Справа № 825/2167/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів на
Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року у справі за позовом
Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Орлівське» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червня 2013 року позивач Чернігівський
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернулись до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Орлівське», в якому
просили суд стягнути з відповідача
адміністративно-господарські санкції
у сумі 7940,91 грн. та пені в розмірі 79,50
грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 16.08.2011 року
в задоволені адміністративного позову
- відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати в
повному обсязі Постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року. Свої вимоги апелянт аргументує
тим, що суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, вивчивши
заперечення на апеляційну скаргу,
колегія суддів приходить до
наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відмовляючи в задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
відповідно до положень Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» норматив робочих
місць виконав та вжив заходи, необхідні
для працевлаштування інвалідів.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів, з наступних підстав.

За змістом статті 19 Закону України «Про
основи соціального захищеності
інвалідів в Україні» для підприємств,
установ, організацій встановлюється
норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 3 статті 18-1 цього
Закону державна служба зайнятості
здійснює пошук роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

У частині 1 статті 20 даного Закону
встановлено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, які
використовують найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Разом з тим,
адміністративно-господарські санкції
за незайняті інвалідами робочі місця
не є податком, збором (обов'язковим
платежем), обов'язкова сплата яких
передбачена Конституцією України та
Законом України від 25 червня 1991 року N
1251-XII «Про систему оподаткування», а є
заходом впливу до правопорушника у
сфері господарювання у зв'язку зі
скоєнням правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У частині 2 наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема, за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
згідно звіту за 2012 рік на підприємстві
середньооблікова чисельність штатних
працівників становить 44 осіб, норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів - 2 особи, фактично працюючих
інвалідів - 1 особа, фонд оплати праці
штатних працівників в 2012 році складав
349,4 тис. грн., середньорічна заробітна
плата на підприємстві відповідача -
7940,91 грн., позивачем розраховано
адміністративно-господарську санкцію
за невиконання відповідачем нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів за 2012 рік в сумі 7940,91 грн.

Відповідач щомісячно протягом 2012 року
подавав до Чернігівського міського
центру зайнятості звіти про наявність
вакансій, в тому числі для інвалідів, що
підтверджується копіями звітів.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідачем було вжито
всіх можливих заходів для недопущення
вчинення правопорушення у сфері
господарювання.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права..

Доводи апеляційної скарги, висновків
суду не спростовують.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача
Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів -
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 31.07.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.