Справа № 815/2094/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2094/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, третя особа -
заступник начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області Котляр
Олена Володимирівна, про скасування
постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області (далі
Інспекція ДАБК в Одеській області),
третя особа - заступник начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Котляр Олена
Володимирівна, про скасування
постанови №36/10-Л від 14.02.2014 року про
накладення на позивача штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 12180,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначає, що оскаржувану постанову
Інспекцією ДАБК в Одеській області
було винесено на підставі
необґрунтованих висновків акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
05.02.2014 року та протоколу про
правопорушення у сфері містобудівного
законодавства від 05.02.2014 року, а тому є
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки з боку позивача
відсутні порушення вимог
містобудівного законодавства.

Позивач стверджує, що на момент
проведення контролюючим органом
перевірки від 05.02.2014 року будівельні
роботи з реконструкції житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, які вона як
власник зазначеного будинку здійснює
на підставі дозволу на реконструкцію
житлового будинку, зведення прибудов
та здійснення робіт із влаштуванням
даху, отриманого від Болградської
міської ради згідно рішення №93 від
21.03.2002 року, фактично не були завершені
через нестачу коштів, а саме: не
закінчено будівництво фасаду
житлового будинку, не закінчено
зведення драбини для підняття на
мансарду з середини прибудов, не
утеплений дах мансарди. Таким чином,
підстави для прийняття в експлуатацію
прибудов до житлового будинку та
реконструйованої частини будинку,
будівництво яких ще не завершено та які
фактично не експлуатуються у позивача
відсутні. Крім того, позивач зазначає,
що за це ж саме правопорушення вимог
містобудівного законодавства її було
притягнуто до відповідальності
постановою відповідача №196 від 29.08.2013
року, яку було скасовано рішенням
Болградського районного суду Одеської
області від 19.12.2013 року як
необґрунтовану.

Також в обґрунтування протиправності
оскаржуваного рішення Інспекції ДАБК
позивач посилається на те, що перевірку
дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил від 05.02.2014 року відповідачем
було проведено з порушеннями Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, а
саме: без присутності позивача, без
ознайомлення з актом перевірки та
протоколом від 05.02.2014 року, у зв'язку з
чим позивача було позбавлено
можливості викласти свої зауваження до
зазначеного акту та протоколу, надати
письмові пояснення на обґрунтування
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Крім того, позивач зазначає, що
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №36/10-Л від 14.02.2014 року,
незважаючи на перебування позивача на
стаціонарному лікуванні, на підставі
поданого нею до Інспекції ДАБК в
Одеській області письмового
клопотання від 10.02.2014 року про
відкладення розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності відносно неї, було винесено
за її відсутності, чим порушено її
право на участь в процесу прийняття
рішення відповідачем, та висловлення
своїх заперечень.

Позивач до суду не з'явилась, в
прохальній частині адміністративного
позову виклала клопотання про розгляд
справи без її участі.

Представник відповідача до суду
неодноразово не з`явився, про дату, час
та місце слухання справи був
повідомлений належним чином та
своєчасно. В судовому засіданні 15.05.2014
року представник Інспекції ДАБК в
Одеській області участь приймав,
позовні вимоги не визнав з підстав,
викладених у запереченнях на
адміністративний позов (а.с. 32-34).
Налягав, що оскаржувана постанова
№36/10-Л від 14.02.2014 року є законною та
обґрунтованою, винесеною у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Третя особа до суду не з`явилась, про
дату, час та місце слухання справи була
повідомлена належним чином та
своєчасно.

На підставі положень статті 128 КАС
України справу судом було розглянуто
за відсутності сторін за наявними в
справі доказами.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу будинку від 04.04.2001 року
на праві власності належить 1/2 частина
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 86).

20.08.2013 року головним державним
інспектором інспекційного відділу №1
інспекційного управління Інспекції
ДАБК в Одеській області Терзі В.П. було
проведено позапланову перевірку
дотримання містобудівного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил на
об'єкті: домоволодіння АДРЕСА_1, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1.

За результатами перевірки був
складений протокол про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності від
20.08.2013 року (а.с. 10), в якому зазначено, що
на час перевірки згідно наявної
інвентаризації КП «Болградське БТІ»
від 18.09.2008 року до житлової будівлі літ.
«А» самовільно прибудовано прибудови
літ. «а» площею 34,7 кв.м та літ. «а-2»
площею 10,0 кв.м, на території
домоволодіння самовільно збудована
вбиральня літ. «Д» площею 2,1 кв.м, а
також в більш пізній термін на житловій
будівлі літ «А» виконані самовільні
будівельні роботи зі зміною
конфігурації даху, з облаштуванням
мансарди, що є порушенням ч. 1 ст. 34, п. 8
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

На підставі зазначеного протоколу
Інспекцією ДАБК в Одеській області
було складено припис №758 від 20.08.2013
року, яким ОСОБА_1 зобов'язано усунути
порушення містобудівного
законодавства у 130-денний термін у
строк до 29.12.2013 року (а.с. 38-39).

Крім того, за зазначені порушення у
сфері містобудівної діяльності
Інспекцією ДАБК в Одеській області
було винесено постанову №196 від 29.08.2013
року про накладення на позивача штрафу.

05.02.2014 року на підставі наказу
Інспекції ДАБК в Одеській області №176
«ОД» від 30.12.2013 року та направлення на
проведення позапланової перевірки №229
від 23.01.2014 року (а.с. 35, 36), головним
державним інспектором інспекційного
відділу №1 інспекційного управління
Інспекції ДАБК в Одеській області
Терзі В.П. було проведено позапланову
перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог
містобудівного законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил на
об'єкті: житловий будинок з нежитловими
приміщеннями магазину, з господарчими
будівлями та дворовими спорудами за
адресою: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки був
складений акт перевірки від 05.02.2014 року,
в якому зазначено, що в ході перевірки
встановлено невиконання ОСОБА_1 вимог
припису Інспекції ДАБК в Одеській
області №758 від 20.08.2013 року про усунення
порушень містобудівного законодавства
України, а саме: на даний час
здійснюється експлуатація закінченого
будівництвом об'єкту не прийнятого в
експлуатацію, що є порушенням п. 4 ч. 4 ст.
41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (а.с. 40-41).

На підставі зазначеного акту перевірки
Інспекцією ДАБК в Одеській області
було складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 05.02.2014 року, в якому
зазначено, що розгляд справи
відбудеться у приміщенні Інспекції
ДАБК в одеській області 14.02.2014 року об
11.00 год. (а.с. 42-44). Зазначений протокол
був отриманий ОСОБА_1 поштовим зв'язком.

10.02.2014 року ОСОБА_1 було надіслано до
Інспекції ДАБК в Одеській області
заяву, в якій повідомлено контролюючий
орган про неможливість прибуття ОСОБА_1
на розгляд справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності 14.02.2014
року, у зв'язку із знаходженням на
стаціонарному лікуванні у
Болградській центральній лікарні та
викладено клопотання про відкладення
розгляду справи до її одужання (а.с. 12,
15-17).

Зазначене клопотання ОСОБА_1
Інспекцією ДАБК в Одеській області
прийнято до уваги не було, та на
підставі вищезазначених акту
перевірки та протоколу від 05.02.2014 року
відповідачем було винесено постанову
№36/10-Л від 14.02.2014 року, якою на ОСОБА_1 за
порушення п.4 ч.4 ст.41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» у вигляді невиконання
вимог припису Інспекції ДАБК в
Одеській області від №758 від 20.08.2013
року, на підставі п.1 ч.6 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» накладено штраф у сумі
12180,00 грн. (а.с. 46-47).

Не погодившись із вказаною постановою,
позивач звернулась до суду.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності та
забезпечення сталого розвитку
територій з урахуванням державних,
громадських та приватних інтересів
встановлює Закон України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року №3038-VI (далі Закон
України № 3038-VI).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 4 ст. 41 Закону України № 3038-VI
посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема:

- безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів та до об'єктів, що
підлягають обов'язковому обстеженню;
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;

- видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;

- проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації;

- одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю;

- вимагати у випадках, визначених
законодавством, вибіркового розкриття
окремих конструктивних елементів
будинків і споруд, проведення зйомки і
замірів, додаткових лабораторних та
інших випробувань будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій;

- забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553
(далі Порядок № 553).

Відповідно до п.1 зазначеного Порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами.

Пунктом 2 Порядку №553 визначено, що
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт, виконавчої документації,
складення актів на виконані
будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Згідно п. 7 Порядку №553 позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Підставами для проведення
позапланової перевірки є, зокрема,
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.
Строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні. Під час
проведення позапланової перевірки
посадова особа інспекції зобов'язана
пред'явити службове посвідчення та
направлення для проведення
позапланової перевірки.

При цьому п. 12 зазначеного Порядку
передбачено, що посадові особи
інспекції під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю зобов'язані, зокрема, у
повному обсязі, об'єктивно та
неупереджено здійснювати державний
архітектурно-будівельний контроль у
межах повноважень, передбачених
законодавством.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Акт перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль (п.
18).

Припис складається у двох примірниках.
Один примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку (п. 19).

Відповідно до п. 21 Порядку №553 якщо
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта.

Згідно вимог ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» Замовник має право
виконувати будівельні роботи після,
зокрема, реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Пунктом 2 ч. 1 вказаної статті Закону
передбачено, що документи, що надають
право на виконання будівельних робіт, є
чинними до завершення будівництва.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України
№3038-VI експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
забороняється.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України №3038-VI
посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» за невиконання приписів
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, щодо усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
суб'єкти містобудування несуть
відповідальність у вигляді штрафу у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

Судом встановлено, що оскаржувана
постанова була прийнята Інспекцією
ДАБК в Одеській області на підставі
висновків акту перевірки від 05.2.2014 року
та протоколу про правопорушення у
сфері містобудівного законодавства
від 05.02.2014 року про невиконання ОСОБА_1
вимог припису №758 від 20.08.2013 року про
усунення порушень містобудівного
законодавства України, а саме:
здійснення експлуатації закінченого
будівництвом об'єкту не прийнятого в
експлуатацію.

Разом з тим, як вбачається із
матеріалів справи, приписом Інспекції
ДАБК в Одеській області №758 від 20.08.2013
року було зобов'язано ОСОБА_1 усунути
зовсім інші порушення вимог
містобудівного законодавства, які
зафіксовані у протоколі про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 20.08.2014 року, а саме:
порушення ч. 1 ст. 34, п. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у вигляді
самовільної реконструкції
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, за
відсутності документів, які
посвідчують право на її виконання.

Разом з тим, постановою Болградського
районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року у
справі № 497/2728/13-а, яка набрала законної
сили, було встановлено обставини щодо
необґрунтованості висновків Інспекції
ДАБК в Одеській області про наявність з
боку ОСОБА_1 порушень ч. 1 ст. 34, п. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», з огляду на
здійснення позивачем будівельних
робіт з реконструкції домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, ще у 2007 році на
підставі дозволу на реконструкцію
житлового будинку, зведення прибудов
та здійснення робіт із влаштуванням
даху, наданого Болградською міською
радою рішенням № 93 від 21.03.2002 року, та
відповідно до затвердженого відділом
архітектури Болградської міської ради
проекту будівництва (а.с. 14, 81).

З цих підстав, рішенням суду що набрало
законної сили було скасовано постанову
Інспекціії ДАБК в Одеській області про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №196
від 29.08.2013 року на позивача за визначені
правопорушення.

Крім того, аналогічні обставини також
були встановлені постановою
Болградського районного суду Одеської
області від 16.12.2008 року, яка набрала
законної сили, у справі №2-а-336 за
позовом ОСОБА_1 до начальника Інспекції
ДАБК Болградської
райдержадміністрації Мінкова І.І. про
скасування постанови № 54 від 09.11.2007
року про накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
170,00 грн. за здійснення будівельних
робіт з реконструкції спірного
житлового будинку спірного приміщення
без дозволу на їх виконання (а.с. 79).

Зазначені обставини не спростовуються
наданими відповідачем до суду
запереченнями проти адміністративного
позову та письмовими доказами,
наданими в їх обґрунтування (а.с. 32-47).

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на необґрунтованість
висновків Інспекції ДАБК в Одеській
області про наявність порушень з боку
позивача вимог ч.1 ст.34, п.8 ст.39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», які ОСОБА_1
була зобов'язана усунути приписом №758
від 20.08.2013 року, суд вважає, що у
відповідача були відсутні підстави
для накладення на позивача постановою
№36/10-Л від 14.02.2014 року штраф у розмірі
12180,00 грн. за невиконання цього припису,
а тому спірна постанова Інспекції ДАБК
в Одеській області є необґрунтованою, а
тому протиправною та такою, що підлягає
скасуванню.

Суд вважає оскаржувану постанову
відповідача необґрунтованою ще й з тих
підстав, що її винесено на підставі п.1
ч.6 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», яка
передбачає відповідальність у вигляді
штрафу за невиконання приписів лише
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Суд при прийнятті рішення у справі
також виходить з того, що відповідачем
в порядку виконання обов'язку суб'єкта
владних повноважень, визначеному ч.2
ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України, не спростовано
твердження позивача щодо того, що на
час проведення контролюючим органом
спірної перевірки будівельні роботи з
реконструкції житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, ще були не завершені
та фактично не експлуатувались
позивачем, а також не надано доказів на
підтвердження наявності у ОСОБА_1
правових підстав для введення в
експлуатацію незавершеного об'єкт
будівництва.

Крім того відповідачем не було також
спростовано тверджень позивача про
порушення Інспекцією ДАБК прав ОСОБА_1
на її участь у процесу прийняття
рішення: щодо проведення перевірки за
її відсутності, не надання позивачу для
ознайомлення акту перевірки та
протоколу про адміністративне
правопорушення, а також позбавлення її
можливості прийняти участь у розгляді
відповідачем справи про
правопорушення у сфері містобудівного
законодавства, надання позивачем
пояснень та зауважень з приводу
зазначених в документах контролюючого
органу порушень.

При прийнятті рішення про
неправомірність оскаржуваної
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 14.02.2014 року №36/10-Л, суд
виходить також з наступного.

