Справа № 643/9347/14-а
Суддя: Скотар А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/9347/14-а
Провадження № 2-а/643/297/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2014 року Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - Скотаря А.Ю.;

при секретарі - Кречетової М.А.;

за участю представника позивача -
ОСОБА_1;

за участю представника відповідача -
Заковортного М.Е.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова про
визнання протиправним рішення суб'єкта
власних повноважень та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в
якому зазначила, що одержує пенсію по
інвалідності 2 групи як державний
службовець.

19.02.2014 звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова (далі
Управління) з заявою про переведення з
пенсії по інвалідності 2 групи,
призначеної їй на підставі Закону
України «Про державну службу» на
пенсію по інвалідності на загальних
умовах згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» із застосуванням середньої
заробітної плати за три календарні
роки, що передують року звернення за
призначенням пенсії.

Листом від 04.03.2014 відповідач відмовив в
перерахунку пенсії з посиланням на п. 3
ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та зазначив, що таке
переведення не є доцільним.

Вказана відмова була оскаржена
відповідачем і постановою
Московського районного суду м. Харкова
від 14.04.2014 визнана незаконною, при цьому
Управління зобов'язане здійснити дії
по переведенню ОСОБА_3 з однієї пенсії
на інше відповідно до заяви останньої
від 19.02.2014.

В наступному Харківський апеляційний
адміністративний суд своєю постановою
від 14.05.2014 скасував постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 14.04.2014, при цьому визнав
протиправним та скасував рішення
Управління про відмову в переведенні
ОСОБА_3 з однієї пенсії на іншу з
мотивів його необґрунтованості,
зобов'язавши відповідача розглянути
заяву останньої від 19.02.2014.

28.05.2014 Управління вдруге розглянуло
заяву ОСОБА_3 від 19.02.2014 та прийняло
рішення про залишення виплати пенсії
останній без змін.

Такі дії відповідача позивач вважає
незаконними та просить з посиланням на
п. 15 постанови правління Пенсійного
фонду України «Про затвердження
порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зобов'язати Управління
перевести її з пенсії по інвалідності 2
групи, призначеної на підставі Закону
України «Про державну службу» на
пенсію по інвалідності на загальних
умовах згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» із застосуванням середньої
заробітної плати за три календарні
роки, що передують року звернення за
призначенням пенсії.

В суді представник позивача підтримав
позов в повному обсязі, просив його
задовольнити та звернути постанову до
негайного виконання.

Представник відповідача просив
залишити позов без задоволення,
пославшись на його необґрунтованість,
зазначивши, що перехід з пенсії по
інвалідності згідно закону України
«Про державну службу» на пенсію по
інвалідності на загальних підставах є
недоцільним, так як призведе до
зменшення розміру пенсії, а
застосування при такому переході
середньої заробітної плати у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за три календарні роки,
що передують року звернення за
призначенням пенсії не передбачено
законом.

Дослідивши надані докази, суд
встановив наступні обставини і
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 з 06.03.2005 перебуває на обліку в
Управлінні та отримує пенсію по 2 групі
інвалідності відповідно до Закону
України «Про державну службу», що
сторонами визнається і не
заперечується, отже не підлягає
доказуванню.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком; пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання; пенсія у зв'язку з
втратою годувальника.

Такі ж самі пенсійні виплати
призначаються і державним службовцям,
на що вказує аналіз ст. 37 Закону України
«Про держану службу».

Таким чином, пенсія за віком, пенсія по
інвалідності та у зв'язку з втратою
годувальника є окремими видами пенсій.

Позивач як на підставу своїх позовних
вимог посилається на положення п. 15
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі Порядок),
затвердженого постановою Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №
22-1, зареєстрованою в Міністерстві
Юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, з
наступними змінами, згідно якого
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії здійснюється за документами, що
є у пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії. У
цьому разі заробітна плата для
обчислення пенсії визначається з
урахуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України за календарний рік,
який враховувався при призначенні
(перерахунку) пенсії, виплата якої
відновлюється. У такому самому порядку
за бажанням пенсіонера здійснюється
переведення з одного виду пенсії на
інший.

Частина 4 п. 15 Порядку зазначає, якщо
особа надає довідку про заробітну
плату, яка відповідає вимогам ч. 1 ст. 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» заробітна плата для
обчислення пенсії визначається з
урахуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України за календарний рік,
який передує року поновлення виплати
раніше призначеної пенсії чи
переведенню з одного виду пенсії на
інший.

Застосування п. 15 Порядку до виниклих
між сторонами правовідносин є
безпідставним, враховуючи те, що
переведення з пенсії по інвалідності
за одним законом на пенсію по
інвалідності за другим законом не
можна вважати переведенням з одного
виду пенсії на інший.

До такого ж висновку можна прийти
аналізуючи положення ч. 3 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Крім того п. 15 Порядку зазначає, що у
цьому разі заробітна плата для
обчислення пенсії визначається з
урахуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України за календарний рік,
який враховувався при призначенні
(перерахунку) пенсії, тоді як позивач
просить застосувати цей покажчик за
три календарні роки, що передують
зверненню за призначенням пенсії, що
також є безпідставним.

Розмір пенсії по інвалідності,
розрахований для ОСОБА_3 на загальних
умовах згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є меншім, ніж отримуваний
на теперішній час, що позивачкою не
заперечується, як і той факт, що остання
не зверталась з заявою про перерахунок
пенсії саме на загальних умовах,
передбачених вказаним законом і згоди
на зменшення розміру пенсії не давала.

З погляду на вищевикладене, суд вважає,
що підстави для задоволення позову
відсутні.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 122, 158-163, 167, 186 КАС
України, ст.ст. 9, 40, 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. 37 Закону
України «Про держану службу», п. 15
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через суд який
постановив рішення шляхом подачі в
10-денний строк із дня її отримання
апеляційної скарги, з одночасним її
наданням до суду апеляційної
інстанції.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя

СкотарА.Ю