Справа № 2а-8781/12/2670
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-8781/12/2670
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Безименної Н.В., Федотова І.В.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Бліц - Інформ» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.06.2014 року по справі за їх позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків, Головного управління
Державної казначейської служби
України у місті Києві, третя особа
Державна податкова інспекція у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві, за
участі прокуратури міста Києва про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПрАТ «Бліц - Інформ» звернулися до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків, Головного управління
Державної казначейської служби
України у місті Києві про стягнення з
Державного бюджету України через
Головне управління Державного
казначейства України у м. Києві
відшкодування податку на додану
вартість згідно з поданою податковою
декларацією за вересень 2011 року у сумі 2
088 620,00 грн. (з врахуванням зміни
позовних вимог).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.11.2012 року, залишеного без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 року
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від 18
березня 2012 року № з тих підстав,
що позивачем було сплачено ПДВ при
імпорті товару (фарби друкарської), у
зв'язку з чим підстави для позбавлення
позивача права на податковий кредит за
цими операціями відсутні; зобов'язано
податкову службу у відповідності до
вимог чинного законодавства провести
перевірку щодо підтвердження права
товариства на відшкодування з бюджету
ПДВ за вересень 2011 року в сумі 2 088 620
грн., за жовтень 2011 року в розмірі 3 156 547
грн. та за листопад 2011 року у сумі 3 083 169
грн. за поданими податковими
деклараціями.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 19.02.2014 року К/800/12961/13
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.11.2012 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 року -
скасовано. В частині задоволення
позовних вимог про скасування
податкового повідомлення-рішення від
18.03.2012 року № - відмовлено. В решті
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.06.2014 року в задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ПрАТ «Бліц - Інформ» подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати незаконну, на їх думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову про задоволення
позову. При цьому, апелянт посилається
на незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
неповне з'ясування всіх обставин, що
мають значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція підтримує таку
правову позицію з огляду на слідуюче.

В постанові від 19.02.2014 року ВАСУ
зазначено, що суди залишили поза увагою
той факт, що розглядувані імпортні
операції звільнені від оподаткування
ПДВ згідно п. 7 підрозділу ХХ
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим у позивача був відсутній
обов'язок зі сплати цього податку при
розмитненні товару (фарби друкарської).
Також в постанові зазначено, що
перераховані позивачем суми ПДВ за
операціями, що звільнені від
оподаткування, є надміру сплаченим
податком, щодо повернення якого існує
окремий порядок; власне факт
безпідставної сплати ПДВ до бюджету не
є обставиною, з якою стаття 198 ПК
України пов'язує виникнення у платника
права на податковий кредит.

Таким чином, ВАСУ дійшов висновку щодо
законності оспорюваного позивачем
податкового повідомлення рішення про
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за жовтень 2011 року на суму 257 321
грн., за листопад 2011 року на суму 130 203
грн.

З урахуванням викладеного, у позивача
залишається право на відшкодування з
бюджету ПДВ за вересень 2011 року в сумі 2
088 620 грн., за жовтень 2011 року в сумі 2 899 226
грн.(3 156 547 грн. - 257 321 грн.) та за листопад
2011 року в розмірі 2 952 966 грн. (3 083 169 грн. -
130 203 грн.)

Проте, при скеруванні справи на новий
розгляд Вищий адміністративний суд
України звернув увагу на те, що у даному
випадку для вирішення питання щодо
наявності підстав для стягнення з
Державного бюджету України на користь
товариства спірної суми бюджетного
відшкодування з ПДВ судам слід
безпосередньо дослідити усі обставини
щодо виникнення у платника від'ємного
значення ПДВ у відповідних сумах,
встановивши, за якими саме операціями
позивачем було сформовано податковий
кредит, перевіривши дотримання
товариством законодавчо встановлених
умов формування податкового кредиту,
правильність здійсненого позивачем
розрахунку від'ємного значення ПДВ,
заявленого до відшкодування у поданих
деклараціях.

