Справа № 820/12050/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 липня 2014 р.
№ 820/12050/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання -
Маренич Т.О.

за участю:

представника позивача - Залеської А.С.,

представника відповідача - Калашнікова
Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Комунального підприємства охорони
здоров'я Центральна районна аптека №63
до Куп'янської міжрайонної
прокуратури про скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Комунальне підприємство
охорони здоров'я Центральна районна
аптека №63, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд скасувати
постанову Куп'янського міжрайонного
прокурора Харківської області про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
від 11 червня 2014 року.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що спірна постанова
Куп'янського міжрайонного прокурора
Харківської області про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
від 11 червня 2014 року винесена із
порушенням положень Закону «Про
прокуратуру», а тому підлягає
скасуванню як незаконна. За судженням
позивача, для проведення перевірки
повинні бути наявні привід та підстави.
Однак, в спірній постанові прокурора не
зазначається ні перше, ні друге. Також
позивач стверджує, що відповідно до
Статуту КП ОЗ "Центральна районна
аптека № 63" завідуючий наділений
повноваженнями щодо призупинення
діяльності підрозділів підприємства, а
відтак відсутні підстави для можливого
порушення закону з боку КП ОЗ
"Центральна районна аптека № 63".
Посилаючись на викладені вище доводи і
міркування, позивач просив суд
прийняти рішення про задоволення
заявлених вимог.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в позовній заяві, просив суд ухвалити
рішення про задоволення позову.

Відповідач - Куп'янська міжрайонна
прокуратура, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов
(а.с.15-17) відповідач вказав, що до
міжрайонної прокуратури надійшло
доручення прокуратури області
№07/1/1-1233вих-14 від 02.06.2014, до якого додано
звернення Харківської обласної ради. З
метою перевірки доводів, викладених у
дорученні прокуратури області та
зверненні голови обласної ради,
міжрайонним прокурором цілком
правомірно винесено оскаржену
постанову про проведення перевірки
№04-36-2599вих-14 від 11.06.2014 у КП ОЗ
"Центральна районна аптека № 63".
Постанова вручена безпосередньо
завідуючому КП ОЗ "Центральна районна
аптека № 63" та роз'яснено права,
передбачені ч. 3 ст. 21 Закону України
"Про прокуратуру". 16.06.2014р. відповідно до
п.7.1 Положення про порядок проведення
органами прокуратури перевірок при
здійсненні нагляду за додержанням і
застосуванням законів, затвердженого
наказом Генерального прокурора
України № 111 від 12.11.2012р., за
результатами перевірки складена
доповідна записка. Відповідач
стверджує, що постанова про проведення
перевірки є актом одноразового
застосування і вичерпує свою дію
фактом її виконання, а відтак спірна
постанова як правовий акт
індивідуальної дії на момент звернення
позивача до суду вичерпала свою дію
фактом виконання даної перевірки.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
у письмових запереченнях на позов,
просив суд ухвалити рішення про
відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з наступних
підстав та мотивів:

За матеріалами справи судом
встановлено, що відповідачем -
Куп'янською міжрайонною прокуратурою
Харківської області, 11.06.2014 р. на
виконання доручення прокуратури
Харківської області прийнято рішення,
оформлене постановою про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів
України у Комунальному підприємстві
охорони здоров'я Центральна районна
аптека №63 та Товаристві з обмеженою
відповідальністю Центральна районна
аптека №63 (а.с. 4-5).

Як з'ясовано судом, юридичною підставою
для видання спірної постанови прокурор
обрав положення ч.3 ст.21 Закону України
"Про прокуратуру", а фактичною
підставою слугувало судження
прокурора відносно необхідності
проведення перевірки на предмет
з'ясування причин ухилення керівника
підприємства від виконання прийнятих
Куп'янською міською радою рішень №
991-УІ від 05.04.2013р. "Про надання
попередньої згоди на прийняття
цілісного майнового комплексу
комунального підприємства охорони
здоров'я "Центральна районна аптека №
63" до комунальної власності
територіальної громади м. Куп'янська зі
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Харківської
області" від 05.04.2013р. та Харківської
обласної ради № 780-УІ "Про спільну
власність територіальних громад сіл,
селищ, міст Харківської області" від
20.06.2013р., п. 1 якого вирішено передати
комунальне підприємство охорони
здоров'я Центральну районну аптеку № 63
з цілісним майновим комплексом зі
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст у комунальну
власність територіальної громади м.
Куп'янська, а також самостійного
призупинення завідувачем КПОЗ "ЦРА № 63"
діяльності підрозділів: аптеки № 72 та
Аптеки № 257.

