Справа № 802/1716/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 липня 2014 р.
Справа № 802/1716/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Сала
П.І.,

за участю

секретаря судового засідання:
Старожилової Д.О.,

прокурора:
Сувалова В.О.,

представника позивача:
Загороднього В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Жмеринського прокурора з
нагляду за додержанням законів в
транспортній сфері в інтересах держави
в особі управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2014 року Жмеринський прокурор з
нагляду за додержанням законів в
транспортній сфері в інтересах держави
в особі управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області звернувся у суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) про стягнення плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування великоваговим
транспортним засобом в сумі 5423,48 грн.,
що еквівалентно 496,80 євро відповідно до
офіційного курсу, встановленого
Національним банком України на день
проведення розрахунку, а саме на 28.01.2014
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
ході проведення позапланової
перевірки дотримання ФОП ОСОБА_2 вимог
законодавства про автомобільний
транспорт було виявлено випадки
перевезення вантажу із перевищенням
вагових обмежень, встановлених
Правилами дорожнього руху України, без
дозволу, виданого Державтоінспекцією,
або документа про внесення плати за
проїзд великовагових транспортних
засобів, що підтверджується актом
перевірки дотримання суб'єктом
господарювання вимог законодавства
про автомобільний транспорт № 004093 від
28.01.2014 року. На підставі
товарно-транспортної накладної № 216138
за листопад 2013 року управлінням
Укртрансінспекції у Вінницькій
області відповідачу нараховано плату
за проїзд великовагових та/або
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування на загальну суму 496,80 євро
(рахунок № 25 від 28.01.2014 року). Оскільки
ФОП ОСОБА_2 у добровільному порядку не
сплатив плати за проїзд автомобільними
дорогами загального користування
великоваговим транспортним засобом, що
призводить до ненадходження коштів у
державний бюджет, Жмеринський прокурор
з нагляду за додержанням законів в
транспортній сфері в інтересах держави
в особі Управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області вимушений
звернутися із даним позовом про
стягнення вищезазначених сум в
судовому порядку.

У судовому засіданні прокурор та
представник позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, надали
пояснення згідно з наведеними у
позовній заяві обґрунтуваннями та
просять суд задовольнити
адміністративний позов.

Відповідач у судове засідання тричі на
виклик суду не з'явився, поважність
причин неявки суду не повідомив, хоча
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлявся завчасно і належним
чином, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення (а.с. 25,
31-32). Заяв щодо неможливості розгляду
справи у його відсутності чи
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю його прибуття в судове
засідання від відповідача до суду не
надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

З огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів
суд вважає можливим провести розгляд
справи у відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
прокурора і представника позивача та
оцінивши інші докази, які є у справі,
суд доходить висновку, що заявлений
адміністративний позов належить
задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 153 від 29.03.2012 року
"Про утворення територіальних органів
Державної інспекції з безпеки на
наземному транспорті" утворено
юридичну особу публічного права
територіального органу Державної
інспекції з безпеки на наземному
транспорті - управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області.

Згідно з п. 1 Положення про Державну
інспекцію України з безпеки на
наземному транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року за № 387/2011 року, Державна інспекція
України з безпеки на наземному
транспорті (далі - Укртрансінспекція) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра інфраструктури
України. Укртрансінспекція входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на
автомобільному транспорті загального
користування, на перевезення яким
видано ліцензію, міському
електричному, залізничному транспорті,
експлуатації автомобільних доріг
загального користування.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1567 від
08.11.2006 року, органами державного
контролю на автомобільному транспорті
є Укртрансінспекція та її
територіальні органи - управління в
Автономній Республіці Крим, обласні,
Київське та Севастопольське міські,
районні управління.

Управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області здійснює функції з
управління автомобільними дорогами
загального користування та має право
вимагати дотримання законодавчих та
нормативних актів з питань дорожнього
руху.

Відтак, управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області під час здійснення
своїх повноважень діє як суб'єкт
владних повноважень, а також є органом
спеціальної компетенції, якому надано
повноваження щодо реалізації
політики держави з питань безпеки на
автомобільному транспорті загального
користування, на перевезення яким
видано ліцензію, міському
електричному, залізничному транспорті,
експлуатації автомобільних доріг
загального користування.

Частиною 2 статті 60 КАС України
передбачено, що з метою представництва
інтересів громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням), бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, провадження в
якій відкрито за адміністративним
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду, подає апеляційну,
касаційну скаргу, заяву про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України, про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами для
представництва інтересів громадянина
або держави.

Враховуючи наведене суд доходить
висновку про наявність у Жмеринського
прокурора з нагляду за додержанням
законів в транспортній сфері права на
звернення з даним позовом в порядку
адміністративного судочинства в
інтересах держави в особі органів,
уповноважених державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, а саме від імені
управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області.

Встановлено, що 28.01.2014 на виконання
окремого доручення Голови Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті Пронченка Є.А.
№1095/8/3-13 від 17.12.2013 року та на підставі
направлення на перевірку № 000785 від
28.01.2014 року, затвердженого наказом
начальника управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області №4 від 27.01.2014 року працівниками
управління Укртрансінспекції
Вінницькій області була проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт ФОП ОСОБА_2

За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання суб'єктом
господарювання вимог законодавства
про автомобільний транспорт № 004093 від
28.01.2014 року (а.с. 130), яким встановлено, що
згідно з товарно-транспортною
накладною № 216138 від 05.11.2013 року
відповідач надавав послуги з
перевезення великовагового вантажу
без оформлення документів, перелік
яких визначений ст. 48 Закону України
"Про автомобільний транспорт", зокрема
дозволу, який дає право на рух
автодорогами України з перевищенням
великовагових (великогабаритних)
параметрів або документу про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів.

Так, згідно з наданою адміністрацією
Миколаївського морського порту ДП
"Адміністрація морських портів
України" товарно-транспортною
накладною № 216138 від 05.11.2013 року ФОП
ОСОБА_2 було здійснено перевезення
вантажу по маршруту с. Суворовське - м.
Миколаїв (протяжність маршруту 368 км) з
фактичною масою 58,860 тонн (а.с. 15). При
цьому дозвіл на перевезення не
оформлявся.

За даним фактом стосовно відповідача
винесено постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700 грн., який добровільно
сплачений перевізником 18.03.2013 року
(квитанція № к13/І/275, а.с. 17).

Окрім того, управлінням
Укртрансінспекції у Вінницькій
області ФОП ОСОБА_2 нараховано плату за
проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів автомобільними дорогами
загального користування на загальну
суму 496,80 євро, що відповідно до
офіційного курсу, встановленого
Національним банком України на день
проведення розрахунку, еквівалентно
5423,48 грн., про що складено розрахунок №
25 від 28.01.2014 року. Такий розрахунок
скерований відповідачу листом від
29.01.2014 року за № 451/5/59-14, однак плата за
проїзд ним у добровільному порядку не
була сплачена.

Згідно з п. 3 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 30 від
18.01.2011 року, транспортний засіб з
вантажем або без вантажу вважається
великоваговим, якщо максимальна маса
або осьова маса перевищує хоча б один з
параметрів, зазначених у пункті 22.5
Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього
руху України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1306 від
10.10.2001 року, дорожнє перевезення
небезпечних вантажів, рух транспортних
засобів та їх составів у разі, коли хоч
один з їх габаритів перевищує за
шириною 2,6 м, за висотою від поверхні
дороги - 4 м (для контейнеровозів на
встановлених Укравтодором і
Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за
довжиною - 22 м (для маршрутних
транспортних засобів - 25 м), фактичну
масу понад 38 т (на встановлених
Укравтодором і Державтоінспекцією
маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів -
понад 44 т, на встановлених для них
маршрутах - до 46 т), навантаження на
одиночну вісь - 11 т (для автобусів,
тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т,
строєні - 22 т (для контейнеровозів
навантаження на одиночну вісь - 11 т,
здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо
вантаж виступає за задній габарит
транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України "Про
автомобільні дороги" передбачено, що
рух транспортних засобів, навантаження
на вісь, загальна маса або габарити
яких перевищують норми, встановлені
державними стандартами та
нормативно-правовими актами,
дозволяється за погодженнями з
відповідними органами у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України
"Про автомобільний транспорт" у разі
перевезення вантажів з перевищенням
габаритних або вагових обмежень
обов'язковим документом (окрім
зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл,
який дає право на рух автомобільними
дорогами України, виданий
компетентними уповноваженими
органами, або документ про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів, якщо перевищення вагових або
габаритних обмежень над визначеними
законодавством становить менше семи
відсотків.

Згідно з п. 16 Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 198 від 30.03.1994 року,
перевезення небезпечних,
великогабаритних і великовагових
вантажів автомобільним транспортом по
дорожніх об'єктах допускається за
окремим дозволом в порядку і за плату,
що визначені окремими актами
законодавства.

В силу положень пункту 4 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 30 від
18.01.2001 року, рух великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами здійснюється на підставі
дозволу на участь у дорожньому русі
транспортних засобів, вагові або
габаритні параметри яких перевищують
нормативні, виданим перевізникові
Державтоінспекцією, або документа про
внесення плати за проїзд таких
транспортних засобів.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення
габаритно-вагового контролю та
справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок № 879),
плата за проїзд автомобільними
дорогами загального користування
великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу вноситься перевізником за
затвердженими ставками виходячи з
вагових та/або габаритних параметрів
транспортного засобу, протяжності
маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 31.1 Порядку № 879 якщо
рух здійснюється без відповідного
дозволу або внесення плати за проїзд
великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу, така плата визначається за
пройдену частину маршруту по території
України або за частину, яку перевізник
має намір проїхати, у разі перевищення
нормативу хоча б одного вагового або
габаритного параметру: до 10 відсотків -
у подвійному розмірі; на 10- 40 відсотків -
у потрійному розмірі; більше як на 40
відсотків - у п'ятикратному розмірі.
Перевізник зобов'язаний протягом 30
календарних днів з моменту визначення
плати внести її та повідомити про це
відповідний територіальний орган
Укртрансінспекції.

Судом встановлено, що позивачем
проведено перевірку дотримання ФОП
ОСОБА_2 вимог законодавства про
автомобільний транспорт, за
результатами якої виявлено, що 05.11.2013
року відповідачем здійснено
перевезення вантажу без дозволу, який
надає право на рух автодорогами
України з перевищенням великовагових
(великогабаритних) параметрів або
документу про внесення плати за проїзд
великовагових (великогабаритних)
транспортних засобів.

ФОП ОСОБА_2 підписав акт перевірки №
004093 від 28.01.2014 року без жодних
застережень, у добровільному порядку
сплатив адміністративно-господарський
штраф у розмірі 1700 грн., вимоги
управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області щодо сплати плати
за проїзд великовагових транспортних
засобів автомобільними дорогами
загального користування в сумі 496,80
євро відповідно до розрахунку № 25 від
28.01.2014 у визначеному законом порядку не
оскаржував, що свідчить про
відсутність заперечень відповідача
щодо змісту акту та згоду з
порушеннями, виявленими проведеною
перевіркою.

Пунктом 26 Порядку № 879 передбачено, що
кошти, стягнені за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування великовагових та/або
великогабаритних транспортних
засобів, спрямовуються в установленому
порядку до державного бюджету.

В силу положень п. 41 Порядку № 879 дії або
бездіяльність учасників відносин у
сфері габаритно-вагового контролю
можуть бути оскаржені в установленому
порядку.

Змістовний аналіз норм Закону України
"Про автомобільний транспорт",
Положення про Державну інспекцію
України з безпеки на наземному
транспорті, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 року за №
387/2011 року, а також інших підзаконних
нормативно-правових актів про
автомобільний транспорт, дає підстави
вважати, що право на стягнення
Уктрансінспекцією та її
територіальними підрозділами плати за
проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автодорогами загального користування
випливає з покладених на неї завдань
щодо державного контролю за
додержанням вимог законодавства про
автомобільний транспорт, а несплата
суб'єктами господарювання таких коштів
у добровільному порядку тягне за собою
ненадходження коштів до Державного
бюджету України, що суттєво порушує
інтереси держави.

Відтак, суд дійшов висновку, що
Жмеринський прокурор з нагляду за
додержанням законів в транспортній
сфері правомірно звернувся до суду в
інтересах держави в особі управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області з позовом про стягнення з
відповідача ФОП ОСОБА_2 плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування великоваговим
транспортним засобом в сумі 5423,48 грн.,
що еквівалентно 496,80 євро відповідно до
офіційного курсу, встановленого
Національним банком України на день
проведення розрахунку, а саме станом на
28.01.2014 року.

Згідно із ст.ст. 11, 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд відповідно до ст. 86
цього Кодексу оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене і враховуючи те,
що заявлені прокурором вимоги
відповідають фактичним обставинам
справи, підтверджуються належними
доказами та не спростовані
відповідачем, суд доходить до
переконання, що адміністративний позов
належить задовольнити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь
державного органу, звільненого від
сплати судового збору, а також
враховуючи відсутність витрат
позивача - суб'єкта владних
повноважень, судові витрати з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
в дохід Державного бюджету України (р/р
№ 0001 в ГУ ДКС України у Київській
області, МФО 821018, ) плату
за проїзд великовагового
транспортного засобу автомобільними
дорогами загального користування в
сумі 5 423 (п'ять тисяч чотириста двадцять
три) грн. 48 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена:
31.07.2014 року.

Суддя
Сало Павло Ігорович