Справа № 817/2002/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року м.
Київ К/800/50521/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Рокитнівському районі Рівненської
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
01.07.2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 16.09.2013 року у справі за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Рокитнівському районі Рівненської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги, зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправною та скасування вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Рокитнівському районі Рівненської
області № Ф-67 від 07.05.2013 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 01.07.2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 16.09.2013 року,
визнано протиправною та скасовано
вимогу Управління Пенсійного фонду
України в Рокитнівському районі
Рівненської області про сплату
недоїмки № Ф-67 від 07.05.2013 року.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанції у
справі, Управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі
Черкаської області подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції та прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною
особою-підприємцем, з 2012 року є
платником єдиного податку.

З 26.04.2010 року ОСОБА_3 отримує пенсію
згідно з Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" зі зниженням пенсійного
віку.

07.05.2013 року УПФ України в
Рокитнівському районі Рівненської
області прийнято вимогу № Ф-67 про
сплату недоїмки в розмірі 1194,03 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом,
вважає дії відповідача неправомірними,
оскільки він є пенсіонерами за віком, а
тому звільняється від сплати єдиного
внеску.

Відповідач вважає позов
необґрунтованим та зазначає, що
оскільки позивач є пенсіонером за
віком на пільгових умовах на підставі
статті 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тобто зі зниженням
пенсійного віку, тому пільга щодо
звільнення від сплати єдиного внеску
на нього не поширюється.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України від 08 липня 2010 року
№2464-VІ «Про збір та облік єдиного
внеску за загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платником
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування.

Згідно з частиною четвертою статті 4
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску
за загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини 1 цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Тобто, зазначеною нормою встановлено
пільги для пенсіонерів за віком у
вигляді звільнення сплати за себе
єдиного внеску. Визначальним у
вирішенні цього спору є те, чи
відноситься позивач до зазначеного
виду пенсіонерів.

Позивачу призначена пенсія за віком
на пільгових умовах відповідно до
статті 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» призначаються
такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 26 вищевказаного Закону
визначено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Однак, статті 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено категорії осіб, яким
знижено пенсійний вік.

З аналізу зазначених норм
законодавства слідує, що надання
позивачу законодавчо визначеної
пільги вираженої у заниженні віку,
необхідного для призначення пенсії, не
змінює виду пенсійного забезпечення та
не позбавляє права особи на
призначення пенсії (пенсії за віком)
передбаченої законом.

Пенсія, яку отримує позивач, є пенсією
за віком.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та
апеляційної інстанції, що позивач має
передбачене частиною 4 статті 4 «Про
збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» право на
звільнення від сплати єдиного внеску,
оскільки він обрав спрощену систему
оподаткування та отримує пенсію за
віком, а тому вимога про сплату
недоїмки зі страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування є незаконною та підлягає
скасуванню.

З огляду на зазначене колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли правильного висновку
про задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Рокитнівському районі Рівненської
області відхилити, постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 01.07.2013 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 16.09.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: