Справа № 804/13408/13-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 804/13408/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Вошколуп В.Г.
(дов.від 25.12.2013 року)

відповідача: - Васюченко М.Е.
(дов.від 06.03.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
листопада 2013 р. у справі № 804/13408/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "РИТМ 120"

до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

"10" жовтня 2013 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "РИТМ 120" звернулось
до суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області в якому
просило

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
25.09.2013 року № 000441150, яким ТОВ "Ритм 120"
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 3 187 629 грн. за липень 2013 року;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
25.09.2013 року № , яким ТОВ "Ритм 120"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі 8
531 грн. (5 687 грн. - за основним платежем, 2
844 грн. - за штрафними санкціями).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
податковим органом безпідставно
зроблені в акті перевірки висновки про
завищення залишку від'ємного значення,
яким після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду за липень 2013 року на суму 3 187 629
грн., оскільки позивач у 2007 році не
подавав заяв про повернення надміру
сплачених грошових зобов'язань або про
їх відшкодування, а тому для від'ємного
значення суми ПДВ не може бути
застосований термін 1095 днів,
встановлений статтею 102 Податкового
кодексу України.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
листопада 2013 р. у справі № 804/13408/13-а
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "РИТМ 120" до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задоволено.

Постанову суду мотивовано
помилковістю висновків податкового
органу, оскільки позивач не звертався
за бюджетним відшкодуванням, а тому
порушення вимог п.102.5 ст. 102 Податкового
кодексу України, що встановлено
відповідачем, в діях позивача відсутнє.

Не погодившись з постановою суду,
Державною податковою інспекцією у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області подано
апеляційну скаргу, згідно якої особа,
яка подає апеляційну скаргу просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 р. у справі № 804/13408/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Скаржник, обґрунтовуючи вимоги
апеляційної скарги, посилається на те,
що судом не в повному обсягу досліджено
всі обставини по справі та дано їм
невірну оцінку. Вважає, що суд не
врахував, що позивачем порушено
Порядок заповнення та подання
податкової звітності з податку на
додану вартість. Скаржник зазначає, що
судом не приділено уваги тому факту, що
завищення від'ємного значення за 2
квартал 2007 року по податковій
декларації з ПДВ за квітень 2012 року
фактично є наслідком заниження сум
бюджетного відшкодування за липень 2007
року.

Позивач надав в справу письмові
заперечення, в яких вказуючи на
обґрунтованість прийнятої судом
першої інстанції постанови просить
залишити без змін постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Сторони під час апеляційного перегляду
справи підтримали доводи викладені в
апеляційній скарзі та запереченнях до
неї.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
перегляду справи, відповідно до наказу
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 05.09.2013 року № 338
відповідачем проведено позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «Ритм 120» щодо
дослідження питання правомірності
формування залишку від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 3 187 629 грн. по декларації з ПДВ
за липень 2013 року.

За результатами перевірки податковим
органом складено акт №407/151/33185109 від
06.09.2013 року, яким зафіксовані виявлені
перевіркою порушення, а саме:

- порушення позивачем п. 102.5 статті 102,
абзацу «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, внаслідок чого ТОВ
«Ритм 120» завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду за липень 2013 року
на суму 3 187 629 грн.;

- в порушення п. 200.2 ст. 200 Податкового
кодексу України, ТОВ «Ритм 120» занижено
суму ПДВ за липень 2013 року, яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет за
підсумками поточного звітного періоду,
з урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду складає 5 687 грн.

До таких висновків податковий орган
дійшов на підставі аналізу даних
декларацій з податку на додану
вартість за ІІ квартал 2007 року та
липень 2013 року, поданих позивачем.

На підставі Акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 25.09.2013 року №
про зменшення ТОВ «Ритм 120»
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 3
187 629 грн., та податкове
повідомлення-рішення від 25.09.2013 року №
про збільшення позивачу
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 8 531 грн., у тому
числі за основним платежем - 5 687 грн.,
штрафні санкції - 2 844 грн.

Не погодившись з рішення податкового
органу позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості винесення спірних
податкових повідомлень-рішень.
Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає за можливе
погодитись з рішенням суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, в
квітні 2007 року ТОВ «Ритм 120» уклало з
ВАТ «Київ гума» договір купівлі
продажу нерухомого майна за умовами
якого ВАТ «Київгума» зобов'язалося
передати у власність ТОВ «Ритм 120»
об'єкти нерухомого майна, а ТОВ «Ритм
120» зобов'язалось сплатити визначену
ціну за нерухоме майно.

Правомірність та реальність
здійснення укладеної угоди
купівлі-продажу нерухомого майна
підтверджена відповідними первинними
документами, а саме: платіжними
дорученнями на загальну суму 22 700 000 грн.
підтверджено розрахунки між сторонами;
правомірність включення сплачених сум
ПДВ до податкового кредиту
підтверджена належним чином
оформленими податковим накладними.

В липні 2007 року ТОВ «Ритм 120»
задекларувало в рядку 26 декларації з
ПДВ залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду - на суму 3 723 714 грн.

У липні 2007 року та в наступних
податкових періодах від'ємне значення
у розмірі 3 723 714 грн. зменшувалось на
суму податкових зобов'язань, що
виникали за рахунок надання ТОВ «РИТМ
120» послуг з оренди придбаних
нежитлових будівель.

На момент подання ТОВ «РИТМ 120»
декларації з ПДВ за липень 2013 року,
залишок від'ємного значення попередніх
звітних (податкових) періодів, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 24)
декларації становив 3 187 629 грн.

Відповідно до положень п.1.7 ст.1 Закону
України «Про податок на додану
вартість», який був чинний на момент
формування позивачем від'ємного
значення, який враховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, податковий кредит
- сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Згідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит звітного періоду
складається сум податків, сплачених
(нарахованих) платником податку
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Як встановлено п. 7.5 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається, зокрема,
дата отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7. ст.7 Закону № 168 сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Отже, з наведених норм, вбачається, що
платник податків має право на бюджетне
відшкодування стосовно тієї суми, яка
фактично сплачується отримувачем
товарів (послуг) у будь-якому
попередньому податковому періоді. Це
узгоджується і з визначенням
бюджетного відшкодування, наведеним у
п.1.8 Закону № 168, а саме: бюджетне
відшкодування - це сума, що підлягає
поверненню платнику податку ї бюджету
у зв'язку і надмірною сплатою податку у
випадках, визначених цим Законом.

Проте жодним чином, Закон України «Про
податок на додану вартість» не
визначає обов'язку платника податків
звертатись за бюджетним
відшкодуванням відразу ж після
формування від'ємного значення податку
на додану вартість та не містить
імперативних норм, які вказують на
єдину можливу поведінку платника
податків - звернення за бюджетним
відшкодуванням - в разі наявності за
підсумками податкового періоду
від'ємного значення податку на додану
вартість.

01.01.2011 року набрав чинності Податковий
кодекс України, положеннями якого,
зокрема ст. 200 визначено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Підставою для зменшення позивачу
залишку від'ємного значення ПДВ, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, став висновок фахівців ДПІ про
те, що заяву про повернення суми
грошового зобов'язання може бути
подано платником податків протягом 1095
днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми, в той час
як, в липні 2013 року Товариство декларує
залишок від'ємного значення, період
виникнення якого липень 2007 року, тобто,
з перевищенням встановленого терміну
1095 днів.

Колегія суддів вважає помилковим такий
висновок податкового органу з огляду
на наступне.

Так, у Податковому кодексі України
питанням повернення помилково та/або
надміру сплачених грошових зобов'язань
регулюється наступними положеннями:

- п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу
України, відповідно до якого
обов'язковою умовою для здійснення
повернення сум грошового зобов'язання
є подання платником податків заяви про
таке повернення протягом 1095 днів від
дня виникнення помилково та/або
надміру сплаченої суми;

- п. 102.5 ст.102 Податкового кодексу
України, який встановлює, що заяви про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань або про їх відшкодування у
випадках, передбачених цим Кодексом,
можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що
настає за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування.

Якщо переплата обліковується без руху
понад 1095 днів, то вона буде списана
органом податкової служби на виконання
вимог пункту 7.3 Інструкції про порядок
ведення органами державної податкової
служби оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби України,
затвердженої наказом ДПАУ від 18.07.2005р.
№ 276.

Проте, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що переплата
(помилково та/або надміру сплачені
кошти) з податку не є тотожнім поняттям
з поняттям від'ємного значення об'єкта
оподаткування.

