Справа № 808/10312/13-а
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2014 рокусправа № 808/10312/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року в адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області

про визнання протиправними та
скасування рішення і припису, визнання
дій протиправними,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, в якому
позивач просить: визнати протиправною
та скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області № 147 від
11.12.2013 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності; визнати протиправними дії
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області під час проведення
03.12.2013 перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил; визнати
протиправним і скасувати припис № 166
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області від 05.12.2013 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду та прийняту
нову постанову, якою позов
задовольнити.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому,
що судом першої інстанції не надано
належної оцінки обставинам справи та
нормам чинного законодавства, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів доходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 03.12.2013 посадовою
особою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області було проведено
позапланову перевірку дотримання
позивачем вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил за
адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої
складено Акт від 03.12.2013, в якому
зафіксовано виявлене порушення, а саме,
експлуатація самовільно побудованих
прибудов літ. А2 та вбиральні літ. Б без
прийняття зазначених об'єктів в
експлуатацію.

Внаслідок встановлення порушень з боку
ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства
відповідачем 05.12.2013 складено: протокол
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності; припис № 166
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, згідно з
яким позивача зобов'язано негайно в
термін до 05.12.2013 припинити експлуатацію
об'єкта до прийняття його в
експлуатацію в установленому законом
порядку.

Крім того 11.12.2013 відповідачем прийнято
постанову № 147, відповідно до якої ФОП
ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», та
застосовано штраф у розмірі 54810 грн.

Вказані рішення та Акт перевірки були
направлені на адресу позивача поштою
та, в свою чергу, отримані останнім, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень, які
містяться в матеріалах справи.

Позивач вважає, що винесені відносно
нього рішення є незаконними, оскільки,
відповідач не має право накладати на
позивача стягнення в силу змін до
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», відповідно
до яких таким правом наділена виключно
Державна архітектурно-будівельна
інспекція України. Крім того будівля
складу з прибудовою та вбиральнею на
момент перевірки не експлуатувались.
Також позивач зазначає, що відповідач
провів перевірку з порушенням
встановленого порядку здійснення
таких перевірок, а саме у відсутності
позивача або його представника, з
протоколом та змістом акту позивач
ознайомлений не був, що позбавило його
можливості надати пояснення, докази та
документи, які свідчать про
відсутність в його діях складу
правопорушення.

Надаючи оцінку доводам апелянта та
правомірності оскаржуваних дій та
рішень відповідача суд апеляційної
інстанції зазначає, що відповідно до
статті 16 Закону України «Про основи
містобудування» будівельні норми,
державні стандарти, норми і правила
встановлюють комплекс якісних та
кількісних показників і вимог, які
регламентують розробку і реалізацію
містобудівної документації, проектів
конкретних об'єктів з урахуванням
соціальних, природно-кліматичних,
гідрогеологічних, екологічних та інших
умов і спрямовані на забезпечення
формування повноцінного життєвого
середовища та якнайкращих умов
життєдіяльності людини.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Частиною 2 статті 41 цього Закону
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Процедура здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
визначена Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від
23.05.2011, яким визначено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється, зокрема, за
дотриманням вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
проектної документації, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджується, що Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області
перевірка була проведена у зв'язку зі
зверненням депутатів Долинської
сільради Запорізького району від 29.08.2013
та отриманням листа УБОЗ ГУМВС України
в Запорізькій області від 29.10.2013.

Відповідно до п. 7 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю позаплановою перевіркою
вважається перевірка, яка не
передбачена планом роботи інспекції.
Однією з підстав проведення такої
перевірки є вимога правоохоронних
органів.

Також колегія суддів зазначає, що
відповідно до пунктів 16, 17 вказаного
Порядку за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 21 Порядку якщо
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта.

Приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил є
обов'язковим для виконання.

Як вбачається з матеріалів справи за
позивачем, на підставі рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від 29.04.2003,
зареєстровано право власності на
нерухоме майно - нежитлова будівля літ.
А за адресою: АДРЕСА_1.

Натомість під час перевірки
встановлено, що ФОП ОСОБА_1
здійснюється експлуатація самовільно
побудованих прибудов літ. А2 та
вбиральні літ. Б без прийняття
зазначених об'єктів в експлуатацію, що
є порушенням ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

При цьому судом апеляційної інстанції
встановлено, Актом перевірки
підтверджується, що ФОП ОСОБА_1 був
присутній під час проведення перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
проте не надав жодних документів, які
підтверджують факт введення в
експлуатацію вищевказаних об'єктів
будівництва. Від підписання Акту
перевірки позивач відмовився, про що
здійснено відповідну відмітку в Акті,
другий примірник якого направлений в
день його складання на адресу позивача
поштою. Після отримання Акту перевірки
заперечень до нього не надав.

Не надав апелянт також до суду докази,
які спростовують виявлені Інспекцією
порушення.

Доводи представника апелянта, що право
власності на прибудови літ. А2 та
вбиральні літ. Б за адресою: АДРЕСА_1,
підтверджується технічним паспортом,
складеним Запорізьким міжміським бюро
технічної інвентаризації 21.04.2011, не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, адже належним доказом
такого права є Свідоцтво про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Натомість виявлені порушення
доводяться самим відповідачем шляхом
надання матеріалів фотозйомки
вказаних об'єктів, а також показаннями
свідків, які були допитані судом першої
інстанції.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації: об'єктів II
категорії складності - у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат.

Доводи апелянта, що відповідач без
достатніх на те правових підстав
самостійно визначив категорію
складності об'єктів, носять формальний
характер, такий, що не впливає на
результати перевірки, адже самим
позивачем проектна документація не
замовлялася та не складалася, в інший
спосіб позивачем також не доведено, що
вказані об'єкти відносяться до іншої
категорії складності.

Доводи позивача, що Інспекція взагалі
не мала права проводити перевірку ФОП
ОСОБА_1, оскільки державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється виключно щодо об'єктів,
які належать до IV та V категорії
складності, суд апеляційної інстанції
вважає помилковими, адже постановою
Кабінету Міністрів України № 553 щодо
таких об'єктів визначено лише
процедуру здійснення контролю за
дотриманням ліцензійних умов
провадження господарської діяльності.
Процедура здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил таких
обмежень не містить.

Додатково суд апеляційної інстанції
зазначає, що відповідно до Положення
про інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області, затвердженого
наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 02.06.2011 № 22, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області є
територіальним органом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, входить до сфери її
управління, підзвітна та підконтрольна
їй.

Згідно з наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 19.11.2012 № 187 територіальні
органи уповноважені від імені
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, про
адміністративні правопорушення у
спосіб та у межах затверджених
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України положень про
територіальні органи, яким керівники
територіальних органів та їх
заступники уповноважені накладати
штрафи у сфері містобудівної
діяльності, що передбачені Законом
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Аналіз наведених норм права дає
можливість дійти висновку, що
відповідачем вчинено дії щодо
перевірки ФОП ОСОБА_1 та прийнято
рішення за результатами такої
перевірки в межах наданих законом
повноважень.

Виявлені під час перевірки порушення
повністю доведені відповідачем, не
спростовані позивачем, а тому спірні
рішення є обґрунтованими та
правомірними.

Враховуючи викладене колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року в адміністративній справі №
808/10312/13-а - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 30
липня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова