Справа № 2а-3463/11/2670
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-3463/11/2670 Головуючий
у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 квітня 2014 р. у
справі за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі м. Києва до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості у розмірі
3 964 500,00грн, -

В С Т А Н О В И В:

ДПІ у Оболонському районі м. Києва
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про заборгованості у розмірі 3 964
500,00грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 квітня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
позові.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
незаконність та необ'єктивність
судового рішення, що є підставами для
його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясовних обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, та
вірно було встановлено судом першої
інстанції, на підставі постанови
старшого слідчого СВ ПМ ДПІ у
Подільському районі м. Києва від 01.06.2010
року у кримінальній справі № 77-00166 про
призначення податкової перевірки
позивача, ДПІ в Оболонському районі м.
Києва проведено невиїзну перевірку
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку з
доходів фізичних осіб за період з 01.01.2009
року по 31.12.2009 року громадянки ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), яка не зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності. За
результатами перевірки складено Акт
перевірки № 483-17-3- від 10.08.2010 р.

Перевіркою встановлено, що протягом
періоду, що перевірявся, позивач не
нараховувала та не сплачувала
податків, зборів (обов'язкових
платежів). Зокрема, Позивач
задекларувала відсутність доходів за
2009 рік, а також відсутність витрат,
пов'язаних, зокрема, з придбанням
цінних паперів, однак, податковим
органом встановлено, що згідно
договору № 1 від 28/04/09 року на картковий
рахунок позивача в АКБ «Правекс-банк»
від Концерну «Енергопромінвест»
протягом 2009 року надходили кошти як
оплата по пред'явленому векселю.
Зазначені вище кошти видані з каси
банку на підставі підписаних позивачем
заяв про видачу готівки, всього видано
готівкових коштів у розмірі 26 430 000 грн.

Вказані кошти податковим органом
визначено як дохід позивача з
нарахуванням 15 % податку.

18 серпня 2010 року за результатами
перевірки винесено податкове
повідомлення - рішення №0/0, яким
визначено суму податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб на суму 3 964 500,00 грн.

Відповідачем зазначалося, що документи
підписані ОСОБА_2 не можуть
підтверджувати факт отримання
грошових коштів, оскільки сама
відповідач вказує, що їх не отримувала,
що, на її думку, підтверджується
протоколом допиту відповідача від
06.05.2010 в рамках кримінальної справи №
77-00166- де ОСОБА_2 була попереджена про
кримінальну відповідальність за
завідомо неправдиві показання та при
цьому повідомила, що за винагороду
відкрила на прохання свого знайомого
картковий рахунок, на який надходили
кошти про що їй стало відомо від третіх
осіб, та заявила, що банківські
документи на отримання готівки вона
дійсно підписувала але фактично гроші
не отримувала.

У той же час доводи відповідача
перевірялися судом у справі №2а-15641/10/2670
про скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі м. Києва від 18.08.2010 року № 0/0

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11.02.2011 позов ОСОБА_2 було задоволено:
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
18.08.2010 №0/0.

Однак, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 травня 2011 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі м.
Києва про скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі м. Києва від 18.08.2010 року № 0/0
було відмовлено.

ОСОБА_2 було оскаржено вищенаведену
постанову в касаційному порядку, однак
09.07.2014 року ухвалою Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу було залишено без
задоволення а постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 травня 2011 року без змін.

При цьому суд апеляційної та
касаційної інстанцій дійшли висновку,
що відповідачем правомірно було
донараховано позивачу спірний податок
з доходів фізичних осіб, оскільки кошти
в розмірі 26 430 000,00 грн. позивач отримала
власноруч.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія
Київського апеляційного
адміністративного суду зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
систему оподаткування", що діяв на час
виникнення податкового боргу,
платниками податків і зборів
(обов'язкових платежів) є юридичні і
фізичні особи, на яких згідно з
законами України покладено обов'язок
сплачувати податки і збори (обов'язкові
платежі).

Згідно п. 1.2, 1.3 ст. 1 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", (чинного
на час виникнення правовідносин),
податкове зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів. Податковий борг (недоїмка)
це податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Відповідно до п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" (чинного на час виникнення
правовідносин), узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена
платником податків у строки, визначені
цією статтею, визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Позивачем, приймалися заходи щодо
погашення податкового зобов'язання,
шляхом надсилання на адресу
відповідача, враховуючи приписи п.п.6.2.1
п.6.2. ст.6 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", податкових вимог,
які були отримані відповідачем.

У зв'язку з непогашенням відповідачем
податкового боргу позивачем на
підставі п.п. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» прийняте рішення № 64 від
25.10.2011р. про стягнення коштів та продаж
інших активів платника податків в
рахунок погашення його податкового
боргу, а також проведений опис активів
за актом опису № 242 від 11.11.2010 року.

Відповідно до розрахунку суми
податкового боргу, копії облікової
картки платника та пояснень
представника позивача за відповідачем
залишається податкова заборгованість
у загальному розмірі 3 964 500,00 грн.

Таким чином, передбачені чинним
законодавством заходи не привели до
погашення податкового боргу, сума
узгодженого податкового боргу в
добровільному порядку відповідачем не
сплачена. Отже, оскільки встановлено
порушення відповідачем вимог
Податкового кодексу України, суд
першої інстанції правильно прийшов до
висновку, що податковий борг виник саме
внаслідок несплати відповідачем
узгодженого податкового зобов'язання.

За таких обставин судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги є цілком
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків суду
першої інстанції, які є належним чином
обґрунтованими та правомірними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.