Справа № 2а-7640/2011 (6-а/337/181/2014)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2014 рокусправа № 2а-7640/2011
(6-а/337/181/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю
Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя на ухвалу
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 23 травня 2014 р. у
адміністративній справі № 2а-7640/2011
(6а/337/181/2014) за поданням головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Запорізькій області про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2011 р. ОСОБА_2 звернувся до
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя з позовом, у якому просив
визнати неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя та
зобов'язати останнього здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за останні шість місяців з
моменту звернення до суду.

Постановою Хортицького районного суду
Запорізької області від 14 червня 2011 р.
адміністративний позов задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність
відповідача. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу недоплаченої державної
соціальної допомоги в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", виходячи із
розміру мінімальної пенсії за віком
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з
02.12.2010 р. і в подальшому з урахуванням
виплачених сум.

Не погодившись с рішенням суду першої
інстанції УПФУ в Хортицькому районі м.
Запоріжжя звернулося з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просило скасувати
постанову Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 14.06.2011 р. та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга була вмотивована
тим, що Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не передбачено
перерахунок та виплата недоплаченої
суми підвищення до пенсії позивачу як
«дитині війни».

18.09.2012 року Дніпропетровський
апеляційним адміністративним судом
винесено ухвалу, якою апеляційну
скаргу УПФУ в Хортицькому районі м.
Запоріжжя залишено без задоволення, а
постанову Хортицького районного суду
м. Запоріжжя залишено без змін.

На підставі постанови Хортицького
районного суду м. Запоріжжя, яка
набрала законної сили 18.09.2012 року, 24.01.2013
року було видано виконавчий лист, яким
було зобов'язано УПФУ в Хортицькому
районі м. Запоріжжя здійснити
перерахунок та виплатити підвищення
пенсі ОСОБА_2 починаючи з 02.12.2010 р. і в
подальшому відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та ч. 1 ст. 28 ЗУ Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період.

На підставі зазначеного виконавчого
листа, 20.02.2014 року було відкрите
виконавче провадження №42139195,
відповідно до якого боржнику була
надана можливість самостійно виконати
рішення суду в строк до 27.02.2014 року.

Листом від 27.03.2014 року УПФУ в
Хортицькому районі м. Запоріжжя
повідомило головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Запорізькій
області про проведення перерахунку
надбавки пенсії як «дитина війни», в
результаті якого нараховано 1 356,02 грн.,
але не виплачено.

Щодо виплати ОСОБА_2 зазначених коштів
Управлінням Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя
повідомило, що виплата буде здійснена
за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Виходячи з вказаних обставини
головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Запорізькій області до
суду першої інстанції подано подання
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду по даній справі.

Ухвалою Хортицького районного суду
Запорізької області від 23 травня 2014
року подання задоволено. Змінено
спосіб і порядок виконання рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 14.06.2011 року по справі
№2а-7640/11, а саме з зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя
здійснити виплати на стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі в м. Запоріжжя на
користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», виходячи з розміру
встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» - в сумі 1356 грн. 02 коп.

Не погодившись з ухвалою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
права, просить скасувати ухвалу суду,
та відмовити в задоволені подання про
заміну способу та порядку виконання
судового рішення.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Отже під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими.

При цьому суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС
України та вимоги державного
виконавця, заявник просить суд
фактично змінити зміст резолютивної
частини постанови Хортицького
районного суду м. Запоріжжя області від
14 червня 2011 року.

Крім того, заявник посилається на
обставини, наведені боржником -
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя в
зазначеному вище листі від 27.03.2014
(відсутність виділених у встановленому
порядку бюджетних асигнувань), проте,
відповідні докази на підтвердження
наявності цих обставин державним
виконавцем не досліджувались, в
матеріалах справи такі докази
відсутні.

В той же час згідно із ч.1 ст.11 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом (ч.2 вказаної
статті Закону).

Докази виконання заявником наведених
вище вимог Закону України «Про
державну виконавчу службу» матеріали
справи не містять, обставини, які б
свідчили про неможливість виконання
рішення суду у визначений ним спосіб, в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
фінансування витрат, пов'язаних в
реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

За правилами Бюджетного кодексу
України у випадку, якщо виплата
донарахованої суми перевищує бюджетні
призначення на поточний рік, така
виплата буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже відсутність у боржника коштів на
момент відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення суду про зобов'язання
здійснити відповідні виплати, не є
підставою, що свідчить про
неможливість виконання судового
рішення.

Як зазначено з цього приводу
Європейським судом з прав людини в
пункті 74 рішення у справі "Іммобільяре
Саффі проти Італії", орган державної
влади не має права посилатися на брак
коштів на виправдання неспроможності
виконати судове рішення про виплату
боргу.

Виходячи з викладеного, апеляційним
судом встановлено, що виконання
зазначеної постанови суду фактично
можливе, а отже підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції відсутні.

Суд першої інстанцій не в повному
обсязі з'ясував обставини справи,
невірно застосував норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, що
відповідно до ст.202 КАС України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне судове
рішення скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні подання про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Керуючись ст.195, ст.196, п.6 ч.1 ст.199, ст.202,
ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду
Запорізької області від 23 травня 2014
року у справі №2а-7640/2011 (6а/337/181/2014) -
скасувати.

У задоволенні подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Запорізькій області про
зміну способу і порядку виконання
постанови Хортицького районного суду
м. Запоріжжя області від 14 червня 2011
року у справі № 2а-7640/2011 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та
може бути оскаржена відповідно до ст.
212 КАС України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко