Справа № 569/1934/14-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року м.
Київ К/800/28690/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 06 березня 2014
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Рівненської міської ради, третя особа:
Відділ по обліку та розподілу житла
Виконавчого комітету Рівненської
міської Ради про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Виконавчого комітету Рівненської
міської ради, в якому з урахуванням
подальшого уточнення, просив
зобов'язати відповідача надати йому
рівноцінну земельну ділянку з
побудованим на ній житловим будинком
або грошову компенсацію відповідно до
закону з розрахунку на трьох членів
сім'ї.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 06 березня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з наведеними судовими
актами, позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

В запереченнях відповідач просив
залишити скаргу без задоволення, а
оскаржувані рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що позивач
перебував на квартирному обліку при
Рівненському міськвиконкомі з 08 жовтня
1985 року у списку загальної черги та у
списку на першочергове отримання
житла, як інвалід 2 групи з числа
військовослужбовців, а не так як,
стверджує позивач, що він з 1985 року
перебував на квартирному обліку в
статусі тимчасово відселених осіб із
знесеного будинку в АДРЕСА_2

20 липня 1989 року ОСОБА_4 отримав квартиру
за адресою по АДРЕСА_1, яку він
приватизував і в послідуючому
реалізував.

В житловому приміщенні АДРЕСА_2 позивач
проживав у якості піднаймача. З цього
помешкання його ніхто не виселяв, він
самостійно з отриманням квартири вибув
у надану йому квартиру, а після її
реалізації вибув з м. Рівне в с. Обарів,
Рівенського району на постійне місце
проживання.

А відтак, враховуючи встановлене, суди
першої та апеляційної інстанцій,
відмовляючи в позові, зазначили, що
відповідач не мав обов'язку перед
позивачем забезпечити його та членів
його сім'ї житлом відповідно до
спеціальних підстав, передбачених ст.
ст.110, 111 Житлового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
комплексну реконструкцію кварталів
(мікрорайонів) застарілого житлового
фонду" цей Закон регулює відносини, що
виникають у зв'язку з реалізацією
інвестиційного проекту комплексної
реконструкції кварталів (мікрорайонів)
застарілого житлового фонду.

Суб'єктами цього Закону є органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, інвестори-забудовники,
власники і наймачі жилого (нежилого)
приміщення, юридичні та фізичні особи,
власники і орендарі земельних ділянок
та іншого нерухомого майна на
території забудови.

Дія цього Закону не поширюється на
об'єкти, розташовані на охоронюваних
археологічних територіях, в зонах
охорони пам'яток та історичних ареалах
населених місць, визначених у порядку,
встановленому законодавством.

З огляду на те, що позивач у спірних
відносинах не був наймачем жилого
приміщення та не був виселений з
займаного жилого приміщення, що
підлягало знесенню, правові підстави
для задоволення його позову відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, та керуючись
статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 06 березня 2014
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: