Справа № 12016/09/1570
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

31 липня 2014 року м. Київ
В/800/3300/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Шведа Е.Ю.,

Голяшкіна О.В.,

Донця О.Є.,

Стрелець Т.Г.,

Цуркана М.І.,

розглянувши заяву Південної митниці
Міндоходів про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
адміністративного суду України від 13
травня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛПЕКО" до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області,
Південної митниці, за участю прокурора
Малиновського району м. Одеси про
визнання протиправною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії,
визнання недійсними рішень і карток
відмови, стягнення суми надмірно
сплачених платежів,

встановив:

Південна митниця Міндоходів
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 13 травня 2014 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року, позов задоволено: визнано
протиправною бездіяльність Південної
митниці щодо повернення надмірно
сплачених позивачем мита та податку на
додану вартість; визнано протиправними
та скасовано рішення Південної митниці
про визначення митної вартості
товарів; скасовано картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України; стягнуто з Державного
бюджету України на користь позивача
надмірно сплачені до бюджету мито.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 13 травня 2014 року
рішення судів попередніх інстанцій
скасовано в частині визнання
протиправною бездіяльності Південної
митниці щодо повернення надмірно
сплачених позивачем мита та податку на
додану вартість і в частині стягнення з
Державного бюджету України на користь
позивача надмірно сплачених до бюджету
мито та податок на додану вартість,
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позову, в решті
рішення судів залишено без змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: статей 53, 54, 57, 58 Митного кодексу
України щодо визначення митної
вартості товару та проведенні
консультацій з декларантом при її
визначенні.

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 02
серпня 2012 року № К/9991/67940/11 та ухвалу від
02 квітня 2013 року № К-14850/10.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), підставами для перегляду
можуть бути виключно неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України»).

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справі, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, суд дійшов
висновку про відмову в допуску даної
справи до провадження.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛПЕКО" до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області,
Південної митниці, за участю прокурора
Малиновського району м. Одеси про
визнання протиправною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії,
визнання недійсними рішень і карток
відмови, стягнення суми надмірно
сплачених платежів, для перегляду
постанови Вищого адміністративного
суду України від 13 травня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Е.Ю. Швед

О.В. Голяшкін

О.Є. Донець

Т.Г. Стрелець

М.І. Цуркан