Справа № 812/2434/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чиркін С.М
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
справа №812/2434/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Ханової
Р.Ф.

суддів
Жаботинської С.В.

Ляшенка
Д.В.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Алчевський

коксохімічний завод»

на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду

від 27 травня 2014
року

по справі № 812/2434/14
(суддя Чиркін С.М.)

за позовом публічного
акціонерного товариства «Алчевський

коксохімічний завод»

до Луганської
митниці Міндоходів,

Головного
управління Державної казначейської
служби

України у
Луганській області

про визнання
протиправним та скасування рішення про

коригування
митної вартості товарів від 28 жовтня 2013

року
№702020001/2013/000802/2, скасування картки

відмови в
прийнятті митної декларації, митному

оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних

засобів
комерційного призначення від 28 жовтня
2013

року №
702020001/2013/00190, повернення надміру

сплачених
коштів в сумі 78811 грн. 94 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року відмовлено у задоволені
адміністративного позову публічного
акціонерного товариства «Алчевський
коксохімічний завод» (надалі
товариство, позивач у справі) до
Луганської митниці Міндоходів (надалі
відповідач у справі), Головного
управління Державної казначейської
служби України у Луганській області
(надалі казначейська служба) про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 28 жовтня 2013 року №
702020001/2013/000802/2, скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 28 жовтня
2013 року № 702020001/2013/00190, повернення
надміру сплачених коштів в сумі 78811 грн.
94 коп. (том 2 арк. справи 6-14).

Позивач не погодившись з рішенням
суду, подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти рішення
про задоволення позовних вимог (том 2
арк. справи 27-35).

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

За правилами частини 1 статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний перегляд
постанови суду першої інстанції
здійснюється в межах апеляційної
скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

1 жовтня 2010 року між позивачем та
компанією «Топпром Трайдинг ЛТД» (Кіпр)
укладено контракт №61-545, в межах якого
позивачем у жовтні 2013 року на митну
територію України на умовах DDU станція
Комунарськ (згідно умовам ІНКОТЕРМС 2000)
ввезено вантаж: вугілля кам'яне
бітумінозне коксівне марки «Г», за
непрямим контрактом, контрактна
вартість товару складає 99,70 доларів США
за тону (том 1 арк. справи 19-29).

Публічним акціонерним товариством
«Алчевський коксохімічний завод» для
митного оформлення товару згідно
контракту від 1 жовтня 2010 року №61-545 28
жовтня 2013 року надано митну декларацію
№702020001/2013/010877 разом з пакетом
документів, який зазначено в графі 44
митної декларації (том 1 арк. справи 96-98).

Рішенням Луганської митниці про
коригування митної вартості товарів
від 28 жовтня 2013 року №702020001/2013/000802/2
здійснено коригування митної вартості
оцінюваних товарів за 3 методом
відповідно до положень статті 60
Митного кодексу України на підставі
рівня митної вартості подібного товару
«вугілля кам'яне бітумозне коксівне
марки «Г» на однакових умовах поставки
із розрахунку 105 доларів США/тн (митна
декларація від 6 серпня 2013 року
№702020001/2013/007622, контракт №61-545 від 1
жовтня 2010 року, додаток №58 від 10 травня
2013 року.

Рішення прийнято з урахуванням раніше
визначеної декларантом відповідно до
положень статті 59 Митного кодексу
України та визнаної органом доходів і
зборів митної вартості ідентичного
товару, однакового за всіма ознаками та
ввезеного на тих же умовах поставки (за
тим же самим контрактом, додатковою
угодою, фізико-хімічними
характеристиками) із розрахунку 105 дол.
США/тн (митна декларація від 14 жовтня 2013
року №702020001/2013/010272) (том 1 арк. справи
94-95).

Карткою відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від 28
жовтня 2013 року №702020001/2013/00190
повідомлено товариство про відмову у
митному оформленні (випуску) товарів на
підставі пункту другого частини шостої
статті 54 Митного кодексу України у
зв'язку з неподанням документів згідно
з переліком та відповідно до умов,
зазначених у частинах 2-4 статті 53
Митного кодексу України. Також
роз'яснено вимоги, виконання яких
забезпечить можливість митного
оформлення товарів: заявити митну
вартість товарів у порядку і на умовах,
визначених розділом ІІІ Митного
кодексу України, з урахуванням рішення
про коригування митної вартості від 28
жовтня 2013 року №702020001/2013/000802/2 (том 1 арк.
справи 117-119).