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
встановлює Закон України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від
14.10.1994 року № 208/94-ВР (далі Закон України
№ 208/94-ВР).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Закону
України № 208/94-ВР (в редакції зі змінами
від 16.10.2012 року, що діяла на час
винесення оскаржуваної постанови)
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Частина 2 ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
викладена у вказаній редакції згідно
Закону України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів» від 16.10.2012 року № 5459-VІ (далі
Закон України № 5459-VІ), який набрав
чинності 08.11.2012 року. До вказаних змін
повноваження щодо накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності мали також і
керівники територіальних органів
Держархбудінспекції та їх заступники.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону
України №5459-VІ, Кабінету Міністрів
України доручено протягом трьох
місяців з дня набрання чинності цим
Законом привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
визначено, що порядок накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаного Закону Кабінет
Міністрів України постановою від 06.04.1995
року №244 затвердив Порядок накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, однак як
вбачається зі змісту пункту 2 вказаного
Порядку накладати штраф від імені
інспекцій мають право керівник
Держархбудінспекції та його
заступники, керівники територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступники.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
не привів Порядок накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності у
відповідність до вимог Закону України
№ 5459-VІ, а тому в даному випадку існує
невідповідність вимог підзаконних
нормативно-правових актів вимогам
закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що постанова про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 14.02.2014
року № 36/10-Л прийнята Інспекцією ДАБК в
Одеській області за відсутності
повноважень накладати штрафи за
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, оскільки, з
набранням чинності Закону України №
5459-VI від 16.10.2012 року, такими
повноваженнями наділений лише
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, а саме Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Відповідно до ст.
86 КАС України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні обставин, суд дійшов
висновку, що постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №36/10-Л від
14.02.2014 року було прийнято Інспекцією
ДАБК в Одеській області не у
відповідності до вимог ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме не у порядку та не у
спосіб, передбачені вимогами чинного
законодавства; необґрунтовано, тобто
без урахування фактичних обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
без урахування права особи на участь у
процесу прийняття рішення, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню шляхом визнання
протиправним та скасування цього
рішення суб'єкта владних повноважень.

Що стосується заявленої ОСОБА_1 в
адміністративному позові вимоги щодо
постановлення окремої ухвали відносно
заступника начальника Інспекції ДАБК в
Одеській області Котляр Олени
Володимирівни за порушення нею Законів
України, прав позивача та викривлення
фактів, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 105 КАС України визначено,
що адміністративний позов може містити
вимоги про: 1) скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень; 2) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень.

Позовна заява може містити, крім
визначених частиною третьою цієї
статті, інші вимоги на захист прав,
свобод чи інтересів у сфері
публічно-правових відносин (ч.4 ст.105 КАС
України).

Згідно ст. 166 КАС України суд, виявивши
під час розгляду справи порушення
закону, може постановити окрему ухвалу
і направити її відповідним суб'єктам
владних повноважень для вжиття заходів
щодо усунення причин та умов, що
сприяли порушенню закону. Про вжиті
заходи суд повідомляється не пізніше
одного місяця після надходження
окремої ухвали. У разі необхідності суд
може постановити окрему ухвалу про
наявність підстав для розгляду питання
щодо притягнення до відповідальності
осіб, рішення, дії чи бездіяльність
яких визнаються протиправними.

З аналізу вищенаведених положень КАС
України вбачається, що вимога позивача
щодо постановлення окремої ухвали не є
вимогою про захист порушених прав та
інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин, а тому не є
позовною вимогою. Питання щодо
винесення окремої ухвали є засобом
реагування адміністративного суду на
встановлені ним порушення закону,
шляхом вжиття відповідними суб'єктами
владних повноважень заходів щодо їх
усунення, тобто є прерогативою суду і
висновок про необхідність її
постановлення має робити виключно суд,
в провадженні якого знаходиться
відповідна справа з урахуванням
встановлених у справі обставин. Суд при
вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо
обґрунтованості та правомірності
постанови Інспекції ДАБК в Одеській
області №36/10-Л від 14.02.2014 року, не
вирішував будь-яких вимог позивача
щодо належного виконання посадових
обов'язків Котляр Оленою
Володимирівною, як посадовою особою
відповідача, щодо порушення нею
особисто Законів України, прав
позивача та викривлення фактів,.

З цих підстав судом за результатами
розгляду справи, не вбачається підстав
для постановлення окремої ухвали в
порядку ст. 166 КАС України стосовно
заступника начальника Інспекції ДАБК в
Одеській області Котляр Олени
Володимирівни.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167,
186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, третя особа -
заступник начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області Котляр
Олена Володимирівна, про скасування
постанови - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №36/10-Л від
14.02.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 28 липня 2014 року.

Суддя
Білостоцький О.В.