В матеріалах справи містяться
пояснення ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 12.06.2014
№4065/9/26-52-10-15, з яких вбачається, що 31.05.2013
року позивачу відшкодовано податок на
додану вартість шляхом перерахування
коштів з бюджетного рахунку на
поточний банківський рахунок платника
податку в обслуговуючому банку за
період: жовтень 2011 року у сумі - 2 899 226
грн. (платіжне доручення від 31.05.2013 року
№ 1090-20), листопад 2011 року у сумі - 2 952 966
грн. (платіжне доручення від 31.05.2013 року
№ 1091-20).

Проте, за період вересень 2011 року
позивачу не відшкодовано податку на
додану вартість у сум 2 088 620 грн. шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунку на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку.

В своїй апеляційній скарзі
апелянт акцентує увагу на тому, що сума
ПДВ, заявлена до відшкодування за
вересень 2011 року, залишається
невідшкодованою.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно п. 200.7 ст. 200. Податкового кодексу
України, платник податку, який має
право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
контролюючому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Механізм взаємодії органів
державної податкової служби та
органів державної казначейської
служби в процесі відшкодування податку
на додану вартість закріплено
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.01.2011 № 39 «Про затвердження
Порядку взаємодії органів державної
податкової служби та органів державної
казначейської служби в процесі
відшкодування податку на додану
вартість»

Так п. 6 Порядку передбачено, що у разі
коли за результатами проведення
перевірок платника податку з
урахуванням вимог статей 73 і 83
Податкового кодексу України
підтверджено достовірність
нарахованої суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, орган державної податкової
служби складає висновок про суми
відшкодування податку на додану
вартість (далі - висновок), в якому
зазначає суму, що підлягає
відшкодуванню з державного бюджету

Пунктом 7 Порядку визначено, що
орган державної податкової служби за
місцем реєстрації платника податку
зобов'язаний подати органові державної
казначейської служби висновок
протягом: трьох робочих днів після
закінчення камеральної перевірки
податкової декларації платника
податку, який має право на автоматичне
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість; п'яти робочих днів
після закінчення перевірки платника
податку, який не має права на
автоматичне відшкодування податку на
додану вартість.

Висновки та реєстр цих висновків,
що передані до органів державної
казначейської служби, подаються
починаючи з 01.07.2011 в електронній формі з
урахуванням вимог Законів України «Про
електронний цифровий підпис» і «Про
електронні документи та електронний
документообіг» і не пізніше наступного
операційного дня на паперовому носії.

За приписами п. 8 Порядку, Державна
податкова служба надсилає на постійній
основі до Державної казначейської
служби узагальнену інформацію про
обсяги сум бюджетного відшкодування
податку на додану вартість, визначені у
висновках. Порядок та строки
надсилання такої інформації
визначаються Державною податковою
службою.

Згідно з п. 9 Порядку, на підставі
висновку та узагальненої інформації
про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках, орган
державної казначейської служби
перераховує платникові податку
зазначену у висновку суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість з бюджетного рахунка на
поточний банківський рахунок платника
податку, відкритий в обслуговуючому
банку, протягом: трьох операційних днів
після отримання висновку в разі, коли
платник податку має право на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість; п'яти
операційних днів після отримання
висновку в разі, коли платник податку
не має права на автоматичне
відшкодування податку на додану
вартість.

Таким чином, отримання бюджетного
відшкодування можливе лише з наданням
контролюючому органу необхідного
пакету документів та з дотриманням
вимог Порядку від 17.01.2011 року № 39, який
визначає механізм взаємодії органів
державної податкової служби та
органів державної казначейської
служби в процесі відшкодування податку
на додану вартість.

Аналогічна правова позиція
підтримана в постанові Верховного Суду
України від 15.04.2014 року по справі №
21-21а14.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до
аналогічного з судом першої інстанції
висновку, що позивачем було обрано
неправильний спосіб захисту свого
порушеного права, зокрема, не дотримано
відповідної послідовності дій, які
передбачені Порядком взаємодії
органів державної податкової служби та
органів державної казначейської
служби в процесі відшкодування податку
на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Бліц -
Інформ»- залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19.06.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 30.07.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Безименна Н.В.

Федотов І.В.