Справа № 821/2328/14
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2328/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Чернієнко М.В.,

за участю представника позивача -
Оржинської Е.І., представників
відповідача - Шокало В.В., Окатової Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом державної екологічної
інспекції у Херсонській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Таврида-Плюс" про
часткове зупинення виробництва, шляхом
заборони вирощування
сільськогосподарської продукції,

встановив:

Державна екологічна інспекція у
Херсонській області (далі - позивач,
Держекоінспекція) звернулась до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Таврида-Плюс» (далі -
відповідач, ТОВ "Таврида-Плюс"), у якому
просить заборонити виробничу
діяльність ТОВ «Таврида-Плюс»
частково, шляхом заборони вирощування
сільськогосподарської продукції.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що посадовими особами
Держекоінспекції проведено планову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами ТОВ
«Таврида-Плюс». В ході проведення
вказаної перевірки виявлено порушення
чинного законодавства, які зафіксовані
в акті перевірки. У зв'язку з чим,
позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом для застосування до
відповідача заходів реагування в
порядку передбаченому ч.5 ст.4 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечували
посилаючись на обставини викладені в
письмових запереченнях на позовну
заяву. В яких зазначає, що порушуючи п.4.1
ст.4 «Порядку організації і проведення
перевірок суб'єктів господарювання
відносно дотримання вимог
природоохоронного законодавства»
(далі-Порядок), інспектори 20.06.2014року
(згідно з направленням термін
перевірки з 19.06.2014р. по 30.06.2014р.) не
надали можливості директору та
представнику товариства надати
пояснень, не вислухали їх, не
обговорили результатів перевірки і
ввели в оману директора тим, що
залишивши їй Акт перевірки, сказали що
з ним можна ознайомитися протягом 10
днів, оскільки у них термін проведення
перевірки в напрямі вказаний до 30.06.2014г.
Позивачем було відразу складено
Протокол №4966 від 20.06.2014р., який директор
підписала до ознайомлення з Актом, та і
з самим протоколом не ознайомилась як
слід, так як перевіряючі поспішали до
дому. Коли директор підприємства Буря
К.В., головний гідротехнік підприємства
Мочалін А.І. (який був присутній при
проведенні перевірки), та третя особа,
спеціаліст з питань охорони
навколишнього середовища Окатова Т.П.,
приїхали 27 червня 2014 року, підписувати
протокол, в Херсон в Державну
екологічну інспекцію у Херсонській
області, було виявлено, що не
підписаний нами акт перевірки від 19-20
червня 2014 року взято за основу та по
ньому вже складено припис від 24.06.2014р.
та направлено на підприємство.
Зауваження були прикладені до Акту
перевірки лише 27.06.2014р., але з ними вже
ніхто не рахувався.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представників
сторін, з'ясувавши фактичні обставини
справи, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду спору
по суті, проаналізувавши норми
законодавства які регулюють спірні
відносини та їх застосування
сторонами, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 19.06.2014р.
по 20.06.2014р. Держекоінспекцією на
підставі наказу від 18.06.2014р. №624
проведено планову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами ТОВ «Таврида-Плюс».

Перевіркою встановлено, що
водопостачання товариством
здійснюється зі свердловини №11-202,
підземна вода з якої фактично
використовується на госпопитні та
виробничі потреби, а саме для
приготування розчинів ядохімікатів,
якими обробляються
сільськогосподарські культури.

За наслідками перевірки позивачем
складено акт 04-11/270, яким зафіксовано
порушення вимог законодавства, зокрема
- дозвіл на спеціальне користування
надрами (підземна вода) від
артезіанської свердловини №11-202, вода з
якої фактично використовується для
виробничих потреб не оформлено, що є
порушенням вимог ст.19 Кодексу України
«Про надра».

Акт перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
передбачений п.1.4 Порядку організації
та проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства
затвердженого наказом Мінприроди від
10.09.2008р. №464, зареєстрованого в Мінюсті
15.01.20009р. №18/16034 (далі Порядок від 10.09.2008р.
№464).

Держекоінспекцією відповідно до п.«е»
ст.20-2 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
ст.7 Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" та п.«6.4»
Положення про Державну екологічну
інспекцію в Херсонській області,
затвердженого наказом Державної
екологічної інспекції України, з метою
усунення порушень природоохоронного
законодавства, виявлених під час
планової перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства ТОВ
«Таврида-Плюс» винесено припис від
24.06.2014р. за №04-9/1491, яким зобов'язано
відповідача, зокрема, отримати дозвіл
на користування надрами та заключити
Договір обов'язкового страхування
цивільної відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яку може бути
заподіяно довкіллю або здоров'ю людей
під час зберігання та застосування
пестицидів і агрохімікатів.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено, що повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо усунення обмежень у
провадженні господарської діяльності"
від 20 червня 2013 року N353-VII на Кабінет
Міністрів України покладено обов'язок
у тримісячний строк з дня набрання
чинності цим Законом розробити та
внести на розгляд Верховної Ради
України проекти законів про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо застосування заходів
реагування у вигляді повного або
часткового зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт (надання
послуг) відповідно до постанови
адміністративного суду, а також щодо
визначення випадків, коли
обґрунтованість вжиття інших заходів
реагування підлягає підтвердженню
адміністративним судом.

У зв'язку з цим слід зазначити, що
спеціальним законодавством, яке
регулює спірні правовідносини щодо
здійснення державного нагляду є,
зокрема, Кодекс України про надра,
Закон України "Про охорону
атмосферного повітря", Закон України
"Про охорону навколишнього природного
середовища", Положення про Державну
екологічну інспекцію України" від
13.04.2011р. №454/2011, Порядок обмеження,
тимчасової заборони (зупинення) чи
припинення діяльності підприємств,
установ, організацій і об'єктів у разі
порушення ними законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, які наразі є діючими,
передбачені повноваження органів
державного нагляду щодо вжиття заходів
реагування, в тому числі і таких, як
повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг.

Згідно із ст.ст.16, 21, 23 Кодексу України
"Про надра", землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб. Видобування корисних копалин
місцевого значення і торфу з
застосуванням спеціальних технічних
засобів, які можуть призвести до
небажаних змін навколишнього
природного середовища, погоджується з
місцевими радами, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим та
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями.

Надра у користування для видобування
прісних підземних вод і розробки
родовищ торфу надаються без надання
гірничого відводу на підставі
спеціальних дозволів, що видаються
після попереднього погодження з Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони праці, та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

Спеціальні дозволи на користування
надрами надаються переможцям
аукціонів, крім випадків, визначених
Кабінетом Міністрів України,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
геологічного вивчення та
раціонального використання надр, або
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим щодо розробки родовищ корисних
копалин місцевого значення на
території Автономної Республіки Крим.
Порядок проведення аукціонів з продажу
спеціальних дозволів на користування
надрами та порядок їх надання
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до «ГОСТ 17.1.1.04-80»,
затвердженого Постановою державного
комітету СРСР по стандартам від 31.03.1980р.
№1452, згідно якого, до
господарсько-побутових потреб:

- відноситься господарсько-питне
водопостачання (централізоване або
нецентралізоване) територій житлової
забудови та громадських будівель,
міських промислових районів,
сільськогосподарських районів,
кондиціонування повітря у громадських
житлових будівлях; полив та мийка
територій населених пунктів, робота
фонтанів та інше,

- не відносяться потреби сільського
господарства, промислові (виробничі)
потреби; потреби теплоенергетики; інші
потреби, а також багатоцільове
водокористування.

Даний ГОСТ лише розділяє використання
води на відповідні види в залежності
від мети водокористування для:
господарсько-питних потреб населення,
лікувальних потреб, промисловості.
Також відсутнє дане поняття і в Водному
кодексі України, а ст.48 даного Кодексу
лише дублює вказаний ГОСТ.

Так, до господарсько-питних та
комунально-побутових потреб населення,
дійсно не відносяться потреби
промисловості або сільського
господарства, але користувачами
підземних вод на власній чи
орендованій земельній ділянці, крім
населення, є також промислові
підприємства та фермерські
господарства. А їх власні
господарсько-побутові потреби є
потребами промисловості або
сільського господарства.

При цьому, у статті 23 Кодексу України
«Про надра» не міститься жодних
вказівок на те, що термін «власні
господарсько-побутові потреби»
стосуються виключно населення та
ніяким чином не стосується потреб
підприємств та фермерів. Навпаки, цей
термін відноситься саме до
землекористувачів, якими є як фізичні
так і юридичні особи (суб'єкти
господарювання).

