Справа № 824/2476/14-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 р.
справа № 824/2476/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Анісімова О.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (далі - позивач або ДПІ)
звернулась до суду з адміністративним
позовом, у якому просить стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- відповідач або ФОП ОСОБА_1 )
заборгованість у сумі 7018,31 грн.

Представник позивача надав клопотання,
відповідно до змісту якого просить
розглянути справу у порядку письмового
провадження. Відповідач про день, час
та місце слухання справи по суті
повідомлений належним чином, що
підтверджується відміткою про
вручення рекомендованого поштового
відправлення, однак до суду його
представник не з'явився будь-яких
клопотань чи заяв суду не надав. За
таких обставин, суд, керуючись
положеннями ч.ч.4,6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) вважає за можливим
розглянути справу у порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за результатами
проведеної перевірки відповідача,
податковим органом винесено податкові
повідомлення-рішення №, від
27.12.2013 р. про нарахування пені за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності та
надіслано податкову вимогу форми "Ф"
від 31.01.2014 р. №1-27. Вказане податкове
повідомлення-рішення відповідачем не
оскаржене, а відтак сума грошового
зобов'язання в розмірі 9257,63,59 грн. є
узгодженою, проте не сплаченою.
Відповідачем проведено часткову
оплату наявної заборгованості, у
зв'язку із чим, на день розгляду справи
у суді, борг складає 7018,31 грн.

Згідно отриманого поштою заперечення
на позов, відповідач позов не визнає,
вважає, що пеня мала бути нараховано
виключно за період до вжиття ним заходу
щодо повернення боргу від закордонного
контрагента, а саме до моменту подання
ним до господарського суду позову.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши всі обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, що
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
станом на 16.06.2014 р. відповідач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець за адресою місце
проживання - АДРЕСА_1. Згідно довідки
від 13.06.2014 р. №183/89 відповідач
взятий на облік, як платник у податків в
ДПІ у Сторожинецькому районі з 17.06.2008 р.
за №8145.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що 19.12.2013 р. представниками
позивача проведено позапланову виїзну
перевірку відповідача з питань
дотримання вимог валютного
законодавства по експортній операції
від 14.09.2012 р. за контрактом №2 від 14.09.2012
року укладеного з СканКарго ГмбХ за
період 24.11.2012 р. За результатами
перевірки складено акт перевірки від
19.12.2013 року №206/17-, яким виявлено
порушення валютного законодавства по
експортній операції від 24.11.2012 р.

Суть порушення полягала у тому, що ФОП
ОСОБА_1, всупереч положень ст.1 Закону
України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті" від
23.09.1994 р., №185-94-ВР (далі - Закон №185)
проведено розрахунки в іноземній
валюті з фірмою СканКарго ГмбХ
(Німеччина) по контракту від 14.09.2012 р., №2
з порушенням законодавчо встановлених
термінів.

Відповідно до зазначеної норми виручка
резидентів у іноземній валюті підлягає
зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності.

Згідно ч.1 ст.4 Закону №185 порушення
резидентами строків, передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону або
встановлених Національним банком
України відповідно до статей 1 і 2 цього
Закону, тягне за собою стягнення пені
за кожний день прострочення у розмірі
0,3 відсотка від суми неодержаної
виручки (вартості недопоставленого
товару) в іноземній валюті,
перерахованої у грошову одиницю
України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).

У зв'язку із зазначеним, на підставі
вказаного вище акта перевірки
податковим органом винесено податкове
повідомлення-рішення форми "У" від
27.12.2013 р. №, яким відповідачу
нараховано суму грошового зобов'язання
за платежем пеня за порушення термінів
розрахунків у сфері ЗЕД на суму 11016,28
грн. Вказане податкове
повідомлення-рішення відповідач
отримав нарочно та не оскаржував, що
підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Разом з цим, ФОП ОСОБА_1 узгоджену суму
грошового зобов'язання визначеного
податковим повідомленням-рішенням
форми "У" від 27.12.2013 р. № у строки
встановленні ПК України не сплатив.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Так, відповідачу надсилалась податкова
вимога форми "Ф" від 31.01.2014 року №1-17 на
суму податкового боргу 9257,63 грн.
Вказана податкова вимога отримана
відповідачем нарочно, що
підтверджується матеріалами справи.

Дослідженням змісту зворотного боку
облікової картки платника податків,
встановлено, що відповідачем проведено
часткову проплату наявної
заборгованості, у зв'язку із чим, на
день розгляду справи у суді, борг
складає 7018,31 грн.

Відповідно до п.87.11. ст.87 ПК України
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, проте відповідач не
надав доказів по сплаті
заборгованості.

Оскільки позивачем доведено
обґрунтованість заявлених вимог, а
відповідач не надав заперечень чи
доказів відсутності боргу, суд вважає
позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає помилковою
позицію відповідача, згідно якої пеня
мала бути нараховано виключно за
період до вжиття ним заходу щодо
повернення боргу від закордонного
контрагента, а саме до моменту подання
ним до господарського суду позову,
виходячи із наступного. Відповідно до
ч.ч.2-4 ст.4 Закону №185 строки передбачені
ст.ст.1,2 цього Закону зупиняються і пеня
за цей період не нараховується у
випадку прийняття судом (арбітражем) до
розгляду справи про стягнення із
контрагента заборгованості. Згідно
матеріалів справи такої справи у
провадженнях суддів та арбітрів не
було, у зв'язку із чим строки
передбачені ст.ст.1,2 Закону №185 не
зупинялись. При цьому суд зазначає, що
факт подання до суду позову, не
свідчить про наявність справи про
стягнення заборгованості (необхідний
процесуальний документ про відкриття
відповідного провадження).

Частиною 4 ст. 94 КАС України визначено,
що у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у
розмірі 7018 (cім тисяч вісімнадцять) грн.
31 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, податковий номер
НОМЕР_2) до бюджету заборгованість у
розмірі 7018 (cім тисяч вісімнадцять) грн.
31 коп.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку сторонами, а
також іншими особами, якщо суд вирішив
питання про їх права, свободи, інтереси
чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.В. Анісімов