Справа № 804/14383/13-а
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 рокусправа № 804/14383/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого
судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів:
Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
областіна постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.11.2013р. у
справі №804/14383/13-аза позовом:Товариства
з обмеженою відповідальністю «Лексус
Центр» до: про:Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

01.11.2013р. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лексус Центр» (далі
- ТОВ «Лексус Центр») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі- у Бубашкінському районі
м. Дніпропетровська) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення /а.с.
3-6 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.11.2013р.
відкрито провадження в
адміністративній справі №804/14383/13-а за
вищезазначеним адміністративним
позовом та справу призначено до
судового розгляду / а.с. 1 том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві
на те, що в результаті проведеної
відповідачем документальної
позапланової виїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства України з
податку на додану вартість (далі - ПДВ)
під час здійснення взаємовідносин з
ТОВ «Матадор» за період грудень 2011
року, ТОВ «Старт Д» за період
травень-грудень 2012 року, ТОВ «Ривс» за
період жовтень, листопад, грудень
2011року, ТОВ «Галактика-М» за період
жовтень, грудень 2011 року, ТОВ «Ліга» за
період листопад, грудень 2011 року, лютий,
грудень 2012 року, ТОВ «Феріт Д» за період
грудень 2011 року, ПП «Полюс» за період
липень, вересень, жовтень, листопад,
грудень 2011 року, квітень 2012 року, їх
реальності та повноти відображення в
обліку, податковим органом було
зроблено висновок про нереальність
здійснення господарських відносин, а
саме встановлено відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення позивачем
операцій по ланцюгу з контрагентами -
постачальниками, що призвело до
порушення вимог податкового
законодавства, в результаті чого
занижено ПДВ на суму 616173,41 грн. по
операціям з
контрагентами-постачальниками
протягом перевіряємого періоду, та за
результатами перевірки податковим
органом (відповідачем) було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 17.07.2013р., яким збільшено суму
грошового зобов'язання позивача з ПДВ
на загальну суму 770216,76 грн., позивач
вважає висновки податкового органу у
акті перевірки та прийняте за
результатами перевірки рішення
безпідставними та необґрунтованими з
огляду на те, що договори, які були
укладені позивачем з ТОВ «Матадор»,
ТОВ «Старт Д», ТОВ «Ривс», ТОВ
«Галактика-М», ТОВ «Ліга», ТОВ «Феріт
Д», ПП «Полюс» щодо придбання товарів,
сторонами за договором виконані,
позивачем оплачено вартість товарів з
урахуванням ПДВ, постачальниками товар
постановлено позивачу, цей товар був
використаний ним у власній
господарській діяльності, у позивача
наявні усі первинні документи, які
підтверджують факт виконання
позивачем та його контрагентами своїх
зобов'язань за договором, що свідчить
про те, що угода була укладена свідомо з
метою настання певних наслідків, і саме
на підставі цих належних первинних
документів у відповідних звітних
періодах позивачем формувалась
податкова звітність та сформовано
податковий кредит, тому просив суд
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 17.07.2013р.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.11.2013р. у справі №804/14383/13-а
адміністративний позов задоволено,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська № від 17.07.2013р.
(суддя Борисенко П.О.) /а.с. 113-115 том 2/.

Відповідач, не погодившись з
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.11.2013р. у даній справі, подав
апеляційну скаргу / а.с. 120-123 том 2/, у
якій посилаючись на те, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи не було з'ясовано усі обставини
справи, які мають значення для її
вирішення та зроблено висновки, які
суперечать фактичним обставинам
справи, що призвело до постановлення
ним рішення у справі з порушенням норм
чинного матеріального та
процесуального права, тому просив суд
скасувати постанову суду першої
інстанції від 20.11.2013р. та постановити у
справі нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні заявлених ним
позовних вимог у повному обсязі.

