Справа № 826/9524/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. № 8/244
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року 08:17
№ 826/9524/14

Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Саніна Б.В.,
суддях - Скочок Т. О., Кобилянському К. М.
при секретарі судового засідання
Борисовій Т.М. розглянувши у письмовому
проваджені адміністративну справу

за позовомМіністерства екології та
природних ресурсів УкраїнидоДержавної
служби України з питань регуляторної
політики та розвитку
підприємництватретя особаТовариство з
обмеженою відповідальністю
«Капітал-2006»проВизнання протиправним
та скасування розпорядженняВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва надійшов адміністративний позов
Міністерства екології та природних
ресурсів України (надалі-Позивач) до
Державної служби України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва (надалі-Відповідач), в
якому просить суд:

1. Визнати протиправним та
скасувати Розпорядження Державної
служби України з питань регуляторної
політики та розвитку підприємництва
«Про усунення порушень законодавства у
сфері ліцензування Міністерством
екології та природних ресурсів
України» №53 від 04.06.2014 р. (надалі -
Розпорядження №53).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07.07.2014 р. провадження у
справі було відкрито, залучено в якості
третьої особи без самостійних вимог на
стороні Відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Капітал-2006» (надалі - ТОВ «Капітал-2006»)
та призначено до судового розгляду.

В судове засідання з'явився Позивач,
який позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити з огляду на те, що
Відповідачем виніс оскаржуване
Розпорядження №53 без врахування
положень Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» (надалі -
Закон №1755), Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
(надалі - Закон №877), Положення про
Міністерство екології та природних
ресурсів України, затверджених указом
Президента України №452/2011 від 13.04.2011 р.
(надалі - Положення №452/2011), Порядку
контрою за додержанням Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності із здійсненням операцій у
сфері поводження з небезпечними
відходами, затверджених наказом
Міністерства екології та природних
ресурсів України №434 від 04.11.2011 р.
(надалі - Порядок №434).

В судове засідання з'явився
представник Відповідача, щодо позовних
вимог заперечує в повному обсязі,
просить в задоволенні відмовити із
підстав викладених в письмових
запереченнях, зокрема зазначає про
порушення Позивачем положень чинного
законодавства під час винесення наказу
№121 від 25.04.2014 р. «Щодо видачі,
переоформлення, відмови у видачі та
анулювання ліцензій» (надалі - Наказ
№121), в частині анулювання ліцензії із
здійснення операцій у сфері поводження
з небезпечними відходами таким
суб'єктам господарювання як ТОВ
«Капітал 2006». Крім того, представник
Відповідача вказав, що Розпорядження
№53 було винесено із дотриманням Закону
№1755, Положення про Державну службу
України з питань регуляторної політики
та розвитку підприємництва,
затверджену указом Президента України
№237/2012 від 30.03.2012 р. (надалі - Положення
№237/2012), Положення про
Експертно-апеляційну раду при
Державній службі України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1669 від 08.11.2000 р. (надалі - Положення
№1669).

В судове засідання з'явився
представник ТОВ «Капітал 2006», який щодо
позовних вимог заперечує в повному
обсязі, просить в задоволенні
відмовити із підстав викладених в
запереченнях.

Відповідно до положень ч.4 ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) суд перейшов до
письмового провадження по справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази які
мають значення для розгляду справи, та
вирішення спору по суті, керуючись
власним внутрішнім переконанням, суд
дійшов висновку про наступне.

26.04.2013 р. ТОВ «Капітал-2006» отримано
ліцензію у сфері поводження з
небезпечними відходами (збирання,
зберігання, утилізація) серія АЕ №199292,
дійсна до 15.04.2018 р., в якій зазначено
місце розташування: АР Крим, м.
Сімферополь, вул. Кримська, 4-а.
Водночас, в зв'язку із зміною
місцезнаходження юридичної особи
30.01.2014 р. Позивачем було видано ТОВ
«Капітал-2006» нову ліцензію серія АЕ
№288581, в якій зазначено нове
місцезнаходження юридичної особи: м.
Київ, вул. Кіквідзе, 28.

На підставі наказу Позивача №95 від
02.04.2014 р. «Про проведення позапланових
перевірок» та посвідчення
(направлення) №26/14 від 05.04.2014 р.
Позивачем було проведено позапланову
перевірку ТОВ «Капітал-2006» за
результатами якої складено Акт про
виявлення недостовірних відомостей у
документах, поданих ТОВ «Капітал-2006»
для одержання ліцензії, при проведені
позапланової перевірки додержання
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності у сфері
поводження з небезпечними відходами
№26/14 від 10.04.2014 р. (надалі - Акт №26/14).

В Акті №26/14 зазначено, що ТОВ
«Капітал-2006» відсутнє за місцем
юридичної реєстрації, що унеможливлює
виконання уповноваженими посадовими
особами Мінприроди проведення заходу
шляхом огляду території ведення
господарської діяльності, перевірки
матеріально-технічної бази а також
будь-яких документів і за місцем
провадження господарської діяльності
за адресою м. Сімферополь, вул.
Московська шосе, 12.

Листом №7/1009-14 від 15.04.2014 р. «Щодо участі
у засіданні Ліцензійної комісії»
запропоновано ТОВ «Капітал-2006»
прийняти участь у засіданні
Ліцензійної комісії. Вказаний лист
було отримано представником ТОВ
«Капітал-2006» 16.04.2014 р.

22.02.2014 р. на засіданні Ліцензійної
комісії Міністерства екології та
природних ресурсів України (протокол
№08/14) було прийнято рішення про
анулювання ТОВ «Капітал-2006» ліцензію
із здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами
таким суб'єктам господарювання. Як
підстава для винесення зазначено Акт
№26/14.

25.04.2014 р. Позивачем було винесено наказ
№121 «Щодо видачі, переоформлення,
відмови у видачі та анулювання
ліцензій» (надалі - Наказ №121), в п.8
якого було анульовано ТОВ «Капітал-2006»
ліцензію із здійснення операцій у
сфері поводження з небезпечними
відходами таким суб'єктам
господарювання.

Листом Позивача №5/3-7/5076-14 від 30.04.2014 р.
ТОВ «Капітал-2006» було повідомлено про
рішення ліцензійної комісії.

04.06.2014 р. Відповідачем було прийнято
Розпорядження №53, в якому зобов'язав
Позивача скасувати Наказ №121 в частині
анулювання ліцензії ТОВ «Капітал-2006»
(серії АЕ №288581 від 15.04.2013 р.) на
здійснення операцій у сфері поводження
з небезпечними відходами, в зв'язку з
порушенням органом ліцензування при
прийнятті зазначеного наказу п.3.2
Порядку №434, в частині обов'язку голови
та членів комісії повно, об'єктивно та
неупереджено здійснювати державний
контролю у межах повноважень,
передбачених законом.

Вважаючи, що Відповідачем було
порушено права та охоронювані законом
інтереси Позивача під час винесення
оскаржуваного Розпорядження №53,
останній оскаржив його в судовому
порядку.

Згідно положень п.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Нормативно-правовим актом, який
визначає види господарської
діяльності, що підлягають
ліцензуванню, порядок їх ліцензування,
встановлює державний контроль у сфері
ліцензування, відповідальність
суб'єктів господарювання та органів
ліцензування за порушення
законодавства у сфері ліцензування є
Закон №1755.

В ч.2 ст.4 Закону №1755 передбачено, що
реалізацію державної політики у сфері
ліцензування здійснює Кабінет
Міністрів України, спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування, а також органи
виконавчої влади, визначені Кабінетом
Міністрів України, уповноважені
законом державні колегіальні органи,
спеціально уповноважені виконавчі
органи рад, уповноважені провадити
ліцензування певних видів
господарської діяльності.

При цьому, в ч.1 ст.5 Закону №1755
визначено, що спеціально уповноважений
орган з питань ліцензування: здійснює
нагляд за додержанням органами
ліцензування законодавства у сфері
ліцензування та дає роз'яснення щодо
його застосування; погоджує за
поданням органу ліцензування
ліцензійні умови провадження певного
виду господарської діяльності та
порядок контролю за їх додержанням,
крім випадків, передбачених цим
Законом; формує експертно-апеляційну
раду; видає розпорядження про усунення
порушень законодавства у сфері
ліцензування.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №1755
експертно-апеляційна рада є
колегіальним органом, створеним при
спеціально уповноваженому органі з
питань ліцензування.

В ч.3 ст.7 Закону №1755 визначено, що до
компетенції експертно-апеляційної
ради належать: експертиза проектів
нормативно-правових актів органів
виконавчої влади з питань
ліцензування; розроблення
рекомендацій з основних проблем
державної політики у сфері
ліцензування; надання попередніх
висновків щодо пропозицій органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування, об'єднань громадян і
підприємців щодо доцільності
запровадження ліцензування певних
видів господарської діяльності чи його
скасування; розгляд заяв, претензій та
скарг суб'єктів господарювання на
рішення органів ліцензування щодо
порушення цими органами законодавства
у сфері ліцензування; аналіз стану та
розроблення рекомендацій щодо
вдосконалення ліцензування.

Відповідно до Положення №237/2012
Держпідприємництво України входить до
системи органів виконавчої влади та
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері розвитку
підприємництва, нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності і є
спеціально уповноваженим органом
виконавчої влади з питань реалізації
державної регуляторної політики,
дозвільної системи та ліцензування у
сфері господарської діяльності.

Згідно ч.2 ст.7 Закону №1755 рішення Ради
мають характер експертних висновків і
є обов'язковими для розгляду
спеціально уповноваженим органом з
питань ліцензування

Відповідно до ч.11 ст.7 Закону №1755
рішення експертно-апеляційної ради з
питань звернень (апеляцій) є підставою
для видання спеціально уповноваженим
органом з питань ліцензування
розпорядження про усунення порушень
законодавства у сфері ліцензування,
допущених органом ліцензування.
Аналогічна за змістом норма
зафіксована і в п.7 Положення №1669,
зокрема визначено, що рішення ради
обов'язкові для розгляду
Держпідприємництвом і є підставою для
видання ним розпорядження про усунення
порушень законодавства у сфері
ліцензування.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону №1755
розпорядження спеціально
уповноваженого органу з питань
ліцензування, прийняті у межах його
компетенції, є обов'язковими до
виконання органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування,
юридичними особами всіх форм
власності, а також фізичними особами -
підприємцями.

Отже, враховуючи вищевказані норми
закону судом встановлено, що
Відповідач має право видавати
розпорядження про усунення порушень
законодавства у сфері ліцензування на
підставі рішень експертно-апеляційної
ради.

29.05.2014 р. відбулось засідання
Експертно-апеляційної ради при
Державній службі України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва, на якому було прийнято
рішення №4.1 (витяг з протоколу №06-14),
яким задоволено скаргу ТОВ
«Капітал-2006» щодо підстав прийняття
Позивачем Наказу №121 в частині
анулювання ліцензії АГ №581884 від 12.12.2011
р. на здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами.

Як вбачається із змісту оскаржуваного
Розпорядження №53 та протоколу №06-14 від
29.05.2014 р., воно було видано в зв'язку із
порушенням Позивачем п.3.2 Порядку №434, а
саме комісією не забезпечено повне,
об'єктивне та неупереджене здійснення
державного контролю у межах
повноважень, передбачених законом.

Крім того, із заперечень Відповідача,
Розпорядження №53 було з'ясовано, що
воно також було прийнято в зв'язку із
тим, що Позивачем не надано доказів
існування листа СБУ на проведення
позапланової перевірки ТОВ
«Каптал-2006».

Відповідно до п.2 Порядку №434 контроль
за додержанням суб'єктами
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
із здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами
здійснює Міністерство екології та
природних ресурсів України у межах
своїх повноважень шляхом проведення
планових і позапланових перевірок.

В п.2.6 Порядку №434 визначено, що
позапланові перевірки здійснюються
органами контролю на підставах,
визначених Законом №1755 та Законом №877.

