Справа № 2а-249/10
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року м.
Київ К/800/35812/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Каланчацького районного
суду Херсонської області від 28.12.2010
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Каланчацької селищної ради, третя
особа: ОСОБА_3, про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Каланчацької селищної ради, у якому
просив визнати незаконним пункт 2
рішення Каланчацької селищної ради від
30.11.2009 року № 727 «Про припинення права
користування земельними ділянками»;
визнати незаконними рішення від 30.11.2009
року № 736 «Про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення у власність шляхом викупу
та на розробку експертної грошової
оцінки земельної ділянки ОСОБА_3».

Постановою Каланчацького районного
суду Херсонської області від 28.12.2010
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року,
позов задоволено. Визнано незаконним п.
2 рішення Каланчацької селищної ради
Каланчацького району Херсонської
області від 30.11.2009 року № 727 «Про
припинення права користування
земельними ділянками»; визнано
незаконним рішення Каланчацької
селищної ради Каланчацького району
Херсонської області від 30.11.2009 року № 736
«Про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення у
власність шляхом викупу та на розробку
експертної оцінки земельної ділянки
ОСОБА_3.».

Не погоджуючись з судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанції у
справі, ОСОБА_3 подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції та прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 02.10.2001 року між
Каланчацькою селищною радою
Каланчацького району Херсонської
області та ОСОБА_4 укладений договір
купівлі-продажу земельної ділянки яка
розташована в АДРЕСА_1 площею 388 кв.м.

Договір купівлі-продажу посвідчений
нотаріально, зареєстрований у
Каланчацькому районному відділі
земельних ресурсів.

03.08.2006 року ОСОБА_4 отримав державний
акт на земельну ділянку на підставі
зазначеного договору купівлі-продажу.

Рішенням Верховного Суду України від
18.02.2009 року скасований державний акт
серія ХС № 075887 від 03.08.2006 року на право
власності на земельну ділянку за
адресою АДРЕСА_1, виданий приватному
підприємцю ОСОБА_4.

30.11.2009 року п. 2 рішення Каланчацької
селищної ради Каланчацького району
Херсонської області у № 727 «Про
припинення права користування
земельними ділянками» у ОСОБА_4
вилучена земельна ділянка. Підставою
для прийняття такого рішення зазначено
рішення Верховного Суду України від
18.02.2009 року по справі № 2-178/07, яким
скасовано державний акт виданий ОСОБА_4
03.08.2006 року, та лист відділу земельних
ресурсів № 28-13/01-14 від 24.11.2009 року.

Рішенням Каланчацької селищної ради
Каланчацького району Херсонської
області від 30.11.2009 року № 736 надано
дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
власність шляхом викупу земельної
ділянки площею 180 кв.м. та на розробку
експертної оцінки земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Порядок вилучення земельних ділянок
встановлений статтею 149 Земельноого
кодесу України, відповідно до частини 1
якої земельні ділянки, надані у
постійне користування із земель
державної та комунальної власності,
можуть вилучатися для суспільних та
інших потреб за рішенням органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування.

Можливість вилучення за рішенням
місцевих рад земельних ділянок, які
були відчужені згідно з договором
купівлі-продажу, законом не
передбачена.

Оскільки договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 02.10.2001 року
укладений між Каланчацькою селищною
радою Каланчацького району
Херсонської області та ОСОБА_4, у
встановленому законом порядку не
визнаний недійсним, з урахуванням
положень ст. ст. 125, 140, 149, 153 ЗК України,
суд першої інстанції, висновки якого
підтримав суд апеляційної інстанції,
дійшов правильного висновку про
відсутність правових підстав для
вилучення у ОСОБА_4 земельної ділянки
та надання дозволу іншій особі на
розробку проекту відведення цієї
земельної ділянки.

Приймаючи пункт 2 рішення Каланчацької
селищної ради від 30.11.2009 року № 727 «Про
припинення права користування
земельними ділянками» та рішення від
30.11.2009 року № 736 «Про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення у власність шляхом викупу
та на розробку експертної грошової
оцінки земельної ділянки ОСОБА_3»
відповідач діяв не на підставі закону
та поза межами повноважень.

З огляду на зазначене колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли правильного висновку
про задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
постанову Каланчацького районного
суду Херсонської області від 28.12.2010
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: