Справа № 814/2024/14
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Миколаїв

31 липня 2014 року
справа № 814/2024/14

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Гордієнко Т. О.
розглянула у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва, вул. Артилерійська, 19, м.
Миколаїв, 54030 доТОВ
виробничо-комерційного підприємства
"Марс - Пласт", вул. Фалеєвська, 22, м.
Миколаїв, 54017 простягнення
заборгованості в сумі 25 127 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва, звернувся до суду з позовом
до відповідача, ТОВ
виробничо-комерційного підприємства
"Марс - Пласт", про стягнення
заборгованості в сумі 25 127 грн.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі
акта перевірки відповідачу
донараховані страхові внески,
накладено штрафні санкції, оскільки
недоїмка самостійно не погашена,
позивач звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився,
подав клопотання про розгляд справи за
його відсутністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся ухвалою
про відкриття провадження (направлена
за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), яка повернулася
до відправника без вручення адресату.
За приписами частини 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий виклик вручений належним
чином.

З врахуванням положень частин 4, 6
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
вирішується на підставі наявних у ній
доказів у письмовому провадженні.

Суд дослідив матеріали і обставини
справи та встановив наступне.

Актом № 44 від 21.02.2013 про результати
позапланової перевірки відповідача
щодо правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, контроль за нарахування та
сплатою яких покладено на ПФУ, а також
достовірності відомостей, поданих до
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування за період з
21.10.2008 по 31.01.2013 встановлено порушення
відповідачем Закону України від 09.07.2003
№ 1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
(чинного на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 1058).

На підставі зазначеного вище акта, який
отримав голова ліквідаційної комісії,
відповідачу донараховані страхові
внески на за червень - грудень 2012 року
на загальну суму 10500, 16 грн.
За приписами пунктів 4, 5 частини 9
статті 106 Закону N 1058 за донарахування
територіальним органом Пенсійного
фонду або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та
несплачених страхових внесків
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми; за подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, до
територіальних органів ПФУ
накладається штраф у розмірі 10
відсотків суми страхових внесків, які
були сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний
повний або неповний місяць затримки
подання відомостей, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно із пунктом 2 статті 106 Закону №
1058 суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Рішенням № 127 від 21.02.2013 про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків
відповідачу нарахований штраф в
розмірі 13 436, 84 грн; рішення відповідач
отримав 21.02.2013.

Рішенням № 128 від 21.02.2013 про
застосування фінансових санкцій за
подання до органів Пенсійного фонду
України недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку відповідачу
нараховані штрафні санкції в розмірі
1190 грн; рішення відповідач отримав
21.02.2013.

У відповідності до вимог частини 3
статті 106 Закону № 1058 позивач надіслав
вимогу № Ю 21 від 04.04.2013.

При цьому, відповідно до пункту 7
розділу VIII прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 8 липня 2010
року N 2464-VI (далі - Закон N 2464-VI) стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або
не сплачених у період до 1 січня 2011
року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року
не настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій. Крім
того, за фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю
нарахування, своєчасністю сплати
страхових внесків, застосування
фінансових санкцій, якими вони були
наділені до набрання чинності цим
Законом.

Однак, абзацом 6 цього ж пункту
встановлено, що на період до повного
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
1 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання
Закону № 1058-ІV та абзаців 5,6 пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону № 2464-VI.

Ураховуючи наведене, нарахування після
1 січня 2011 року управлінням ПФУ на
підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону № 1058-ІV позивачу штрафних
санкцій за подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку, є
протиправним.

Аналогічний висновок щодо
застосування вищезазначених норм
матеріального права міститься у
постанові Верховного Суду України від
04 лютого 2014 року (№ 21-458а).

За приписами частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідач своїм правом не
скористався, станом на день розгляду
справи доказів погашення недоїмки чи
оскарження рішення, вимоги суду не
подав.

За таких обставин, позов належить
задовольнити в частині стягнення
донарахованих страхових внесків на
суму 10 500,16 грн. та фінансових санкцій
за рішенням № 127 від 21.02.2013, оскільки в
цій частині позов обґрунтований та
підтверджений матеріалами справи.

Позивач звільнений від сплати судового
збору відповідно до Закону України "Про
судовий збір".

Керуючись статтями 11, 71, 128, 158-163, 167, 244-2,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ТОВ
виробничо-комерційного підприємства
"Марс - Пласт" (вул. Фалеєвська, 22, м.
Миколаїв, 54017, код за ) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва (вул. Артилерійська, 19, м.
Миколаїв, 54030, код за )
донараховані страхові внески та
фінансові санкції у розмірі 23 937 грн
(двадцять три тисячі дев'ятсот
тридцять сім гривень).

3. Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О. Гордієнко