Позивач у письмових запереченнях на
апеляційну скаргу /а.с. 132-136 том 2/,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції під час розгляду справи було
з'ясовано усі обставини справи, які
мають значення для її вирішення, та
постановлено обґрунтоване рішення без
порушень норм чинного законодавства,
просив апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції від 20.11.2013р. у
даній справі залишити без змін.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
у апеляційній скарзі, та просив суд
апеляційну скаргу задовольнити,
постанову суду першої інстанції від
20.11.2013р. у даній справі скасувати та
постановити у справі нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
заявлених ним позовних вимог.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти доводів
апеляційної скарги, підтримав доводи,
викладені у письмових запереченнях на
апеляційну скаргу, та просив суд
апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції від 20.11.2013р. у
даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні
представників відповідача та позивача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
матеріали даної адміністративної
справи, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Лексус Центр», ідентифікаційний
код 35933371, зареєстровано як юридична
особа 22.05.2008р. виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради, та як
платник податків, у тому числі ПДВ,
підприємство перебуває на податковому
обліку у відповідача /а.с. 7-27 том 1/.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що відповідачем у справі
було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України з ПДВ ТОВ
«Лексус Центр» під час здійснення
взаємовідносин з ТОВ «Матадор» за
період грудень 2011 року, ТОВ «Старт Д» за
період травень-грудень 2012 року, ТОВ
«Ривс» за період жовтень, листопад,
грудень 2011року, ТОВ «Галактика-М» за
період жовтень, грудень 2011 року, ТОВ
«Ліга» за період листопад, грудень 2011
року, лютий, грудень 2012 року, ТОВ «Феріт
Д» за період грудень 2011 року, ПП «Полюс»
за період липень, вересень, жовтень,
листопад, грудень 2011 року, квітень 2012
року, їх реальності та повноти
відображення в обліку, за результатами
якої було складено акт №1723/224/35933371 від
11.06.2013р. (далі - акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду
ксерокопії акту перевірки /а.с. 28-44 том
1/ податковим органом було зроблено
висновки про:

- не реальність здійснення
господарських відносин з ТОВ «Лексус
Центр», а саме встановлено відсутність
об'єктів оподаткування та неможливість
реального здійснення ТОВ «Лексус
Центр» операцій по ланцюгу з
постачальником ТОВ «Матадор» за
період грудень 2011 року, ТОВ «Старт Д» за
період травень-грудень 2012 року, ТОВ
«Ривс» за період жовтень, листопад,
грудень 2011року, ТОВ «Галактика-М» за
період жовтень, грудень 2011 року, ТОВ
«Лігаза період листопад, грудень 2011
року, лютий, грудень 2012 року, ТОВ
«Феріт Д» за період грудень 2011 року, ПП
«Полюс» за період липень, вересень,
жовтень, листопад, грудень 2011 року,
квітень 2012 року;

- порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198,
п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України
в результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 616
173,41 грн.

За результатами перевірки, на підставі
акту №1723/224/35933371 від 11.06.2013р. податковим
органом 17.07.2013р. було прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на загальну суму
770316,76 грн. /а.с. 45 том 1/.

Як вбачається з наданої суду
ксерокопії акту перевірки, відповідач,
висновок про не реальність здійснення
господарських відносин ТОВ «Лексус
Центр» - ТОВ «Матадор», ТОВ «Старт Д»,
ТОВ «Ривс», ТОВ «Галактика-М», ТОВ
«Ліга», ТОВ «Феріт Д», ПП «Полюс»,
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення
господарських операцій з цими
контрагентами, і як наслідок про
порушення позивачем у справі вимог
податкового законодавства, зробив з
урахуванням виходячи з актів перевірок
контрагентів позивача - ТОВ «Матадор»,
ТОВ «Старт Д», ТОВ «Ривс», ТОВ
«Галактика-М», ТОВ «Ліга», ТОВ «Феріт
Д», ПП «Полюс», які були складені
податковими органами за місцем обліку
цих суб'єктів господарювання за
результатами проведених ними
перевірок ( акт від 21.12.2012 р. № 7203/224/32694059
(ТОВ «Старт-Д»), акт від 21.12.2012 р. №
7210/224/36441206 (ТОВ «Феріт-Д»), акт від 21.12.2012
р. №7200/224/31820299 (ТОВ «Матадор»), акт від
21.12.2012 р. № 7199/22-4/24609852 (ТОВ «Ліга»), акт
від 21.12.2012 р. № 7201/224/21890900 (ТОВ
«Галактика-М»), акт від 21.12.2012 р. №
7211/224/3491473 (ТОВ «Ривс»).

Як судом першої інстанції так і
апеляційним судом під час розгляду
даної справи встановлено, що протягом
перевіряємого періоду позивачем
(Покупець) було укладено низку
договорів купівлі-продажу товарів з
контрагентами постачальниками - ТОВ
«Матадор», ТОВ «Старт Д», ТОВ «Ривс»,
ТОВ «Галактика-М», ТОВ «Ліга», ТОВ
«Феріт Д», ПП «Полюс», контрагенти
позивача під час укладення договорів з
позивачем та під час виконання
сторонами своїх зобов'язань за цими
правочинами були у встановлений чинним
законодавством спосіб зареєстровані у
якості юридичних осіб та зареєстровані
платниками ПДВ, при цьому позивачем
було надано, як відповідачу під час
проведення перевірки так і суду під час
розгляду даної справи, усі первинні
документи за цими правочинами, які
характерні для такого роду
господарських взаємовідносин та
обов'язковість ведення яких
передбачена нормами законодавства
України, та які свідчать про фактичне
виконання сторонами своїх зобов'язань
за цим договором, та подальше
використання отриманих позивачем за
цим договором товарів у власній
господарській діяльності, і які, у
розумінні ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність», є підставою для здійснення
бухгалтерського обліку та фінансової
звітності, та на підставі яких
позивачем у справі у відповідні звітні
формувались валові витрати
підприємства та визначались податкові
зобов'язання та податковий кредит /а.с.
108-250 том 1, а.с. 1-108, 138-175 том 2/, а тому
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції зроблено правомірний
висновок щодо реальності проведених
позивачем господарських операцій.

При цьому колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що висновки актів
перевірок від 21.12.2012 р. № 7203/224/32694059 (ТОВ
«Старт-Д»), від 21.12.2012 р. №7210/224/36441206 (ТОВ
«Феріт-Д»), від 21.12.2012 р. № 7200/224/31820299
(ТОВ «Матадор»), від 21.12.2012 р. №
7199/22-4/24609852 (ТОВ «Ліга»), від 21.12.2012 р.
№7201/224/21890900 (ТОВ «Галактика-М»), від
21.12.2012 р. № 7211/224/3491473 (ТОВ «Ривс»), дії
податкових органів по проведенню
перевірок контрагентів позивача - ТОВ
«Матадор», ТОВ «Старт Д», ТОВ «Ривс»,
ТОВ «Галактика-М», ТОВ «Ліга», ТОВ
«Феріт Д», ПП «Полюс» визнані
неправомірними відповідними рішенням
суду, які набрали законної сили / а.с. 46-83
том 1/, а відповідачем у справі який у
спірних правовідносинах виступає у
якості суб'єкта владних повноважень, в
порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не
було надано суду будь-яких інших
належних письмових доказів на
обґрунтування правомірності прийняття
ним податкового повідомлення-рішення
№ від 17.07.2013р., яке є предметом
оскарження у даній справі.

Аналіз норм чинного на момент
виникнення спірних правовідносин
податкового законодавства, дає
можливість зазначити, що жодним
нормативно-правових актом України не
передбачена відповідальність
юридичної особи за зобов'язання іншої
юридичної особи, яка є його
контрагентом у тих чи інших
господарських зобов'язаннях, при цьому
це стосується і податкових зобов'язань,
оскільки відповідно до ст. 61
Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, тому при
придбанні товару покупець зобов'язаний
сплатити вартість товару продавцю, до
складу якої входить ПДВ, а продавець
зобов'язаний внести цю суму ПДВ до
бюджету у відповідному звітному
періоду, і у разі невиконання продавцем
товару цього обов'язку саме на нього за
це покладається відповідальність, і на
продавця товару, який є платником
податку, нормами чинного законодавства
не покладено обов'язку здійснення
контролю за дотриманням усіма
постачальниками у ланцюгу постачання
вимог законодавства щодо здійснення
ними господарської діяльності та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів) у даному випадку , що
свідчить про те, що несплата продавцем
товару ПДВ до бюджету в разі фактичного
здійснення господарської операції не
впливає на формування податкового
кредиту покупцем товару.