З урахуванням рішення про коригування
митної вартості від 28 жовтня 2013 року
№702020001/2013/000802/2 та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 28 жовтня
2013 року №702020001/2013/00190 підприємство
подало до Луганської митниці митну
декларацію від 28 жовтня 2013 року
№702020001/2013/010880, у якій зазначено митну
вартість товару за 3 методом за ціною 105
доларів США за одну тону, та сплачено
податок на додану вартість у сумі 1 561 368
грн. 61 коп. (том 1 арк. справи 99-102).

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності визначення митним
органом вартості товару за третім
методом, при наявності тих документів,
які наданні позивачем при митному
оформлені, у тому числі при
неможливості надання додаткових
документів.

Пунктом дев'ятим частини першої статті
4 Митного кодексу України визначено, що
декларація митної вартості - документ
встановленої форми, що подається
декларантом і містить відомості щодо
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України чи стосовно яких змінюється
митний режим.

Згідно з частиною першою статті 49
Митного кодексу України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України
передбачено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом,
для заявлення митної вартості товарів,
що переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, органу доходів і зборів, який
проводить митне оформлення цих
товарів, разом з митною декларацією та
іншими необхідними для митного
оформлення зазначених товарів
документами в установленому порядку
подається декларація митної вартості.

За вимогами частини першої статті 53
Митного кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

За приписами частини другої статті 53
Митного кодексу України документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є: декларація митної вартості,
що подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини (частина 3
статті 53 Митного кодексу України).

Відповідно до частини четвертої статті
53 Митного кодексу України у разі якщо
орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи: виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті. Декларант або
уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару
(частини 5, 6 статті 53 Митного кодексу).

Відповідно до частин 2, 3 статті 54
Митного кодексу України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 54 Митного
кодексу України встановлено, що орган
доходів і зборів під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний,
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідно до частини 6 статті 54
Митного кодексу України орган доходів
і зборів може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі, зокрема: неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Статтею 55 Митного кодексу України
митному органу надано право коригувати
митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Аналіз наведених норм законодавства
свідчить, що до виключної компетенції
митних органів належить перевірка та
контроль правильності обчислення
декларантом митної вартості товару.
Саме митний орган встановлює
достатність наданих декларантом
документів для підтвердження митної
вартості товару.

Відповідно до статті VII пункт 2 (a)
Генеральної угоди по тарифам и
торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947),
ратифікованої Законом України від 10
квітня 2008 року № 250-VI оцінка
імпортованого товару для митної мети
повинна ґрунтуватись на дійсній
вартості імпортованого товару, який
обкладається митом, або аналогічного
товару, та не повинна ґрунтуватись на
вартості товару національного
походження або на вільних чи фіктивних
оцінках.

В статті VII пункт 2 «b» цієї угоди
вказано, що під «дійсною вартістю» слід
розуміти ціну, за яку, під час та в
місці, визначеними законодавством
імпортуючої країни, такий чи подібний
товар продається або пропонується до
продажу при звичайному ході торгівлі
за умов повної конкуренції. У тому
ступені, в якому на ціну такого чи
подібного товару впливає кількість
окремої трансакції, ціна, що
розглядається, повинна єдиним способом
пов'язуватися або і) з порівнюваними
кількостями, або іі) з кількостями, не
менш сприятливими для імпортерів, ніж
ті, в яких більший обсяг товарів
продається у торгівлі між країнами
експорту та імпорту.

Статтею 17 Угоди про застосування
статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що
ніщо в цій Угоді не тлумачиться як
обмежуюче або таким, що ставить під
сумнів право податкових адміністрацій
переконуватися у правдивості або
точності будь якої заяви, документу або
декларації, що надаються для цілей
митної оцінки.

З рішення про коригування митної
вартості товарів від 28 жовтня 2013 року
№702020001/2013/000802/2 за митною декларацією
від 28 жовтня 2013 року № 702020001/2013/010877
вбачається, що відповідачем
запропоновано товариству надати
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості.

Матеріалами справи підтверджено
наявність зазначених Луганською
митницею розбіжностей у документах,
які підтверджують митну вартість
товарів, що підтверджує правомірність
вимоги відповідача при здійсненні
контролю правильності визначення
митної вартості товару під час
проведення митного контролю та митного
оформлення відповідно до частини 3
статті 53 Митного кодексу України
надати до митного оформлення додаткові
документи.

Проте, позивач листом від 28 жовтня 2013
року № 003-2575 відмовився від надання
додаткових документів на запит митного
органу (том 1 арк. справи 123), що свідчить
про невиконання декларантом вимог
пункту другого частини другої статті 52
Митного кодексу України щодо обов'язку
надання органу доходів і зборів
достовірних відомостей про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню, та частини 3
статті 53 Митного кодексу України щодо
обов'язку надання додаткових
документів на вимогу Луганської
митниці.

Колегія суддів не приймає посилання
апелянта на висновки державного
підприємства «Держзовнішінформ» від 28
жовтня 2013 року № 10/501 та державного
підприємства
«Укрпромзовнішекспертиза» від 23
жовтня 2013 року № 4812, оскільки якість
товару, що був предметом дослідження за
вказаними висновками, не відповідає
якості товару, заявленого до митного
оформлення згідно митних декларацій, а
саме наявна розбіжність таких
показників, як вміст сірки, граничний
вміст летючих речовин та граничний
показник вологості (том 1, арк. справи 37,
38).

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про правомірність рішення
відповідача від 28 жовтня 2013 року №
702020001/2013/000802/2 про коригування митної
вартості відповідно до статі 55 Митного
кодексу України та відмови у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом у митних деклараціях від 28
жовтня 2013 року № 702020001/2013/010877 митною
вартістю 99,70 доларів США за тону, про що
складено картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 28 жовтня 2013 року №
702020001/2013/00190.

З урахуванням неподання декларантом
всіх документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах 2, 3 статті 53 Митного кодексу
України, що потягло за собою
відсутність відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, та
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за такі
товари, колегія суддів дійшла висновку,
що Луганською митницею правомірно
відмовлено декларанту у застосуванні
методу визначення митної вартості за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються.

Матеріалами справи підтверджено, що
митним органом проведено консультацію
з декларантом згідно з вимогами
частини 4 статті 57 Митного кодексу
України, в процесі якої декларанту
надано роз'яснення щодо причин
незастосування попереднього методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, повідомлено про
неможливість визначення митної
вартості відповідно до статті 59
Митного кодексу України за ціною
договору щодо ідентичних товарів через
відсутність інформації про ціни угоди
ідентичних товарів у митного органу та
декларанта та запропоновано здійснити
коригування митної вартості
оцінюваного товару за третім методом
визначення митної вартості товару (за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів) відповідно до
статті 60 Митного кодексу України на
підставі рівня митної вартості
подібного за всіма ознаками, у тому
числі за фізико-хімічними
характеристиками, товару «вугілля
кам'яне битуминозне коксівне марки «Г»
у відповідності до раніше проведеного
митного оформлення: за митною
декларацією від 6 серпня 2013 року №
702020001/2013/007622 із розрахунку 105 доларів
США/тону (том 1, арк. справи 114-116).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач при прийнятті
оскаржуваних рішень про визначення
митної вартості товарів, при складанні
та видачі карток відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Митним кодексом України.

Враховуючи правомірність та
обґрунтованість рішення про
коригування митної вартості товарів
від 28 жовтня 2013 року № 702020001/2013/000802/2,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для стягнення з
Державного бюджету України на користь
публічного акціонерного товариства
«Алчевський коксохімічний завод» суми
податку на додану вартість за спірною
митною декларацією від 28 жовтня 2013 року
№ 702020001/2013/010880, оскільки вимога про
повернення надмірно сплаченого
податку на додану вартість за цими
деклараціями є похідною від вимог про
визнання протиправними та скасування
рішень про коригування митної вартості
товарів, карток відмови у митному
оформленні товарів.

З матеріалів справи також вбачається,
що публічним акціонерним товариством
«Алчевський коксохімічний завод» у
митній декларації від 28 жовтня 2013 року
№
702020001/2013/010880 самостійно визначено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість.

З огляду на наведене колегія суддів
дійшла висновку, що відповідачем
доведено правомірність прийнятого
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення відповідно
до вимог частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
судом першої інстанції постанова
прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Алчевський
коксохімічний завод» на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року по адміністративній справі №
812/2434/14 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року по адміністративній справі №
812/2434/14 - залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 4
серпня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
С.В. Жаботинська

Д.В. Ляшенко