Справа № 2а-13806/09/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 липня 2014 року м. Київ
В/800/2297/14

№ В/800/2297/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко
Є.А.,

суддів: Костенка М.І., Лосєва А.М.,
Маринчак Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції (ДПІ) у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
перегляд Верховним Судом України
адміністративної справи № 2а-13806/09/2670
Окружного адміністративного суду м.
Києва

за позовом Приватного підприємства (ПП)
«Рінон»

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 18.02.2014 касаційну
скаргу ДПІ у Солом'янському районі м.
Києва задоволено частково: постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 22.04.2009 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06.10.2010 в частині задоволення
позовних вимог про скасування рішення
від 06.07.2009 № /0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій на суму
19560,65 грн. скасовано і ухвалено в цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено. В іншій
частині судові рішення залишено без
змін.

ДПІ у Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України цієї
адміністративної справи, посилаючись
на різне застосування судом касаційної
інстанції норм пунктів 2.6, 4.2 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№ 637, та пункту 1 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг». Як на приклад неоднакового
застосування цих норм ДПІ у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
посилається на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
26.11.2012 у справі № 2-а-8554/08 Житомирського
окружного адміністративного суду за
позовом Корпоративного підприємства
«Лілея» до Державної податкової
інспекції у Радомишльському районі про
визнання нечинним рішення.

Згідно зі статтею 237 КАС України заява
про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

У судових рішеннях, на які посилається
ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відсутнє різне
правозастосування, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Так, в постанові від 18.02.2014 висновок
Вищого адміністративного суду України
про неправомірність рішення ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва від
06.07.2009 № /0 в
частині застосування до Приватного
підприємства «Рінон» штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 32498,55
грн. вмотивований тим, що в судовому
процесі не встановлено юридичних
фактів, які відповідно до пункту 1 ст. 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», вказаного як
підстава застосування до підприємства
штрафних (фінансових) санкцій в
зазначеному рішенні, можуть бути
підставою для притягнення суб'єкта
підприємницької діяльності до
відповідальності, встановленої нормою
цього пункту.

Що ж стосується ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.11.2012, то в ній висновок суду
касаційної інстанції стосовно
правомірності застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності (позивача у
справі) штрафних (фінансових) санкцій,
встановлених пунктом 1 ст. 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» ґрунтується на
встановлених в судовому процесі факті
здійснення суб'єктом підприємницької
діяльності розрахункових операцій без
застосування реєстратора
розрахункових операцій та без видачі
особі, яка отримує товар,
розрахункового документа встановленої
форми на повну суму проведеної
операції.

Зміст мотивувальних частин зазначених
судових рішень свідчить про різні
фактичні обставини у справі №
2а-13806/09/2670, в порівнянні зі справою №
2а-8554/08 (№ 22а-39531/08).

З огляду на відсутність різного
правозастосування до подібних
правовідносин в зазначених в заяві
судових рішеннях відсутні підстави для
допуску справи до перегляду Верховним
Судом України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві у допуску до провадження з
перегляду Верховним Судом України
адміністративної справи № 2а-13806/09/2670
Окружного адміністративного суду
м. Києва за позовом Приватного
підприємства «Рінон» до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва про скасування рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий суддя: Є.А. Усенко Судді: М.І.
Костенко А.М. Лосєв Н.Є. Маринчак М.В.
Сірош