Справа № К/9991/53727/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/53727/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Кіровського районного суду міста
Донецька від 14 липня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 30 вересня 2010 року в справі за його
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі міста
Донецька про підвищення пенсії,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з вказаним адміністративним позовом.
Зазначав, що до 2008 року йому було
встановлено ІІІ групу інвалідності, а з
березня 2008 року - ІІ групу, та має право
на підвищення пенсії на 200 відсотків
мінімальної пенсії за віком на
підставі статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Посилаючись на порушення відповідачем
вимог законодавства щодо розміру
вказаного підвищення, просив суд
здійснити перерахунок підвищення
пенсії як інваліду війни з 01 січня 2000
року по 31 грудня 2005 року виходячи з
відповідних розмірів мінімальної
пенсії за віком, яка дорівнює
прожитковому мінімуму для осіб які
втратили працездатність, та виплатити
заборгованість.

Рішенням Кіровського районного суду
міста Донецька від 14 липня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 30 вересня 2010 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, ставить питання
про скасування судових рішень та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 до 2008 року було
встановлено ІІІ групу інвалідності й
він має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни, а також є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії.

Відповідно до частини четвертої статті
13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» позивач мав право на
підвищення пенсії відповідно до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Щомісячне підвищення до пенсії
позивачу було виплачено зокрема
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 03 січня 2002 року
№1 «Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», виходячи з
розміру 19,91 грн.

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову суди попередніх
інстанцій виходили з відсутності
порушень права позивача на перерахунок
пенсії.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частиною четвертою статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» було
встановлено, що інвалідам війни IIІ
групи пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються у розмірі
200 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 05 жовтня 2005 року було
внесено зміни до частини четвертої
статті 13 та викладено її в такій
редакції: «інвалідам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, II групи - 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, III групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність».
Закон набрав чинності з 01 січня 2006 року.

Розмір мінімальних пенсій за віком,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів
України «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету» від
03 січня 2002 року №1 встановлено, що
підвищення пенсії особам до, яких
відноситься позивач, проводилося
виходячи з розміру 19,91 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову
районний суд, з висновками якого
погодився апеляційний суд,
обґрунтовано виходив з того, що розмір
підвищення пенсії, яку позивач
одержував, не був нижчий від
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

А його вимоги про те, що базова
мінімальна пенсія за віком при
нарахуванні пенсії та підвищень до неї
повинна визначатися згідно із законами
України про затвердження прожиткового
мінімуму на певний рік та Законами
України про Державний бюджет України
на відповідний рік суперечать вимогам
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» та постанові Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету».

Суб'єкт владних повноважень призначив
і виплачував підвищення пенсії у
відповідності з чинним законодавством
і не порушив пенсійних прав позивача.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а рішення Кіровського
районного суду міста Донецька від 14
липня 2010 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 30 вересня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/