Тобто, переплата з податку на додану
вартість існуватиме тільки у тому разі,
якщо платник податку сплатив до
бюджету податкове зобов'язання вище за
розмір узгодженого. Правила повернення
надміру сплачених коштів в межах
установлених строків стосуються
тільки переплати, а дія Порядку № 276 та
Порядку взаємодії органів державної
податкової служби, місцевих фінансових
органів та органів Державного
казначейства України в процесі
повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань, затвердженого
Наказ Державної податкової
адміністрації України, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України 21.12.2010 N 974/1597/499 не
поширюється на механізм врахування
від'ємного значення податку на додану
вартість.

Якщо ж за результатами діяльності у
платника податку виникає від'ємне
значення, то така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо від'ємне значення відображається
правомірно, то строків давності для
його відображення не передбачено.

Інших підстав, вважати неправомірним
відображення позивачем залишку
від'ємного значення податку на додану
вартість ніж пропуск строку
визначеного ст. 102 Податкового кодексу
України, відповідачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правомірним та обґрунтованим
висновок суду першої інстанції щодо
скасування податкового
повідомлення-рішення, яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
податку на додану вартість.

Щодо правомірності податкового
повідомлення-рішення від 25.09.2013 року №
про збільшення позивачу
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 8 531 грн.,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

На думку податкового органу, у
порушення п.200.2 статті 200 Податкового
кодексу України, ТОВ «РИТМ 120» занижено
суму ПДВ за липень 2013 року, яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет за
підсумками поточного звітного періоду,
з урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду складає 5687 грн. Так, з
матеріалів позапланової перевірки
вбачається, що у липні 2012 року
позивачем задеклароване позитивне
значення з ПДВ у розмірі 1 580 грн., у
жовтні 2012 року - 1 281 грн., у червні 2012
року - 1 226 грн., у липні 2013 року - 1 600 грн. З
огляду на те, що податковим органом не
визнано правомірність декларування
позивачем залишку від'ємного значення
ПДВ попереднього звітного періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного періоду,
відповідно не визнано погашення
заявленого позитивного значення ПДВ за
рахунок залишку від'ємного значення
податку.

Колегія суддів вважає за потрібне
зазначити, що ст.78 Податкового кодексу
України визначено підстави для
проведення документальної
позапланової перевірки, зокрема
положеннями пп.78.1.8 п.78.1 встановлено, що
документальна позапланова перевірка
проводиться якщо платником подано
декларацію, в якій заявлено до
відшкодування з бюджету податок на
додану вартість, за наявності підстав
для перевірки, визначених у розділі V
цього Кодексу, та/або з від'ємним
значенням з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

При цьому, документальна позапланова
виїзна перевірка з підстав, визначених
у цьому підпункті, проводиться
виключно щодо законності декларування
заявленого до відшкодування з бюджету
податку на додану вартість та/або з
від'ємного значення з податку на додану
вартість, яке становить більше 100 тис.
гривень.

З огляду на викладене, та враховуючи
досліджені обставини по справі,
колегія суддів доходить висновку, що
під час прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість, податковий орган діяв
з порушенням норм податкового
законодавства, оскільки рішення
прийнято за висновками податкового
органу, що здійснені на підставі
документів, які не досліджувались під
час проведення даної перевірки
(декларації ТОВ «Ритм 120» з ПДВ за
липень, жовтень 2012 року); дослідження
обставин, що не входили до визначеного
наказом предмету перевірки та поза
межами перевіряємого періоду.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції щодо необхідності
скасування спірних податкових
повідомлень рішень через їх
необґрунтованість, колегія суддів
вважає вмотивованим та правомірним.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що в межах апеляційної
скарги, відсутні підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги, які по суті є повторенням
заперечень на адміністративний позов
ТОВ «Ритм 120», повністю розглянуті та
спростовані судом першої інстанції та
не знайшли свого підтвердження під час
апеляційного перегляду справи.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції, колегією суддів визнано
таким, що винесено з повним
дослідженням всіх обставин по справі
та з вірним застосуванням до спірних
правовідносин норм матеріального та
процесуального права, підстав
передбачених положеннями ст. 202 КАС
України для скасування рішення суду -
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27 листопада 2013 р. у справі № 804/13408/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27 листопада 2013 р. у справі № 804/13408/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко