Справа № 804/3432/14
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2014 рокусправа № 804/3432/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
квітня 2014 року в адміністративній
справі

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Делос»

до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

ПрАТ «Делос» у березні 2014
року звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просило визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення № , № ,
винесені Державною податковою
інспекцією у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області 27 січня 2014 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
квітня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду та
прийняту нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому,
що судом першої інстанції не надано
належної оцінки обставинам справи та
нормам чинного законодавства, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів доходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у період з
18.12.2013 по 31.12.2013 було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ПрАТ «Делос» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів за жовтень 2013
року, за результатами якої складено Акт
№ 23/151/33325373 від 13.01.2014.

На підставі висновків акту
відповідачем 27 січня 2014 року були
прийняті податкові
повідомлення-рішення: № , яким
ПрАТ «Делос» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем на суму
78466,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями на суму 39233,00 грн. та № ,
яким ПрАТ «Делос» зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
у розмірі 113520,00 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції на суму
28380,00 грн.

Підставою для прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень стали
висновки, викладені в акті перевірки,
згідно з якими угоди, укладені ПрАТ
«Делос» з ЗАТ Торговий будинок «Думка»,
ТОВ «СТО БАЛКАНКАР», ТОВ «Зевс», ТОВ
фірма «АРЕХ», ПП «Енергобудмонтаж»,
Українсько-індійське ТОВ Міжнародна
компанія «Думка», ТОВ «Портал», ТОВ
«Квартет» не були спрямовані на
реальне настання правових наслідків, в
результаті чого підприємством
занижено ПДВ за жовтень 2013 року, який
підлягає нарахуванню до сплати в
бюджет за підсумками поточного
звітного періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду на суму 78466,00 грн., та
завищено суму бюджетного
відшкодування за жовтень 2013 року на
113520,00 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості
висновків податкового органу та
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень колегія суддів
зазначає, що відповідно до підпункту
14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів (послуг) або
дата отримання платником податку
товарів (послуг), що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання товарів
(послуг), на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту
(п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

Пунктами 200.1, 200.3 статті 200 Податкового
кодексу України визначено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові)
періоди (у тому числі розстроченого
або відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то: а)
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких товарів
(послуг) або до Державного бюджету
України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Як вбачається з матеріалів справи ПрАТ
«Делос» було укладено ряд договорів з
ЗАТ Торговий будинок «Думка» (договір
поставки № 240912 від 24.09.2012), ТОВ «СТО
БАЛКАНКАР» (договір оренди вантажної
техніки № АТ-067 від 03.10.2012), ТОВ «Зевс»
(договір оренди № 450А/Дн-10.12 від 16.10.2012),
ТОВ фірма «АРЕХ» (договори підряду №
150811/1, № 150811/2, № 150811/3 від 15.08.2011), ПП
«Енергобудмонтаж» (договір підряду №
111/11 від 01.11.2011), Українсько-індійське
ТОВ Міжнародна компанія «Думка»
(договір оренди нерухомого майна від
27.03.2007), ТОВ «Портал» (договір підряду №
120911 від 12.09.2011), ТОВ «Квартет» (договір
поставки № 03/08 від 08.08.2011).

Виконання умов договорів
підтверджується податковими та
видатковими накладними, ТТН,
договірними цінами на будівництво,
довідками про вартість виконаних
будівельних робіт, актами прийому
виконаних будівельних робіт, актами
прийому-передачі матеріалів в монтаж,
журналами проводок, актами
прийому-передачі техніки в оренду,
відомостями прийому техніки в оренду,
актами надання послуг, актами
виконаних послуг по оренді будівлі,
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Також позивачем було проведено оплату
наданих послуг та отриманого товару, що
підтверджується виписками з
розрахункового рахунку ПрАТ «Делос».

При цьому колегія суддів встановила, що
вказані первинні документи складені
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Таким чином факт здійснення ПрАТ
«Делос» господарських операцій з
вказаними контрагентами
підтверджується належними первинними
документами бухгалтерського обліку, що
є підставою для віднесення сум ПДВ,
сплачених в ціні товару (послуг), до
податкового кредиту та отримання
бюджетного відшкодування.

Факт здійснення господарських
операцій позивача з ПП
«Енергобудмонтаж» також
підтверджується довідкою ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
№ 82/22-04-10/37454640 від 11.03.2014.

Крім того доводи апелянта щодо
віднесення контрагентів позивача до
ризикової категорії, як на підставу
визнання господарських операцій
позивача безтоварними, колегія суддів
не знаходить обґрунтованими, адже
невиконання контрагентом свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету тягне відповідальність та
негативні наслідки саме для цієї особи.
Зазначені обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування податку на додану
вартість у випадку, коли останній
виконав усі передбачені законом умови
стосовно отримання такого
відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Враховуючи сукупність викладених
обставин колегія суддів доходить
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року в адміністративній справі №
804/3432/14 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 09
липня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Н.А. Олефіренко