При цьому колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що аналогічна
правова позиція висловлена в постанові
Верховного суду України від 31.01.2011р. у
справі за позовом ЗАТ «Мукачівський
лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ в
Закарпатській області про визнання
недійним податкового
повідомлення-рішення (реєстраційний
номер в ЄДРСР - 14222198), яке відповідно до
ст.. 244-2 КАС України є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України, які зобов'язані привести
свою судову практику у відповідність з
рішенням Верховного суду України.

Так, у вищезазначеній постанові
Верховний суд України зазначив, що у
разі коли контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що така правова
позиція, щодо розв'язання спірних
правовідносин, які виникли між
сторонами у даній адміністративній
справі, узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини, який
під час розгляду справи «БУЛВЕС» АД
проти Болгарії ( заява №3991/03) у рішенні
від 22.01.2009р. зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідки
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз,
та сплачувати пеню, оскільки такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватись між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

З огляду на вищенаведені обставини,
які були встановлені судом під час
розгляду справи та приймаючи до уваги
положення чинного податкового
законодавства, зокрема п.198.2, п.198.3, п.198.6
ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу
України, колегія суддів вважає, що
позивач у справі мав усі визначені
чинним законодавством підстави для
формування податкового кредиту з
урахуванням сум ПДВ, який ним було
сплачено протягом перевіряємого
періоду у вартості отриманого від його
контрагентів - ТОВ «Лексус Центр» - ТОВ
«Матадор», ТОВ «Старт Д», ТОВ «Ривс»,
ТОВ «Галактика-М», ТОВ «Ліга», ТОВ
«Феріт Д», ПП «Полюс», товарів, оскільки
у позивача у справі були наявні усі
необхідні первинні документи, які
засвідчують наявність певних
юридичних фактів, які у свою чергу
надають право позивачу на формування
податкового кредиту певного звітного
періоду з урахуванням сум ПДВ
сплаченого у вартості товарів та
послуг, які позивачем було отримано від
його контрагентів, що свідчить про те,
що обрані відповідачем підстави для
визначення позивачу грошових
зобов'язань з ПДВ не відповідають
вимогам Податкового кодексу України, і
висновок податкового органу про
заниження позивачем протягом
перевіряємого періоду податкових
зобов'язань з ПДВ по операціям з
вищезазначеними контрагентами є
безпідставним, що свідчить про те, що
суд першої інстанції зробив правильний
висновок про протиправність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення та постановив
правильне рішення про задоволення
заявлених позивачем у справі позовних
вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
суд першої інстанції об'єктивно, повно,
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення даної
адміністративної справи, застосував до
правовідносин, які виникли між
сторонами у справі, норми права, які
регулюють саме ці правовідносини,
зроблені судом першої інстанції
висновки відповідають фактичним
обставинам справи та підтверджуються
зібраними у справі доказами, будь-яких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке б потягло за собою наявність
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення, не
було встановлено, тому постанову суду
першої інстанції від 20.11.2013р. у даній
адміністративній справі необхідно
залишити без змін, а апеляційну скаргу
відповідача необхідно залишити без
задоволення, оскільки доводи, які
викладені у апеляційній скарзі
відповідача, суперечать зібраним у
справі доказам та фактичним обставинам
справи, зводяться до переоцінки ним
доказів, які були досліджені судом
першої інстанції під час розгляду
даної адміністративної справи і
незгоди з висновками суду з оцінки
обставин у справі, а також помилкового
тлумачення заявником апеляційної
скарги норм матеріального та
процесуального права, а тому не можуть
бути підставою для скасування
постанови суду першої інстанції у
даній справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.11.2013р. у справі №804/14383/13-а - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення ухвали в повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 25.07.2014р.

Головуючий:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко