Справа № 818/1922/14
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 р. 10:29
Справа № 818/1922/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання
- Михайленко О.В.,

представника позивача - Зінченка В.М.,

представника відповідача - Пахненка
В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Сумського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Державного підприємства "Дослідне
господарство Інституту сільського
господарства Північного Сходу
Національної академії аграрних наук
України" про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Сумське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (далі -
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить стягнути з Державного
підприємства "Дослідне господарство
Інституту сільського господарства
Північного Сходу Національної
академії аграрних наук України" (далі -
відповідач)
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 70 706, 79 грн. та пеню у розмірі
296, 94 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до статті 20 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" відповідач
повинен у разі невиконання
встановленого статтею 19 цього Закону
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів сплачувати
відділенню Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
розраховані виходячи з розміру
середньої річної заробітної плати на
підприємстві. У зв'язку з порушенням
відповідачем термінів сплати на суму
адміністративно-господарських санкцій
була нарахована пеня в сумі 296, 94 грн.
Оскільки суму
адміністративно-господарських санкцій
та пеню відповідач не сплатив, позивач
просить суд стягнути з відповідача
суму адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 70 706, 79 грн. та
пеню у розмірі 4 296, 94 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити у його
задоволенні, у письмовому запереченні
зазначив, що протягом 2013 року
безпосередньо на підприємство для
працевлаштування інваліди не
зверталися, а підприємством, у свою
чергу, вживалися заходи щодо
встановлення інвалідів, які потребують
працевлаштування шляхом подання до
центру зайнятості щомісячної
звітності про наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (далі - Закон) для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до Закону працевлаштування
інвалідів здійснюється органами
виконавчої влади з питань праці та
соціальної політики, органами
місцевого самоврядування,
громадськими організаціями інвалідів.

Згідно із Законом України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону. При цьому
статтею 18 Закону встановлено, що
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості. Підбір
робочого місця здійснюється переважно
на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.

На підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, покладено лише обов'язок
виділяти та створювати робочі місця
для працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до копії звіту про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, поданого
відповідачем, кількість працюючих на
підприємстві інвалідів становить - 1
особа, а загальна кількість інвалідів -
штатних працівників, які повинні
працювати на підприємстві, становить 4
особи (а.с. 5). Тобто 3 робочих місця,
призначених для працевлаштування
інвалідів, залишилися не зайнятими, у
зв'язку з чим, на думку позивача,
відповідач повинен сплатити
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів,
виходячи з середньорічної заробітної
плати штатного працівника, в розмірі 70
706, 79 грн.

Отже, працевлаштування інвалідів
відповідними органами можливе лише за
умови виконання підприємствами вимог
нормативних актів, а саме за наявності
інформації про вільні робочі місця та
вакантні посади, на яких може
використовуватись праця інвалідів.

Згідно із копіями щомісячних звітів
про наявність вакансій за формою № 3-ПН
з метою виконання нормативу щодо
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
відповідач вказував на потребу в
працівниках-інвалідах (а.с. 7-26), створив
робочі місця для працевлаштування
інвалідів та інформував Сумський
районний центр зайнятості про
наявність вакантних посад для
працевлаштування інвалідів. У свою
чергу, як встановлено з листа Сумського
районного центру зайнятості (а.с. 6),
невідповідність попиту та пропозиції
робочої сили не давала можливості
укомплектувати вакансії,
запропоновані підприємством.

Викладене свідчить про виконання
відповідачем вимог щодо створення
робочих місць відповідно до вимог,
встановлених статтею 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів", належне інформування
центру зайнятості про наявність
вільних робочих місць на його
підприємстві та потребу у направленні
йому центром зайнятості інвалідів для
працевлаштування.

Натомість, представник позивача не
довів суду, що органи, на які покладено
обов'язок працевлаштування інвалідів,
направляли у 2013 році до відповідача
інвалідів для працевлаштування і їм
було відмовлено у прийомі на роботу.
Також, представник позивача не надав
суду доказів того, що інваліди
зверталися безпосередньо до
відповідача із заявами про
працевлаштування і їм так само було
відмовлено у прийнятті на роботу.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
позивача щодо стягнення з Державного
підприємства "Дослідне господарство
Інституту сільського господарства
Північного Сходу Національної
академії аграрних наук України"
адміністративно-господарських санкцій
та пені є необґрунтованими і такими, що
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Сумського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Державного підприємства "Дослідне
господарство Інституту сільського
господарства Північного Сходу
Національної академії аграрних наук
України" про стягнення заборгованості -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя
Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений
та підписаний 01.08.2014.