Отже, працівниками Державної
екологічної інспекції Херсонської
області фактично підмінюється поняття
«власні господарсько-побутові потреби
землеволодільця/ землекористувача» на
«господарсько-питні та
комунально-побутові потреби
населення», що є некоректним та
недопустимим.

Підсумовуючи викладене, суд робить
висновок про те, що зазначені позивачем
порушення можуть бути підставою для
вжиття заходів реагування.

При цьому суд звертає увагу на те, що
позивачем не обґрунтовано
необхідність вжиття заходів
реагування, зазначених у позові, із
урахуванням того, що ним вже ужито
заходів на припинення виявлених
перевіркою порушень шляхом видачі
відповідачу розпорядчого документу -
припису від 24.06.2014р. за №04-9/1491 та строк
для виконання цього припису ще не
закінчився.

Позивачем також не вказано жодної
конкретної норми законодавства, яка б
передбачала обов'язковість вжиття
заходів реагування, зазначених у
позові, в разі виявлення тих порушень,
які зафіксовані позивачем.

При цьому порядок застосування таких
заходів, в тому числі підстав та умов
для їх застосування та вибору
конкретного виду заходу реагування,
повинен бути встановлений
законодавством, однак ні перелічені
вище законодавчі акти, ані Закон
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" таких
підстав та умов безпосередньо не
встановлюють.

Не вказані відповідні нормативні акти
і позивачем.

В той же час, ст.ст.69, 71 КАС України на
позивача як суб'єкта владних
повноважень покладено обов'язок
доведення обґрунтованості заявлених
позовних вимог.

Також суд звертає увагу на те, що хоча
можливість застосування заходу
реагування у вигляді повного або
часткового зупинення виробництва
формально відповідає положенням
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", однак
порушує один із базових принципів
правової держави - принцип
пропорційності, який є складовою
частиною принципу верховенства права.

Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у
тому числі й заходів з позбавлення
особи її можливості здійснювати
повністю або частково господарську
діяльність, держава повинна подбати
про забезпечення при цьому
відповідного пропорційного
співвідношення між засобами, які
застосовуються для цього, і метою, що
ставиться. Отже принцип пропорційності
означає адекватне застосування
законів державними органами,
зберігаючи пропорції та
співрозмірність між цілями певного
закону і тягарем або санкціями, які
можуть бути покладеними державними
органами на відповідну особу згідно з
таким законом.

Принцип пропорційності (також відомий
як "принцип справедливої рівноваги")
широко вживається Європейським судом з
прав людини, практика якого, відповідно
до ст.17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" є
джерелом права.

Поставивши перед судом питання про
вжиття заходу реагування у вигляді
повного зупинення господарської
діяльності ТОВ «Таврида-Плюс» шляхом
заборони вирощування
сільськогосподарської продукції,
допущені лише на окремих ділянках
виробництва, позивач, на думку суду, не
врахував зазначеного принципу
пропорційності і не звернув уваги на
те, що мета застосування обраного
заходу реагування не відповідає тому
ступеню негативних наслідків його
вжиття, які неминуче виникнуть для
відповідача.

За таких обставин позивач вправі
самостійно обрати захід реагування у
сфері державного нагляду, який не
пов'язаний із повним або частковим
зупиненням виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг, та за власним
рішенням застосувати його до
відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що
позивачем не доведено обґрунтованість
позовних вимог та наявність підстав
для вжиття того заходу реагування, який
зазначений у позові.

За таких обставин позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Станом на даний час судовий збір
позивачем не сплачено. Водночас,
незважаючи на фактичний розгляд справи
та винесення остаточного рішення, в
силу положень ст.94 КАС України підстав
для стягнення судового збору з
відповідача немає, оскільки, позивачем
у справі є суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.98 КАС України суд
вирішує питання щодо судових витрат у
постанові суду або ухвалою.

Враховуючи, що на день розгляду даної
справи позивачем не надано доказів
сплати судового збору, суд вважає за
необхідне стягнути з нього судовий
збір в сумі 73,08 грн., відповідно до вимог
Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 14, 71, 158 - 163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов державної екологічної інспекції
у Херсонській області залишити без
задоволення.

Стягнути з державної екологічної
інспекції у Херсонській області на
користь Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 31 липня 2014 р.

Суддя
Циганій С.І.

кат. 7.1