Справа № 824/1825/14-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 р. м.
Чернівці Справа №824/1825/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григораша В.О.;

секретаря судового засідання - Сопко
В.Ю.;

за участю:

представника позивача - Савєльєва Д.О.;

представника відповідача - Васійчука
С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Малого приватного
багатопрофільного підприємства
виробничо-комерційна фірма "Букінтекс
ЛТД" до Державної податкової інспекції
у м. Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному
позові Мале приватне багатопрофільне
підприємство виробничо-комерційна
фірма "Букінтекс ЛТД" (позивач) просило
визнати нечинними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
(відповідач) №, № та №
від 31.10.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що на підставі акту перевірки
від 17.10.2013 року №1369/24-12-22-01/14262755 (акт
перевірки), 31.10.2013 року відповідачем
прийнято податкові
повідомлення-рішення, а саме: №,
яким збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 376339,00 грн.; №,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 314723,75 грн, в тому числі
на 62944,75грн за штрафними санкціями та
№, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 124599,00 грн.

Із висновками наведеними в акті
перевірки та прийнятими на їх підставі
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач не погоджується вважаючи їх
безпідставними, оскільки перевіркою не
доведено відсутність у позивача права
на податковий кредит з податку на
додану вартість та не доведено
неправомірність отримання бюджетного
відшкодування (в рахунок платежів
майбутніх податкових періодів) за
результатами зовнішньоекономічної
діяльності. Реальність здійснення
господарської операції
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами. Висновки
посадових осіб, які проводили
перевірку, зроблено виключно на
підставі недостовірних даних самого
податкового органу. Податковим органом
в таблиці наведені в акті перевірки
зазначено неіснуючі дані та на їх
основі зроблено висновок про порушення
позивачем податкового законодавства,
на підтвердження чого у позовній заяві
зазначив вірні, на його думку, зведені
дані щодо задекларованих сум податку
на додану вартість, де вірно
відображено дані податкових
декларацій за період перевірки.

Зазначив, що за період, який був
предметом перевірки, рядок 23.2 та 25
декларацій підприємством не
заповнювався взагалі, оскільки, якщо у
відповідності до п.200.6 ст.200 Податкового
кодексу України підприємство за
власним бажанням прийняло б рішення
про бюджетне відшкодування (повне або
часткове), то згідно вимог цього
кодексу мало б надати заяву певного
зразку та заповнити додаток Д3 або Д4.
Позивач не міг невірно задекларувати
суми бюджетного відшкодування,
оскільки не скористався своїм правом
щодо отримання бюджетного
відшкодування у грошовій формі та не
вказував жодних відомостей у
відповідних графах податкових
декларацій. Оскільки позивач не
скористався своїм правом щодо
отримання бюджетного відшкодування
податку на додану вартість, в грошовій
формі та не вчинив юридично значимих
дій для цього, то податковий орган не
мав ні повноважень, ні права
застосовувати до нього штрафну
санкцію. Жодним законом України не
ставиться у залежність отримання права
суб'єкта господарювання на валові
витрати та податковий кредит з податку
на додану вартість від нічим не
підкріплених даних податкового органу.

Враховуючи зазначене вважає, що
порівняння податкових декларацій
підприємства з даними податкового
органу доводить неправомірність
винесення податковим органом
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень та відсутність вини
підприємства у здійсненні податкового
обліку, а тому вони підлягають
скасуванню.

Відповідач, не погоджуючись із
позовними вимогами, надав суду
письмові заперечення в яких зазначив,
що спірні податкові
повідомлення-рішення є обґрунтованими
та такими, що відповідають вимогам
чинного податкового та валютного
законодавства України.

Зазначив, що даний спір та
донарахування контролюючого органу не
пов'язані з відсутністю реальності
господарських операцій. Порушення
встановлені контролюючим органом
стосуються лише порядку вірного
заповнення рядків декларацій
відповідно до вимог чинного
законодавства. В даному випадку
податковим органом в податковому
повідомленні-рішенні № від 31.10.2013
року було підтверджено та збільшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість на користь
позивача у розмірі 376339,00 грн. У зв'язку з
тим, що суми які підтверджені до
бюджетного відшкодування не приймають
участь в визначенні податкового
кредиту в наступних періодах, був
здійснений перерахунок показників
декларацій, що в свою чергу призвело до
донарахувань податку на додану
вартість в певних періодах та
винесенню податкового
повідомлення-рішення № від 31.10.2013
року про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів на загальну суму 314723,75 грн
(251779,00 грн за основним платежем та 62944,75
грн за штрафними (фінансовими)
санкціями). Зазначена обставина також
спричинила винесення податкового
повідомлення - рішення № від
31.10.2013 року, про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість по декларації за
грудень 2012 року (кінець періоду
перевірки) у розмірі 124559,00 грн. В разі
підрахунку вбачається, що наслідком
для платника податків за результатами
перевірки виступає лише штрафна
(фінансова) санкція по податковому
повідомленню - рішенню № від
31.10.2013 року в розмірі 62944,75 грн, яка
податковим органом правомірно
застосована за визначені порушення
податкового обліку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог та просив суд відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити у повному обсязі, з наступних
підстав.

Судом встановлені такі обставини у
справі та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва Серії А01 №017269,
позивач зареєстрований Виконавчим
комітетом Луганської міської ради як
юридична особа, за адресою
місцезнаходження - провулок
Складський, буд. 11, м. Чернівці,
Чернівецька область (а.с.11).

Відповідно до Довідки АА603351 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України, видами діяльності
позивача за КВЕД-2010 є: оптова торгівля
меблями, килимами й освітлювальним
приладдям; діяльність посередників у
торгівлі товарами широкого
асортименту; оптова торгівля іншими
товарами господарського призначення;
неспеціалізована оптова торгівля;
роздрібна торгівля, що здійснюється
фірмами поштового замовлення або через
мережу Інтернет (а.с.12). Згідно
Свідоцтва №100052119 НБ№171002 від 11.07.2007
року, позивач з 30.09.1997 року
зареєстрований, як платник податку на
додану вартість (а.с.13).

Як встановлено із матеріалів справи,
представниками податкового органу,
відповідно до наказу Державної
податкової інспекції у м. Чернівцях №476
від 17.09.2013 року (а.с.21) та на підставі
направлень від 27.09.2013 року №001097, №001089,
№001099, №001100, №001101, №001102, №001103, №001104
(а.с.220-221) в період з 27.09.2013року по
10.10.2013року проведена документальна
планова перевірка малого приватного
багатопрофільного підприємства
виробничо-комерційної фірми "Букінтекс
ЛТД" (МПБП ВКФ "Букінтекс-ЛТД") з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року
відповідно до затвердженого плану
перевірки.

02.10.2013 року, під час проведення планової
перевірки, податковий орган звернувся
до директора МПБП ВКФ "Букінтекс-ЛТД" з
запитом про надання, у зв'язку із
проведенням документальної планової
перевірки, первинних документів
бухгалтерського та податкового обліку,
що належать до предмета перевірки або
пов'язані з ним за період з 01.01.2011 року
по 31.12.2012 року (а.с.61-62).

За результатами проведеної перевірки
податковим органом 17.10.2013 року
складено акт перевірки №1369/24-12-22-01/14262755
(а.с.22-60), яким зафіксовано, зокрема,
порушення п. 200.4., п. 200.14 ст. 200
Податкового кодексу України (п.2):

- заниження податку на додану вартість,
що підлягає бюджетному відшкодуванню у
зменшення податкових зобов'язань з ПДВ
наступних податкових періодів (р.23.2
Декларації) на загальну суму 376339,00 грн,
в т.ч.: за березень 2011 року на 17062,00 грн,
за липень 2011 року на 21045,00 грн, за
серпень 2011 року на 65172,00 грн, за лютий 2012
року на 54119,00 грн, за березень 2012 року на
218941,00 грн;

- заниження податку на додану вартість
що підлягає сплаті до бюджету (р.25
Декларації) на загальну суму 251779,00 грн,
в т.ч. за квітень 2012 року на 24493,00 грн, за
травень 2012 року на 50482,00 грн, за червень
2012 року на 291,00 грн, за липень 2012 року на
17651,00 грн, за серпень 2012 року на 26870,00 грн,
за вересень 2012 року на 32653,00 грн, за
жовтень 2012 року на 22083,00 грн, за листопад
2012 року на 37686,00 грн, за жовтень 2012 року
на 39570,00 грн;

- завищення залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (р.24 Декларації) за
грудень 2012 року на 124559 грн.

Не погодившись з висновками,
викладеними в акті від 17.10.2013 року
№1369/24-12-22-01/1426275, 22.10.2013 року позивач
подав до ДПІ у м. Чернівцях на них
заперечення, до яких додав відповідні
Декларації по ПДВ та уточнюючі
розрахунки за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року (а.с.63-65).

Розглянувши заперечення позивача від
22.10.2013 року, відповідач листом від 28.10.2013
року №3491/10/24-12-22-01/109 повідомив його, що
при розгляді заперечень встановлено,
що на сторінці 17 в розділі 3.2.3 "Висновки
щодо повноти декларування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість, правомірності декларування
сум податку, що підлягають бюджетному
відшкодуванню" абзац 6 в тексті "за
жовтень 2012року на 39570,00грн" необхідно
замінити словами "за грудень 2012року на
39570,00грн", на сторінці 28 в розділі 4
"Висновки" п.2 абзац 3 в тексті "за
жовтень 2012року на 39570,00грн" необхідно
замінити словами "за грудень 2012року на
39570,00грн". З врахуванням зазначених
змін, податковий орган повідомив
позивача, що висновки викладені в акті
документальної перевірки від 17.10.2013
року №1369/24-12-22-01/1426275 в частині
виявлених порушень вимог Податкового
кодексу України є такими, що
відповідають вимогам чинного
законодавства (а.с.66-67).

На підставі акта перевірки від 17.10.2013
року №1369/24-12-22-01/1426275 відповідачем
винесено наступні оскаржувані
позивачем податкові
повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми
"В2" від 31.10.2013 року № про
збільшення суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 376339,00 грн (а.с.217).

- податкове повідомлення-рішення форми
"Р" від 31.10.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів на
загальну суму 314723,75 грн (251779,00 грн за
основним платежем та 62944,75 грн за
штрафними (фінансовими) санкціями)
(а.с.218);

- податкове повідомлення-рішення форми
"В4" від 31.10.2013 року № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
124559,00 грн (а.с.216);

Вказані податкові
повідомлення-рішення позивач отримав
31.10.2013 року, що підтверджується
відміткою про отримання на відповідних
рішеннях.

Як вбачається з акта перевірки від
17.10.2013 року №1369/24-12-22-01/1426275, податковий
орган приймаючи спірні податкові
повідомлення-рішення виходив з
висновків про те, що за період з
01.01.2011року по 31.12.2012року позивач у р.23.2
Декларації з ПДВ занижено суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, що підлягає
бюджетному відшкодуванню у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
податкових періодів на загальну суму
376339,00 грн, внаслідок чого, за висновками
перевірки, позивачем занижено податок
на додану вартість, що підлягає сплаті
до бюджету на загальну суму 251779,00грн, що
призвело до завищення значення р.24
"Залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду" декларацій з ПДВ на суму
124559,00грн.

В матеріалах справи наявні податкові
Декларації по ПДВ та уточнюючі
розрахунки платника МПБП ВКФ
"Букінтекс ЛТД" з 01.01.2011 року по 31.12.2012
року (а.с.68-179), а саме: - декларація за
січень 2011 р. № від 18.02.2011 р.; -
декларація за лютий 20011 р. № від
18.03.2011 р.; - декларація за березень 20011 р.
№ від 20.04.2011 р.; - декларація за
квітень 2011 р. № від 20.05.2011 р.; -
декларація за травень 2011 р. № від
17.06.2011 р.; - декларація за червень 2011 р.
№ від 21.07.2011р.; - декларація за
липень 2011 р. № від 19.08.2011 р.; -
декларація за серпень 2011 р. № від
19.09.2011 р.; - декларація за вересень 2011 р.
№ від 19.10.2011 р.; - декларація за
жовтень 2011 р. № від 16.11.2011 р.; -
декларація за листопад 2011 р. № від
19.12.2011р.; - декларація за грудень 2011 р.
№ від 17.01.2012 р.; - декларація за
січень 2012 р. №9 від 17.02.2012 р.; -
декларація за лютий 2012 р. № від
16.03.2012 р.; - декларація за березень 2012 р.
№ від 18.04.2012 р.; -
Уточнюючий розрахунок за квітень 2012р.
№ від 18.06.2012р.; - Уточнюючий
розрахунок за травень 2012 р. № від
02.07.2012 р.; - Уточнюючий розрахунок за
червень 2012 р. № від 16.08.201 р.; -
Уточнюючий розрахунок за липень 2012 р.
№ від 04.09.2012 р.; - Уточнюючий
розрахунок за серпень 2012 р. № від
05.10.2012 р.; - декларація за вересень 2012 р.
№ від 18.10.2012 р.; - декларація за
жовтень 2012 р. № від 15.11.2012 р.; -
декларація за листопад 2012 р. № від
20.12.2012 р.; - декларація за грудень 2012 р.
№ від 18.01.2013 р.

До вказаних спірних правовідносин суд
застосовує наступні положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначено статтею 200 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року №
2755-VI (ПК України).

Відповідно до п.200.1. ст.200 ПК сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п.200.2. ст. 200 ПК
України).

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п.200.3. ст.200 ПК
України).

Відповідно до п.200.4. ст.200 ПК України
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п.200.6 ст.200 ПК України
платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. Платник податку зберігає право
на отримання бюджетного відшкодування
коштами у майбутніх звітних
(податкових) періодах.

З прийняттям наказу Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 року № 1492
"Про затвердження форм та Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість"
втратив чинність наказ Державної
податкової адміністрація від
25.01.2011року № 41 "Про затвердження форм та
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість", якими затверджено
форми та Порядок заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість (Порядок).

Згідно пункту 4.6 Розділ III Порядку
"Розрахунки за звітний період", якщо в
результаті розрахунку різниці між
сумою податкових зобов'язань і
податкового кредиту отримано
позитивне значення, то заповнюється р.18
декларації. Якщо в результаті
розрахунку значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і податкового
кредиту отримано від'ємне значення, то
заповнюється р.19 декларації. Якщо за
результатами поточного звітного
(податкового) періоду платником
податку визначено від'ємне значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено р.19 декларації), така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу за попередні звітні
(податкові) періоди з податку на додану
вартість, у тому числі розстроченого
або відстроченого відповідно до
Кодексу (що значиться на особовому
рахунку платника на перше число
звітного (податкового) періоду
(відображається у р.20.1 декларації)), а
решта зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
р.20.2 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до р.21.1 декларації наступного звітного
(податкового) періоду). Якщо в
наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (р.22
декларації), подається (Д2) (додаток 2).

Платники, які відповідно до статті 200
розділу V Кодексу мають право на
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість та заповнили р.22
декларації, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають
(Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3)
(додаток 3) переноситься до р.23
декларації за поточний звітний
(податковий) період. Залежно від
обраного платником напряму повернення
суми бюджетного відшкодування (на
рахунок цього платника у банку або у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
податкових періодів) така сума
вказується або в р.23.1, або у р. 23.2, або
частково розподіляється у рядках 23.1 та
23.2 декларації. При цьому платники
податку, які мають право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняли
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування на рахунок у банку
(заповнено р.23.1 декларації), подають (Д4)
(додаток 4). Залишок від'ємного значення
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у р.24
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду). Рядок
21.3 передбачений для відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (р.24) за
результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби.
Сума податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду, з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду вказується в р.25
декларації.

