Справа № 520/6744/14-а
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/6744/14-а
Провадження № 2-а/520/323/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі справу за
адміністративним позовом

ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України
в Київському районі м. Одеси

про скасування рішення, визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси, в якому
просить суд скасувати рішення
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси від 02 червня
2014року №838571 про відмову у перерахунку
раніше призначеного судді у відставці
щомісячного довічного грошового
утримання, зобов'язати Управління
пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси здійснити йому
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
на підставі довідки Одеського
апеляційного господарського суду від
22.05.2014року, яка була надана відповідачу
при заяві від 26.05.2014року про здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, а також
зобов'язати відповідача виплатити
різницю між перерахованою сумою
щомісячного довічного утримання на
підставі довідки Одеського
апеляційного господарського суду від
22.05.2014року та фактично виплаченою сумою
у цьому періоді.

Обґрунтовуючи вимоги
адміністративного позову, ОСОБА_2
вказує, що 31.12.2010року, відповідно до
постанови Верховної ради України
№2766-VI, він набув статусу судді
Одеського апеляційного господарського
суду у відставці.

Позивач зазначає, що він отримує
довічне грошове утримання судді у
відставці.

Крім того, позивач вказує, що
постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2014року
було зобов'язано Управління пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси здійснити перерахунок та виплату
йому щомісячного довічного грошового
утримання як судді у відставці,
відповідно до вимог частини 3 та
частини 5 статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», в
редакції від 01.10.2011року, за період з
25.03.2010року по 02.06.2013року та за період з
03.06.2013року, в редакції від 23.12.2010року, з
урахуванням виплачених сум.

ОСОБА_2 посилається також на те, що
Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу ІІ
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними): частину
третю, перше, друге, третє речення
частини п'ятої статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від 7
липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI; абзац другий пункту 2
розділу II „Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

За правилами частини 3 статті 138 Закону
№ 2453, який підлягає застосуванню
згідно рішення Конституційного Суду
України № 3-рп/2013 щомісячне грошове
утримання виплачується судді у
відставці у розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки, але не більше як 90
відсотків.

26.05.2014року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси із заявою
про перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці, надавши
відповідачу довідку Одеського
апеляційного господарського суду від
22.05.2014року №08-38/979/2014, однак
відповідачем було прийнято рішення
№838574 від 02.06.2014року про відмову у
перерахунку пенсії, яке, на думку
ОСОБА_2, є незаконним, оскільки воно
було прийняте без урахування
вищезазначеного Рішення
Конституційного Суду України.

Позивач у судове засідання не з'явився,
подав до канцелярії суду заяву, в якій
наполягав на задоволенні позовних
вимог, а справу просив розглянути за
його відсутності.

Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
25.07.2014року надіслав суду клопотання, в
якому просив розглянути справу за його
відсутності.

Крім того, 23.06.2014року до канцелярії
Київського районного суду м. Одеси від
відповідача надійшли заперечення на
адміністративний позов, в якому
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси просить у
задоволення адміністративного позову
ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі,
посилаючись на те, що на момент подання
адміністративного позову довічне
грошове утримання судді у відставці
ОСОБА_2 розпорядженням №838574 від
19.05.2014року було приведено у
відповідність та встановлено у розмірі
17 764,74грн., що за твердженням Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси відповідає вимогам
закону.

У наданому запереченні
адміністративний відповідач також
вказує, що право на проведення
перерахунку, виходячи з заробітної
плати працюючого судді, мають тільки
судді Конституційного суду України
згідно ч. 4 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів».

Суд, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 має статус судді у відставці та
був звільнений з посади судді
Одеського апеляційного господарського
суду Постановою Верховної Ради України
№2766-VI від 02 грудня 2010року у зв'язку із
виходом у відставку.

Згідно довідки Одеського апеляційного
господарського суду № 08-38/979/2014 від
22.05.2014року заробітна плата працюючого
судді Одеського апеляційного
господарського суду з 01.12.2013року, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
утримання суддям у відставці складає 21
436, 80 грн. (а.с. 8).

Судом також встановлено, що постановою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2014року
було зобов'язано Управління пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси здійснити перерахунок та виплату
йому щомісячного довічного грошового
утримання як судді у відставці,
відповідно до вимог частини 3 та
частини 5 статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», в
редакції від 01.10.2011року, за період з
25.03.2010року по 02.06.2013року та за період з
03.06.2013року, в редакції від 23.12.2010року, з
урахуванням виплачених сум.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу ІІ
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними):

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138
Закону України „Про судоустрій і
статус суддів" від 7 липня 2010 року №
2453-VI у редакції Закону України „Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI;

- статтю 2 Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI;

- абзац другий пункту 2 розділу II
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
8 липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Положення Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011року №3668-VI, визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Конституційним Судом України
визначено такий порядок рішення №
3-рп/2013 від 3 червня 2013 року у справі №
1-2/2013:

- підлягають застосуванню частини
перша, друга статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668 як такі, що не
суперечать Конституції України;

- частина третя статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, яка суперечить
Конституції України‚ не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
„Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків від грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді. За кожний повний рік роботи на
посаді судді понад 20 років розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання";

- перше, друге, трете речення частини
п'ятої статті 138 Закону № 2453 у редакції
Закону № 3668, що суперечать
Конституції України, не підлягають
застосуванню як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини п'ятої статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668.

За правилами частини 3 статті 138 Закону
№ 2453, які підлягають застосуванню
згідно рішення Конституційного Суду
України № 3-рп/2013 щомісячне грошове
утримання виплачується судді у
відставці у розмірі 80 відсотків від
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки, але не більше як 90
відсотків.

Разом з тим, суд звертає увагу на
наступне.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 99 КАС України (в
редакції із змінами, внесеними згідно
із Законом № 2453-VI від 07.07.2010)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до вимог ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до суду є
підставою для залишення
адміністративного позову без розгляду.

Згідно довідки Одеського апеляційного
господарського суду № 08-38/979/2014 від
22.05.2014року заробітна плата працюючого
судді Одеського апеляційного
господарського суду, яка враховується
при призначенні (перерахунку)
щомісячного довічного утримання
суддям у відставці розрахована станом
на 01.12.2013року, позивач звернувся до суду
лише 05.06.2014року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України,
ним пропущено строк для звернення до
суду, питання про поновлення строку
звернення до суду ним не поставлено та
поважних причин його пропуску не
зазначено, а тому позовні вимоги поза
6-місячним строком звернення, а саме з
01.12.2013року по 04.12.2013року - підлягають
залишенню без розгляду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що розмір довічного
грошового утримання позивача з 05
грудня 2013року, повинен обчислюватися,
виходячи з 90% від розміру заробітної
плати судді, працюючого на відповідній
посаді.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси із заявою про перерахунок
призначеного йому довічного грошового
утримання судді у відставці, надавши
відповідачу оригінал довідки
Одеського апеляційного господарського
суду № 08-38/979/2014 від 22.05.2014року, однак
відповідачем було прийнято рішення №
838574 від 02.06.2014року про відмову у
перерахунку пенсії, яке було прийняте
без урахування вищезазначеного
Рішення Конституційного Суду України.

Відповідно до положень ст. 11 КАС
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином, суд доходить висновку про
те, що позивач має право на перерахунок
довічного грошового утримання судді з
05 грудня 2013року, який має бути
здійснений, виходячи з розміру
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді, і тому орган
державної влади, до якого відноситься
адміністративний відповідач -
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси, не може
свідомо відмовляти у перерахунку та у
цих виплатах, тому суд на підставі ч.2
ст. 11 КАС України виходить за межі
позовних вимог, оскільки це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, вважає
протиправним та скасовує рішення
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси № 838574 від
02.06.2014року щодо відмови у здійсненні
перерахунку розміру довічного
щомісячного грошового утримання судді
у відставці ОСОБА_2

Суд також вважає, що слід зобов'язати
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси здійснити
перерахунок та виплатити довічне
грошове утримання судді у відставці
ОСОБА_2 згідно довідки Одеського
апеляційного господарського суду №
08-38/979/2014 від 22.05.2014року (а.с. 8), починаючи
з 05 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Виходячи з цих положень, на користь
позивача слід стягнути з державного
бюджету України її витрати зі сплати
судового збору у сумі 73 грн. 08 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 9, 11, 13, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси про
скасування рішення, визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси №
838574 від 02.06.2014року щодо відмови у
здійсненні перерахунку розміру
довічного щомісячного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси здійснити перерахунок та
виплатити довічне грошове утримання
судді у відставці ОСОБА_2 згідно
довідки Одеського апеляційного
господарського суду №08-38/979/2014 від
22.05.2014року, починаючи з 05 грудня 2013 року
відповідно до положень ч.3 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року та Рішення
Конституційного суду України від 03
червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу ІІ
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів",
встановивши його у розмірі 90 %
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді без обмежень.

Позовні вимоги про зобов'язання
вчинити певні дії за період з 01.12.2013року
по 04.12.2013року включно - залишити без
розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати
судового збору у сумі 73 (сімдесят три)
грн. 08 коп.

Постанову може бути оскаржено шляхом
подання до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Петренко В. С.