В ст.6 Закону №877 визначено, що однією із
підстав для здійснення позапланових
заходів є звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення. При цьому, в ст.20
Закону №1755 передбачено, що спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування здійснює позапланові
перевірки додержання органами
ліцензування вимог законодавства у
сфері ліцензування лише на підставі
надходження до нього в письмовій формі
заяви (повідомлення) про порушення
вимог законодавства у сфері
ліцензування, або з метою перевірки
виконання розпоряджень про усунення
порушень органом ліцензування вимог
законодавства у сфері ліцензування.

Як вбачаться із матеріалів справи, до
Позивача надійшов лист СБУ №14/1-2197 від
21.03.2014 р., в якому повідомлялось про
отримання інформації щодо можливих
порушень вимог чинного законодавства
суб'єктами господарювання під час
здійснення заходів по збиранню,
видаленню та утилізації
відпрацьованих мастил (олив). При цьому,
в даному переліку зазначено і ТОВ
«Капітал-2006».

В матеріалах справи наявна згода на
проведення позапланового заходу із
здійсненням державного нагляду
(контролю) діяльності суб'єкта
господарювання Комісією Міністерства
екології та природних ресурсів України

Таким чином, суд погоджується із
доводами Позивача, про наявність
підстав для проведення позапланової
перевірки ТОВ «Капітал-2006».

В п.6.1 Порядку №434 визначено, що за
результатами перевірки ліцензіата
складається акт перевірки, в якому
зазначається стан виконання
Ліцензійних умов суб'єктом
господарювання, а в разі невиконання -
детальний опис виявлених порушень із
посиланням на конкретні пункти, статті,
розділи нормативно-правових актів, які
були порушені ліцензіатом. Довільне
викладення або трактування вимог
нормативно-правових актів не
допускається.

Як вбачається із змісту п.6.11 Порядку
№434 орган контролю під час перевірки
може складати акт перевірки у випадках
недостовірні відомості у документах,
поданих ліцензіатом для одержання
ліцензії.

Так, під час проведення перевірки
Позивачем було встановлено
відсутність ТОВ «Капітал-2006» за місцем
юридичної реєстрації, що унеможливлює
виконання уповноваженими посадовими
особами Мінприроди проведення заходу
шляхом огляду території ведення
господарської діяльності, перевірки
матеріально-технічної бази а також
будь-яких документів і за місцем
провадження господарської діяльності
за адресою м. Сімферополь, вул.
Московська шосе, 12.

В той же час, в р.2 Ліцензійних умов №433
передбачено, що суб'єкти
господарювання при здійсненні
операцій у сфері поводження з
небезпечними відходами зобов'язані
дотримуватися вимог законодавства, що
регулює цю діяльність. Ліцензія
повинна зберігатися за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання, а засвідчена
Мінприроди України копія ліцензії - за
місцем провадження господарської
діяльності філії чи відокремленого
підрозділу.

Відповідно до положень ст.1 Закону №1755
передбачено, що місце провадження
фізичною особою - підприємцем
господарської діяльності, що підлягає
ліцензуванню, - територія, приміщення,
що відповідають вимогам ліцензійних
умов та належать фізичній особі -
підприємцю на праві власності та/або
користування.

Водночас, в ст.13 Закону №187 передбачено,
що в ліцензії зазначається саме
місцезнаходження юридичної особи. При
цьому, Цивільним кодексом України та
Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» під
місцезнаходженням юридичної особи
розуміється фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Таким чином, як положеннями Закону №187
так і положеннями Ліцензійних умов №433
чітко розмежовується поняття
місцезнаходження суб'єкта
господарювання та місце провадження
господарської діяльності.

Водночас, суд критично ставиться до
наданого Позивачем листа Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства «Печерськжитло» №18-494/4
від 08.04.2014 р., в якості доказів
відсутності Позивача за адресою м.
Київ, вул. Кіквідзе, 28. Так, колегія
суддів акцентує увагу, що в даному
листі повідомлялось Позивача саме про
відсутність саме договорів на
комунальні послуги та експлуатаційні
витрати за період з 2013 р. та 2014 р. з ТОВ
«Капітал-2006», але не зазначається про
відсутність ТОВ «Капітал-2006» за даною
адресою.

Натомість, як вбачається із матеріалів
справи, між ТОВ «Капітал-2006» та ТОВ
«Юридичне бюро «Стайлінг» було
укладено договір про співробітництво
№102/05/К28/13-ю від 25.12.2013 р., відповідно до
якого ТОВ «Юридичне бюро «Стайлінг»
надало право тимчасового користування
частиною приміщення ТОВ «Капітал-2006»,
що знаходиться за адресою м. Київ, вул.
Кіквідзе, 28, для розміщення керівного
органу ТОВ «Капітал-2006».

Більше того, як вбачається із
матеріалів справи, що не
спростовується Позивачем,
кореспонденція, яка направлялась
Позивачем на адресу розміщення
керівного органу ТОВ «Капітал-2006» (м.
Київ, вул. Кіквідзе, 28) була отримана по
пошті уповноваженою особою.

Як наслідок, колегія суддів
погоджується із доводами представника
Відповідача, про не з'ясування всіх
обставин місцезнаходження керівного
органу ТОВ «Капітал-2006» під час
складання Акту №26/14, та, в подальшому,
під час винесення Наказу №121.

Крім того, суд критично ставиться до
посилання Позивача про неможливість
уповноваженими посадовими особами
Мінприроди проведення заходу шляхом
огляду території ведення
господарської діяльності, перевірки
матеріально-технічної бази а також
будь-яких документів і за місцем
провадження господарської діяльності
за адресою м. Сімферополь, вул.
Московська шосе, 12.

Так, відповідно до положень п.4.2
Ліцензійних умов №433 суб'єкти
господарювання для здійснення
операцій у сфері поводження з
небезпечними відходами повинні мати
матеріально-технічну базу, власні або
орендовані виробничі площі,
приміщення, у тому числі схему
розташування спеціально відведених,
відповідно обладнаних місць
(майданчики, складські приміщення) та
споруд, обладнання, устаткування для
оброблення, знешкодження, захоронення,
утилізації небезпечних відходів, а
також окреме приміщення для розміщення
персоналу, що обслуговує зазначені
об'єкти.

Як зазначається в судовому засіданні
ТОВ «Капітал-2006», що підтверджується і
представником Позивача в судовому
засіданні, вся матеріально-технічна
база для здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами
знаходиться за адресою м. Сімферополь,
вул. Московська шосе, 12.

Відповідно до п.3.1 Порядку №434 голова та
члени органу контролю мають право
відбирати зразки продукції, призначати
експертизу, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного контролю, відповідно до
закону.

При цьому, суд приймає до уваги, що
Позивачем не здійснювалось виїзду саме
за адресою проведення ліцензованої
господарської діяльності ТОВ
«Капітал-2006», а також не здійснювалось
направлення ТОВ «Капітал-2006» запиту
щодо надання документів, що
підтверджують факт розміщення
матеріально-технічної бази за адресою
м. Сімферополь, вул. Московська шосе, 12.

В п.3.2 Порядку №434 визначено, що комісія
зобов'язана повно, об'єктивно та
неупереджено здійснювати державний
контроль у межах повноважень,
передбачених законом.

Таким чином, суд погоджується із
доводами Відповідача щодо
правомірності винесення оскаржуваного
Розпорядження №53.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

В ч.1, ч.4, ч.5 та ч.6 ст.72 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст.72 цього
Кодексу. Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Суд може збирати докази з
власної ініціативи. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на те, що суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог, відповідно
до ст.94 КАС України, судовий збір
відшкодуванню не підлягає.

З огляду на вищевказане, керуючись
положеннями ст.2, ст.11, ст.69, ст.71, ст.86,
ст.158-ст.163, ст.167, ст.254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
Міністерства екології та природних
ресурсів України до Державної служби
України з питань регуляторної політики
та розвитку підприємництва відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Головуючий суддя
Б. В. Санін

Суддя
К. М. Кобилянський

Т. О. Скочок