З наведених норм вбачається, що
визначено всього дві можливих дії
платника податків, щодо наявних в нього
сум від'ємного значення розрахованого
згідно з п. 200.1 ст. 200 цього кодексу.
Зазначене передбачається і формою
декларації де наявні відповідні рядки
для заповнення (р.23 Декларації) залежно
від обраного платником напряму
повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних податкових
періодів) така сума вказується або в
рядку 23.1, або в рядку 23.2, або частково
розподіляється в рядках 23.1 та 23.2
Декларації.

Як встановлено судом з Декларацій по
ПДВ позивача за період з 01.01.2011року по
31.12.2012року та акту перевірки від 17.10.2013
року №1369/24-12-22-01/1426275 ним задекларовано
податкових зобов'язань по податку на
додану вартість у сумі 12 252 328,00 грн та
податкового кредиту за липень 2011року -
грудень 2012 року в сумі 12 077 185,00 грн не
відображено до сплати в бюджет податок
на додану вартість та незадекларував
податок на додану вартість, що підлягає
відшкодуванню. Значення рядка 23
"Залишок від`ємного значення,
попереднього звітного періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного періоду" Декларації
з ПДВ за січень 2011року задекларовано в
сумі 299702,00грн. Значення рядка 24 "Залишок
від`ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду"
Декларації з ПДВ за грудень 2012року
задекларовано в сумі 124559,00грн.

З Декларацій по ПДВ позивача за період
з 01.01.2011року по 31.12.2012року та акту
перевірки від 17.10.2013 року
№1369/24-12-22-01/1426275 з додатками
встановлено, що частина залишку
від`ємного значення на загальну суму
376,339,00грн, в тому числі за березень 2011
року на 17062,00 грн, за липень 2011 року на
21045,00 грн, за серпень 2011 року на 65172,00 грн,
за лютий 2012 року на 54119,00 грн, за
березень 2012 року на 218941,00 грн сплачена
позивачем постачальникам у попередніх
звітних періодах та не погашена
податковими зобов'язаннями попередніх
податкових періодів і не брала участі у
розрахунках бюджетного відшкодування.
Вказана сума податку на додану
вартість, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з ПДВ наступних податкових
періодів (р.23.2. Декларації) позивачем не
декларувалась. Позивач у поданих
Деклараціях з ПДВ за вказаний період не
заповнював рядки 23, що ним і не
заперечувалось в ході судового
розгляду.

Відповідно до п. 200.14. ст. 200 ПК України
якщо за результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки контролюючий орган виявляє
невідповідність суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, то такий орган у
разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної контролюючим
органом за результатами перевірок,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах.

Перевіркою встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
від'ємне значення між сумою податкових
зобов'язань і податкового кредиту за
березень, травень, липень, серпень 2011
року та за лютий, березень 2012 року в
порушення п.200.4 ст. 200 ПК України
позивачем не декларувалось як бюджетне
відшкодування.

Крім цього, п.200.5 ст.200 Податкового
кодексу України визначено умови, що не
дають права на отримання бюджетного
відшкодування - це відсутність
реєстрації платниками цього податку
менш ніж за 12 календарних місяців до
місяця, за наслідками якого подається
заява на бюджетне відшкодування (крім
нарахування податкового кредиту
внаслідок придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів) та
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Як встановлено із матеріалів справи,
підстав для неможливості бюджетного
відшкодування у позивача не було,
оскільки позивач не підпадає під жодну
із обставин передбачених п. 200.5. ст. 200
ПК України.

