Справа № 804/6429/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 р. Справа № 804/6429/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської С.І.
розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідаьністю "ТАКОР ПЛЮС"
до Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, третя особа
- Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області - Перцева Ірина Миколаївна про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАКОР ПЛЮС" до
Реєстраційної служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції у
Дніпропетровській області, третя особа
- Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Перцева
Ірина Миколаївна в якому позивач
просить: визнати протиправним та
скасувати в повному обсязі рішення №
7672266 від 06 листопада 2013 року державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області Перцевої
І.М. щодо відмови у державній
реєстрації права власності на земельну
ділянку, що розташована:
Дніпропетровська область,
Новомосковський район, Піщанська
сільська рада, кадастровий номер
земельної ділянки - :01:066:0012 за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТАКОР ПЛЮС" (); зобов'язати Реєстраційну
службу Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області повторно
розглянути заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТАКОР
ПЛЮС" від 16.10.2013року, реєстраційний
номер № 3434618 та прийняти по ній
відповідне рішення.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що державний реєстратор
безпідставно відмовив у державній
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомого майна, а саме права
власності на земельну ділянку, що
розташована: Дніпропетровська область,
Новомосковський район, Піщанська
сільська рада, кадастровий номер
земельної ділянки - :01:066:0012, згідно
рішення № 7672266 від 06 листопада 2013 року,
тим самим порушив ч. 4 ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", оскільки позивачем
відповідачу надані всі необхідні
документи для проведення
реєстраційної дії.

Відповідач надав заперечення в яких
зазначив, що у зв'язку з тим, що цільове
призначення земельної ділянки у
поданих заявником документах
зазначено для ведення особистого
селянського господарства,
відповідачем відмовлено у державній
реєстрації права власності на земельну
ділянку. Таким чином, з метою
реєстрації права власності зазначеної
земельної ділянки за Товариством з
обмеженою відповідальністю "ТАКОР
ПЛЮС" йому необхідно змінити цільове
призначення земельної ділянки.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. Надав до суду
клопотання про розгляд справи без
участі представника відповідача.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Суд вважає, що вжив усі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про розгляд
даної адміністративної справи із його
участю та реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

На підставі частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо не має перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату,час та місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТАКОР ПЛЮС»
зареєстровано 19.06.2009 року Виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради.

26 серпня 2009 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТАКОР ПЛЮС" на
підставі договору купівлі - продажу
земельної ділянки, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрованого в реєстрі за №8000,
придбало у ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 2,00 га, яка розташована в
Дніпропетровській області,
Новомосковський район Піщанська
сільська рада. Цільове призначення
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства.
Відчужувана земельна ділянка належала
ОСОБА_3 на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку,
серія ЯЖ№797135, виданого 23 червня 2009 року
відділом Держкомзему у
Новомосковському районі, на підставі
розпорядження голови Новомосковської
РДА від 12.03.2008р. №360-р-09 та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №01-09-126-01389.
Кадастровий номер земельної ділянки -
:01:066:0012.

16 жовтня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТАКОР ПЛЮС"
звернулося до Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на
вищевказану земельну ділянку.

Рішенням від 06 листопада 2013 року № 7672266
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області Перцевої І.М. Товариству з
обмеженою відповідальністю "ТАКОР
ПЛЮС" відмовлено у державній
реєстрації права власності на земельну
ділянку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Конституцією
України, нормами Цивільного кодексу
України, Земельного кодексу України,
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", Закону України
"Про особисте селянське господарство",
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22 червня 2011
року від 22.06.2011 № 703 (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин).

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 182 Цивільного кодексу України
передбачено, що право власності та інші
речові права на нерухомі речі,
обтяження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Згідно статті 4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно; 2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; 3) інші речові права
відповідно до закону;4) податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Речові права на нерухоме майно,
зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої
цієї статті, є похідними і реєструються
після державної реєстрації права
власності на таке майно, крім випадків,
передбачених статтею 4-1 цього Закону.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1
статті 15 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку, зокрема,
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 703 від 22 червня 2011 року затверджено
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
Порядок, чинний на момент виникнення
спірних правовідносин), пунктом 5 якого
передбачена обов'язковість подання
документів для проведення державної
реєстрації прав, які повинні
відповідати вимогам, що встановлені
законом, цим Порядком та іншими
нормативно - правовими актами.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до пункту 9 Порядку, заявник,
під час подання заяви про державну
реєстрацію, пред'являє органові
державної реєстрації прав, нотаріусові
документ, що посвідчує його особу.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що
документи, необхідні для проведення
державної реєстрації, що подані з
порушенням вимог, установлених
законом, цим Порядком та іншими
нормативно-правовими актами, є
підставою для зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію або відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Згідно пункту 12 Порядку, під час
розгляду заяви про державну реєстрацію
і документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: 1)
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках); 2) повноважень заявника; 3)
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; 4) наявності
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до закону; 5)
наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Пунктом 16 Порядку передбачено, що за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Згідно пункту 23 Порядку, державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Крім того, преамбулою Закону України
"Про особисте селянське господарство"
зазначено, що цей закон визначає
правові, організаційні, економічні та
соціальні засади ведення особистого
селянського господарства.

Тобто, вищевказаним нормативним актом
не визначається правовий режим земель.

Також, частиною 3 статті 22, статтею 28,
частиною 1 статті 82 Земельного кодексу
України встановлено, що землі
сільськогосподарського призначення
передаються у власність та надаються у
користування: а) громадянам - для
ведення особистого селянського
господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва; б)
сільськогосподарським підприємствам -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва; в)
сільськогосподарським
науково-дослідним установам та
навчальним закладам, сільським
професійно-технічним училищам та
загальноосвітнім школам - для
дослідних і навчальних цілей,
пропаганди передового досвіду ведення
сільського господарства; г)
несільськогосподарським
підприємствам, установам та
організаціям, релігійним організаціям
і об'єднанням громадян - для ведення
підсобного сільського господарства; ґ)
оптовим ринкам сільськогосподарської
продукції - для розміщення власної
інфраструктури.

Сільськогосподарським підприємствам,
установам та організаціям, крім
державних і комунальних, землі
сільськогосподарського призначення
можуть належати на праві власності.

Юридичні особи (засновані громадянами
України або юридичними особами
України) можуть набувати у власність
земельні ділянки для здійснення
підприємницької діяльності у разі: а)
придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами; б)
внесення земельних ділянок її
засновниками до статутного капіталу; в)
прийняття спадщини; г) виникнення інших
підстав, передбачених законом.

Аналіз вказаних норм дає підстави
вважати, що чинне законодавство
України не містить заборон на
придбання юридичною особою земель
сільськогосподарського призначення.

При цьому, підставою для відмови
позивачу в проведенні державної
реєстрації прав та їх обтяжень є
посилання відповідача на статтю 1
Закону України "Про особисте селянське
господарство", якою встановлено, що
особисте селянське господарство - це
господарська діяльність, яка
проводиться без створення юридичної
особи фізичною особою індивідуально
або особами, які перебувають у сімейних
чи родинних відносинах і спільно
проживають, з метою задоволення
особистих потреб шляхом виробництва,
переробки і споживання
сільськогосподарської продукції,
реалізації її надлишків та надання
послуг з використанням майна
особистого селянського господарства, у
тому числі й у сфері сільського
зеленого туризму.

Враховуючи наведене, суд вважає не
правомірним та законодавчо не
обґрунтованим рішення № 7672266 від 06
листопада 2013 року державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області Перцевої
І.М. щодо відмови у державній
реєстрації права власності на земельну
ділянку, що розташована:
Дніпропетровська область,
Новомосковський район, Піщанська
сільська рада, кадастровий номер
земельної ділянки - :01:066:0012 за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТАКОР ПЛЮС", а тому
суд приходить до висновку щодо
задоволення позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТАКОР
ПЛЮС" до Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції у
Дніпропетровської області, третя особа
- Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області - Перцева Ірина Миколаївна про
визнання протиправним та скасування
рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення №7672266 від 06 листорада 2013 року
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції у
Дніпропетровської області Перцевої
Ірини Миколаївни щодо відмови у
державній реєстрації права власності
на земельну ділянку, що розташована у
Дніпропетровській області,
Новомосковський район, Піщанська
сільська рада, кадастровий номер
:01:066:0012 за Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТАКОР ПЛЮС".

Зобов'язати Реєстраційну службу
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції у
Дніпропетровської області повторно
розглянути заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТАКОР
ПЛЮС" від 16.10.2013 року р/н №3434618 та
прийняти відповідне рішення.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАКОР ПЛЮС" судовий
збір в розмірі 73,08 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
С.І. Озерянська