Справа № 235/3936/14-а
Суддя: Філь О. Є.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/235/158/14
Справа 235/3936/14-а
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді
Філь О.Є.

при секретарі
Гужеля А.О.

за участю відповідача Федотова М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Красноармійську адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора
ДПС ВДАІ м. Красноармійська Управління
ДАІ ГУМВС України в Донецькій області
капітана міліції Федотова Миколи
Миколайовича про визнання дій
відповідача незаконними та скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 11.07.2014 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до інспектора ДПС ВДАІ м.
Красноармійська Управління ДАІ ГУМВС
України в Донецькій області капітана
міліції Федотова Миколи Миколайовича
про визнання дій відповідача
незаконними та скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що він є власником автомобіля
ЗАЗ Деу, державний номер НОМЕР_1.

30.06.2014 року близько 10.00 год. він керував
вищевказаним автомобілем і рухався по
вул. Дніпропетровській в м.
Красноармійськ Донецької області, в
районі автопарку був зупинений
працівником ДАІ, який наказав передати
йому посвідчення водія та свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу та
пояснив, що він порушив Правила
дорожнього руху (далі ПДР). а саме:
рухався зі швидкістю 88 км/год, чим
перевищив дозволену швидкість руху
більше чим на 20 км/год. На це він
відповів працівнику ДАІ, а саме
відповідачу по справі ОСОБА_4, що ПДР не
порушував, рухався зі швидкістю 60-65
км/год., що не є порушенням. У відповідь
Федотов М.М. показав йому прилад
«Візір», на якому було показано відео,
яким було зафіксовано рух декількох
автомобілів, потім було показано його
авто і зафіксовано вищевказану
швидкість. Він відповів, що з
показаннями даного приладу не згодний,
оскільки дійсно рухався зі швидкістю
60-65 км/год. Окрім того, рухався він у
колоні з декількох автомобілів, що і
зафіксував радар, і скоріш за все це
була швидкість якогось із тих
автомобілів, а не його, хоча зупинили
тільки його. Однак, незважаючи на його
заперечення, працівник ДАІ Федотов М.М.
почав заповнювати бланк протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 909633. Свою позицію щодо
відсутності порушень мною ПДР він
виклав в тексті протоколу.

Після цього працівник ДАІ Федотов М.М.
склав постанову серії ПС1 № 200331 від
30.06.2014 року у справі про
адміністративне правопорушення,
відповідно до якої його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу на користь держави у
сумі 255 (двохсот п'ятдесяти п'яти) грн.

Вказані в протоколі та постанові факти
не відповідають дійсності, передбачена
ПДР допустима швидкість руху ним не
перевищувалась, а тому постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України обов'язок доведення
правомірності постанови покладено на
суб'єкта владних повноважень, в
зазначеному випадку - на ОСОБА_5

В силу положень ч. ч. 1 та 2 ст. 70 КАСУ
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування, а
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Так як факт фіксації
порушення ним ПДР був ніби то
зафіксований технічним приладом
«Візір», перевищення ним швидкості
може бути підтверджено виключно цим
приладом із показаннями швидкості його
транспортного засобу на момент
фіксації, вказаного в постанові та
протоколі. Отже викладена Федотовим
М.М. інформація в постанові та
протоколі є виключно його суб'єктивною
позицією та не може вважатись належним
доказом вчинення ним
адміністративного правопорушення.

Прилад, яким проводився нагляд за
дорожнім рухом з метою фіксації
порушень ПДР, не є автоматичним засобом
фото- чи відео фіксації, оскільки він
знаходиться у співробітника ДАІ,
керується ним безпосередньо або через
комп'ютер (визначаються ті параметри,
які фіксуються приладом, зокрема,
швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її
режими, кут огляду приладу, тощо). Між
тим, ст. 14-1 КпАП України передбачає, що
для її застосування необхідно, щоб
фіксація велася саме засобами фото-,
кіно- або відео зйомки, які працюють у
автоматичному режимі. За таких умов,
така фіксація не відповідає вимогам
закону, до того к. не сприяє виконанню
основних завдань міліції і, зокрема,
ДАЇ по профілактиці та правопорушень.
До того ж на відео, де зображений
автомобіль, відсутня прив»язка до
конкретного місця. Тому взагалі не
відомо, чи обмежена швидкість у тому
місті, де була зроблена зйомка.

Таким чином, позивач вважає, що
відео-зйомка була зроблена іншим
приладом, не стаціонарним, який
працював би у автоматичному режимі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року № 14
«Про практику застосування судами
України» законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим ст.
283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно
навести докази, на яких грунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів на які посилався правопорушник
чи висловлених останнім доводів. КУпАП
визначено форму й передбачено основні
вимоги щодо змісту як протоколу про
адміністративне правопорушення, так і
рішення, що постановлюється в
конкретній адміністративній справі, а
також визначається компетенція осіб,
які мають право складати протоколи про
адміністративні правопорушення. У
вищевказаній постанові не казані
мотиви відхилення моїх заперечень.

Крім того, згідно зі ст.ст. 10,15 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» на
вимірювання у сфері, у якій їх
результат можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні. Таких
документів до постанови не надано і
позивачу пред'явлено не було.

Приймаючи до уваги положення ст.ст. 222,
255 КУпАП, якими визначено обмежений
перелік осіб, які мають право складати
протокол та виносити постанову,
приймаючи до уваги відсутність в нього
будь-якої інформації щодо того, чи
дійсно Федотов М.М. є посадовою особою
органів ДАІ та чи має він право
складати протокол та виносити
постанову, звертає увагу суду на
необхідність подання Федотовим М.М.
відповідних документів на
підтвердження того, що він є
інспектором ДПС, має спеціальне звання,
та чи був він на службовому чергуванні
по вул. Дніпропетровській в м.
Красноармійськ Донецької області
близько 10.00 год. 30.06.2014 року.

Відповідно до ст.ст. 288, 289 КУпАП
постанову про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено у
порядку, визначеному Кодексом про
адміністративне судочинство України,
скаргу на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
її винесення

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не
з»явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність.

Відповідач інспектор ВДАІ
Красноармійського МВ ГУМВС України в
Донецькій області Федотов М.М. позовні
вимоги не визнав, пояснив, що постанова
по справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2 від
30.06.2014 року винесена на законних
підставах, оскільки він дійсно 30.06.2014
року о 09 год. 53 хв., в м. Красноармійську
по вул. Дніпропетровський, керуючи
автомобілем ЗАЗ ЛАНОС державний номер
НОМЕР_1 перевищив встановлену
швидкість руху на 28 км/год, рухаючись зі
швидкістю 88 км/год. Швидкість руху
вимірювалась приладом «Візір» № 0812507.
На підтвердження правомірності своїх
дій надав суду постову відомость
розтановки нарядів
дорожньо-патрульної служби станом на
30.06.2014 року, план розтановки станом на
30.06.2014 року, функціональні обов»язки
інструктора з технагляду відділенні
ДАІ з обслуговування м.
Красноармійська та Красноармійського
району УДАІ ГУМВС України в Донецькій
області капітана міліції Федотова М.М.,
свідоцтво про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки, фотознімки, з
яких чітко вбачається, що автомобіль
позивача рухався не в колоні
транспортних засобів, а один.

Суд, заслухавши пояснення відповідача,
з»ясувавши обставини по справі та
перевіривши їх доказами, встановив
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб»єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно із ст. 9 КАС України суд при
вирішенні спору керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов"язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Констутуцією
України та Законами України. Суд
вирішує справи на підставі Конституції
та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Постановою по справі про
адміністративне правопорушення
постановою інспектора ДАІ ВДАІ
Красноармійського МВ ГУМВС України в
Донецькій області Федотова М.М. серія
ПС1 № 200331 по справі про адміністративне
правопорушення від 030.06.2014 року
позивача ОСОБА_2 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, а саме
за те, що він 30.06.2014 року о 09 год. 53 хв., в
м. Красноармійську по вул.
Дніпропетровський, керуючи
автомобілем ЗАЗ ЛАНОС державний номер
НОМЕР_1 перевищив встановлену
швидкість руху на 28 км/год, рухаючись зі
швидкістю 88 км/год. Швидкість руху
вимірювалась приладом «Візір» № 0812507,
чим порушив п. 12.4 ПДР України, та було
накладене адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 255 гривень (а.с.
5).

Вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного
правопорушення підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення від 30.06.2014 року (а.с. 4),
відомостю розтановки нарядів
дорожньо-патрульної служби станом на
30.06.2014 року (а.с. 13), планом розтановки
станом на 30.06.2014 року (а.с. 14),
функціональними обов»язками
інструктора з технагляду відділенні
ДАІ з обслуговування м.
Красноармійська та Красноармійського
району УДАІ ГУМВС України в Донецькій
області капітана міліції Федотова М.М.
(а.с. 15-16), свідоцтвом про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
вимірювача швидкості радіолокаційний
«Визир» № 0812507, яке чине до 01.06.2015 року
(а.с. 17), фотознімками, з яких чітко
вбачається, що автомобіль позивача
рухався не в колоні транспортних
засобів, а один, та зафіксована
швидкість його руху (а.с. 18-19).

Відповідно до ст. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність особи в його вчиненні та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються в тому числі протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
поясненнями свідків, показаннями
технічних засобів та приладів, що мають
функції фото та кінозйомки,
відеозапису або засобів фото- та
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм та стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 71 ч. 2 КАС
України а адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Відповідач Федотов М.М. в
судовому засіданні надав суду докази
правомірності свого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України
перевищення водіями транспортних
засобів встановленого обмеження
швидкості руху більше ніж на двадцять
кілометрів на годину тягне за собою
накладення штрафу від п'ятнадцяти до
двадцяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян. В зазначеному
випадку на позивача ОСОБА_2 накладено
адміністративне стягнення у вигляді
мінімального штрафу, передбаченого
санкцією ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Постанова по справі про
адміністративне правопорушення була
винесена інспектором ВДАІ
Красноармійського МВ ГУМВС України в
Донецькій області капітаном міліції
Федотовим М.М., який відповідно до ст. 222
ч. 2 п. 2 КпАП України мав право
розглядати справу про зазначене
адміністративне правопорушення і
накладати адміністративне стягнення.

Протокол про адміністративне
правопорушення був складений в
присутності особи, яка притягувалась
до адміністративної відповідальності -
позивача по справі ОСОБА_2, йому
роз»яснені його права, передбачені ст.
268 КпАП України, та ст. 63 Конституції
України, постанова по справі про
адміністративне правопорушення
винесена в присутності ОСОБА_2,
примірник постанови він отримав, що
підтверджується його підписом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що в діях позивача ОСОБА_2 є склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 122 ч. 1 КпАП
України, стягнення на нього було
накладено в межах санкції зазначеної
статті, особою, яка уповноважена
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, передбачені ст. 122 ч. 1
КпАП України, тому дії відповідача щодо
притягнення позивача ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч. 1 КпАП України є правомірними,
відповідно позовні вимоги позивача
ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 111, 112, 158-163,
167, 171-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст.ст. 247, 258, 287-289
КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до інспектора ДПС ВДАІ м.
Красноармійська Управління ДАІ ГУМВС
України в Донецькій області капітана
міліції Федотова Миколи Миколайовича
про визнання дій відповідача
незаконними та скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню
не підлягає.

Суддя