Таким чином, суд вважає, що перевіркою
повноти нарахування податку на додану
вартість (визначення суми податку, що
підлягала бюджетному відшкодуванню та
сплаті до бюджету) за період з 01.01.2011
року по 31.12.2012 року, на підставі
вищенаведеного, внаслідок порушення
п.200.4 ст. 200 ПК України, та відповідно до
п.200.14 ст.200 ПК обґрунтовано зроблено
висновок про:

- заниження позивачем податку на додану
вартість, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з ПДВ наступних податкових
періодів (р.23.2 Декларації) на загальну
суму 376339,00 грн, в т.ч.: за березень 2011
року на 17062,00 грн, за липень 2011 року на
21045,00 грн, за серпень 2011 року на 65172,00 грн,
за лютий 2012 року на 54119,00 грн за березень
2012 року на 218941,00 грн;

- заниження позивачем податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету (р.25 Декларації) на загальну
суму 251779,00 грн, в т.ч.: за квітень 2012 року
на 24493,00 грн, за травень 2012 року на 50482,00
грн, за червень 2012 року на 291,00грн, за
липень 2012 року на 17651,00 грн, за серпень
2012 року на 26870,00 грн, за вересень 2012 року
на 32653,00 грн, за жовтень 2012 року на 22083,00
грн, за листопад 2012 року на 37686,00 грн, за
грудень 2012 року на 39570,00 грн;

- завищення позивачем залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (р.24
Декларації) за грудень 2012 року на 124559,0
грн.

Згідно п.п.54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

У відповідності до п. 123.1. ст. 123 ПК
України у разі якщо контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Щодо твердження позивача, що у таблицях
акту перевірки містять перекручені
відомості та податковий орган під час
проведення перевірки припустився
арифметичних помилок, то дане
твердження суд вважає таким, що не
відповідає дійсності, оскільки таблиці
містять показники декларацій за даними
платника податків та показники
декларації за даними перевірки. У
зв'язку з тим, що податковим органом
встановлено порушення п.200.4 ст.200 ПК
України, то відповідно здійснювалось
перерахування показників періодів, з
врахуванням вимог законодавства і
перенесення відповідно нових
показників в наступні періоди дані в
частині таблиці за результатами
перевірки не можуть бути тотожні даним
декларацій платника податків.

Враховуючи вищезазначені обставини у
справі, суд вважає, що податковим
органом у відповідності до вказаних
норм Податкового кодексу України
правомірно було винесено податкове
повідомлення-рішення форми "В2" від
31.10.2013року №, яким збільшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 376339,00 грн.

У зв'язку з тим, що суми які
підтверджені до бюджетного
відшкодування не приймають участь у
визначенні податкового кредиту в
наступних періодах, податковим органом
правомірно був здійснений перерахунок
показників декларацій, що в свою чергу
призвело до правомірного
донарахування податку на додану
вартість в певних періодах та
винесення податкового
повідомлення-рішення форми "Р" від
31.10.2013 року №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання позивача по
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів на 251779,00
грн та у відповідності до п.123.1 ст.123 ПК
України правомірно накладено штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 62944,75 грн.

В свою чергу, збільшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на 376339,00 грн та
збільшення суми грошового зобов'язання
позивача по податку на додану вартість
із вироблених в Україні товарів на
251779,00 грн призвело до зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість по декларації за
грудень 2012 року (на кінець періоду
перевірки) у розмірі 124559,00грн та
винесення податковим органом
податкового повідомлення-рішення
форми "В4" від 31.10.2013 року №.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Оцінюючи правомірність дій та
рішень відповідача, суд керується
критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури,
які повинні дотримуватися суб'єкти
владних повноважень при реалізації
дискреційних повноважень.

Судовим розглядом не встановлено
порушення відповідачем зазначених
критеріїв при винесенні оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень, а тому
такі рішення є правомірними та
скасуванню не підлягають.

Відповідно до положень, закріплених ст.
11 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В судовому засіданні з боку
відповідача надано достатньо
аргументів та доводів, які свідчать, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення №, №
та № від 31.10.2013 року прийнято на
підставі, в межах повноважень
податкового органу та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За аналізу встановлених обставин
справи та правових норм, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, в зв'язку з чим, в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю.

Оскільки, спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати (судовий
збір) відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України
стягненню з позивача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС
України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.О. Григораш

Повний текст постанови складено 23
липня 2014 року.