Справа № 826/4719/14
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 серпня 2014 року м.
Київ К/800/41964/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Черпак Ю.К., розглянувши
матеріали касаційної скарги
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 квітня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Київській області про визнання
протиправним та скасування наказу,

встановив:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 квітня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року, відмовлено в задоволенні позову
про визнання протиправним та
скасування наказу Головного
управління МВС України в Київській
області від 3 грудня 2013 року № 1796
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників
Головного управління».

Судами встановлено, що наказом
Головного управління від 21 листопада
2013 року № 1726 призначено службове
розслідування щодо перевірки даних
викладених в заяві ОСОБА_3 від 4
листопада 2013 року про можливі
неправомірні дії окремих працівників
відділу ветеринарної міліції ГУ МВС
України в Київській області.

На підставі проведеного службового
розслідування було складено та
затверджено начальником ГУ МВС України
в Київській області висновок
службового розслідування, яким,
зокрема, запропоновано оголосити
сувору догану інспектору Відділу
ветеринарної міліції ГУ МВС України в
Київській області майору міліції
ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного
проступку, який виразився у порушенні
вимог статті 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України в
частині дотримання законодавства, а
саме: порушення вимог Закону України
«Про звернення громадян» під час
розгляду заяви громадянки ОСОБА_3, що
виявилось у не проведенні повної та
об'єктивної перевірки за її зверненням.

На підставі зазначеного висновку
наказом Головного управління МВС
України в Київській області від 3
грудня 2013 року № 1796 за вчинення
дисциплінарного проступку, який
виразився у порушенні вимог статті 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України в частині
дотримання законодавства, інспектору
Відділу ветеринарної міліції ГУ МВС
України в Київській області майору
міліції ОСОБА_1 оголошено сувору
догану.

Вважаючи вказаний наказ протиправним
позивач звернувся до суду із позовом
про його скасування.

З судових рішень вбачається, що 19
вересня 2013 року ОСОБА_1 надано
оформлену листом відповідь на
звернення громадянки ОСОБА_3 від 5
вересня 2013 року.

Разом з тим, як встановлено в ході
службового розслідування та
підтверджується матеріалами справи,
позивач не погодив відповідь з
керівництвом та не зареєстрував її у
відповідному журналі. При цьому, зі
змісту листа вбачається, що позивачем
зроблено висновки відносно
протизаконності видання ліцензії
суб'єкту господарювання та
необхідність її вилучення, а також
невідповідності договору оренди
вимогам цивільного законодавства, з
огляду на положення частини першої
статті 215, частин першої, третьої, п'ятої
та шостої статті 203 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходячи зі
змісту положень частини сьомої статті 7
Закону України «Про ветеринарну
медицину» дійшли висновку, що
«вилучення» (анулювання) ліцензій, а
також розгляд законності укладення
договорів між суб'єктами
господарювання, в тому числі щодо
користування землею, не належать до
повноважень ветеринарної міліції, що
свідчить про перевищення позивачем
повноважень при встановлені
зазначених обставин та викладення
висновків з цього приводу.

Отже, ОСОБА_1 не мав права надавати
оцінку договору оренди нежилого
приміщення, оскільки такий аналіз не
відноситься до компетенції відділу
ветеринарної міліції ГУ МВС України в
Київській області, а тому вийшов за
межі своїх повноважень.

Крім того, зважаючи на акт за підписом
трьох осіб, згідно з яким позивач,
ознайомившись із наказом, від підпису
відмовився, про що зазначено в тому
числі на самому наказі, суди попередніх
інстанцій відхилили доводи позивача
щодо ненадання йому копії спірного
наказу від 3 грудня 2013 року, а також
несвоєчасне ознайомлення його із
наказом - лише 12 лютого 2014 року.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_1, посилаючись на несвоєчасне
ознайомлення та отримання спірного
наказу, недійсність акту комісії про
ознайомлення з наказом, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.

Згідно з пунктом 4 частини другої
статті 213 КАС України касаційна скарга
має містити обґрунтування вимог особи,
що подає касаційну скаргу, із
зазначенням того, у чому полягає
порушення норм матеріального чи
процесуального права та як вони
вплинули на правильність вирішення
справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини
п'ятої статті 214 КАС України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень,
касаційна скарга є необґрунтованою, а
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, оскільки заявник не навів
підстав, які б дозволили вважати, що
суди неправильно застосували норми
матеріального або процесуального
права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5
частини п'ятої статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 квітня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Київській області про визнання
протиправним та скасування наказу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ю.К. Черпак