався, тобто
сторони договору зазнали змін
майнового стану. Даний факт
підтверджується податковими
накладними, які були включені
позивачем у податкову звітність з ПДВ у
періоді, що перевірявся, а також
копіями відповідних документів
про оплату продавцю вартості
матеріалів, які є в матеріалах
справи.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК
України: «Витрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником)».

Згідно з п.138.1 ст.138 ПК витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з п.138.2. ст.138 ПК витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 цієї статті витрати,
що формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п.138.6 цієї статті собівартість
придбаних та реалізованих товарів
формується відповідно до ціни їх
придбання з урахуванням ввізного мита
і витрат на доставку та доведення до
стану, придатного для продажу.

До складу валових можуть бути
віднесені будь-які витрати, здійснені
(нараховані) як компенсація за отримані
платником товари (послуги), пов'язані з
його господарською діяльністю.

Колегія суддів зазначає, що вказаним
контрагентом надавалися позивачеві
послуги з продажу та поставки товару, а
позивач свою чергу здійснював оплату
за ці послуги.

За наслідками цих господарських
операцій вказаний контрагент видав
податкові накладні, які були включені
ним у податкову звітність з ПДВ у
періоді, що перевірявся.

Згідно з пп.180.1.1 п.180.1 ст.180 Податкового
кодексу України платником податку є
будь-яка особа, що провадить або планує
провадити господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 цього
розділу

Колегія суддів зазначає, що позивач та
його контрагент ТОВ «Абсолют-Бест» на
момент здійснення вказаних
господарських операцій були
платниками ПДВ

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті
201 цього Кодексу.

Відповідно до зазначених правових
норм, з моменту отримання позивачем
зазначених податкових накладних від
контрагента у позивача виникло право
на віднесення ПДВ по операціях з цим
контрагентом до складу свого
податкового кредиту з ПДВ.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
позивач не повинен нести
відповідальність за дії чи
бездіяльність своїх контрагентів.
Порушення податкової дисципліни,
вчинені контрагентом платника податку
тягнуть відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначені
обставини не можуть бути підставою для
позбавлення платника податку права на
віднесення вартості отриманих послуг
до складу валових витрат у випадку,
коли останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого права та має необхідні
документальні підтвердження їх
розміру.

Такої ж позиції дотримується Верховний
Суд України в постанові від 31.01.2011 р. в
адміністративній справі за позовом
закритого акціонерного товариства
«Мукачівський лісокомбінат» до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції в Закарпатській
області про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення.

Крім того, така позиція узгоджується із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти
Болгарії» (заява №3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від
22.01.2009 р. зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 31 січня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Бітум Юг Компані" до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.12.2013 року
№, №, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 23
липня 2014 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.