Перевіряючи відповідність закону
спірного рішення відповідача, суд
відмічає, що критерії правомірності
рішень та діянь суб'єкта владних
повноважень викладені законодавцем в
ч.3 ст.2 КАС України.

При цьому, аналізуючи положення
чинного законодавства, суд доходить
висновку, що законодавцем фактично
запроваджено існування двох
різновидів (чи-то категорій) рішень
суб'єкта владних повноважень, до першої
з яких належать рішення, що
оформлюються одним єдиним документом,
в якому одночасно містяться як
фактичні та юридичні мотиви
волевиявлення органу управління, так і
владні приписи (за змістом норм Закону
України "Про прокуратуру" рішення
прокурора про призначення перевірки
належать саме до цієї категорії), а до
другої категорії відносяться рішення,
котрі структурно складаються з двох
частин, а саме: письмового документа, де
викладені фактичні та юридичні мотиви
волевиявлення органу управління, а
також письмового документа, де
викладений владний припис органу
управління (за змістом норм
Податкового кодексу України до
вказаної категорії входять податкові
повідомлення - рішення, адже владний
припис до платника податків про
здійснення платежу міститься в
правовому акті індивідуальної дії, а
фактичні та юридичні мотиви
волевиявлення органу управління - в
акті перевірки).

Досліджуючи обставини дотримання
відповідачем згаданих критеріїв при
реалізації владної управлінської
функції у спірних правовідносинах, суд
зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись приписами ст.11 КАС України, а
також наведених норм процесуального
закону, суд встановив, що
правовідносини з приводу реалізації
прокурором владної управлінської
функції контролю за додержанням
суб'єктами права законів унормовані,
насамперед, приписами Закону України
"Про прокуратуру".

Статтею 19 Закону України "Про
прокуратуру" встановлено, що предметом
нагляду за додержанням і
застосуванням законів є: 1)
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України ( 254к/96-ВР ) та
чинним законам; 2) додержання законів
про недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; 3) додержання
законів, що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.
Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Частина 1 статті 20 Закону України "Про
прокуратуру" визначає, що перевірки
проводяться за письмовими
зверненнями органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, а також за власною
ініціативою прокурора. При цьому
перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

Відповідно до ч.3 ст.21 Закону України
"Про прокуратуру", для здійснення
перевірки прокурор приймає постанову,
в якій зазначає підстави, що свідчать
про можливі порушення законності, та
обґрунтовує необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

Вивчивши зміст спірного рішення, суд
доходить висновку, що текст постанови
про призначення перевірки містить
підстави, котрі можуть показувати на
можливі порушення законності, та
обґрунтування необхідності вчинення
дій в порядку п.п.3-5 ч.1 ст.20 Закону
України "Про прокуратуру", а також
приводи прийняття рішення про
призначення перевірки.

З огляду на викладене, суд вважає, що
спірна постанова задовольняє вимогам
ст.8 Конституції України, ч.3 ст.21 Закону
України "Про прокуратуру" за ознакою
забезпечення принципу юридичної
визначеності.

Суд також відзначає, що 16.06.2014р.
прокурором міжрайонної прокуратури
А.Павлюченком та прокурором
міжрайонної прокуратури С.Мішеніним
за наслідками проведеної перевірки
складено доповідну записку (а.с. 24-25).

Отже, спірна постанова про проведення
перевірки як акт одноразового
застосування вичерпала свою дію фактом
її виконання.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не
встановлено факт порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин, то у задоволенні позову
належить відмовити.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись
ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Комунального підприємства
охорони здоров'я Центральна районна
аптека №63 до Куп'янської міжрайонної
прокуратури про скасування постанови -
відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 28
липня 2014 року.

Суддя
Панченко О.В.