Справа № 810/4259/14
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року №810/4259/14

Приміщення суду за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 26, зал судових
засідань № 1018

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Леонтовича А.М.

при секретарі -
Бончевій О.С.

за участю представників сторін:

від позивача:
ОСОБА_1

від відповідача:
Бойко Б.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом до профізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області визнання протиправним та
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) звернувся до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській від
25 лютого 2014 року №.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що оскаржуване рішення про
застосування фінансових санкцій є
протиправним, оскільки відповідач
дійшов помилкових висновків про
порушення ОСОБА_1 законодавства у сфері
обігу готівки. Позивач стверджує, що
вчасно та у повному обсязі здійснив
оприбуткування готівкових коштів у
книзі обліку розрахункових операцій, а
до виявлених порушень призвело не
дослідження перевіряючими усіх
істотних обставин. Зокрема позивач
наголошував, що готівка за період з 3
лютого по 5 лютого 2014 року
оприбуткована у новій книзі ОРО, яку до
перевірки позивач не міг надати,
оскільки у момент перевірки вона
перебувала на реєстрації.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав повністю, просив суд
позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, надав суду
письмові заперечення у яких вказав, що
податкове повідомлення-рішення
прийнято правомірно і підстав для його
скасування немає. Зауважував, що у ході
проведення фактичної перевірки
магазину позивача, посадовими особами
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області виявлено факт неоприбукування
гототівкових коштів за період з 3
литого по 5 лютого 3014 року.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
врахувавши норми закону, які діяли на
момент виникнення правовідносин між
сторонами, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_1 зареєстрований 10 грудня 2012 року
як фізична особа-підприємець, що
підтверджується Випискою з Єдиного
державного реєстру фізичних
осіб-підприємців (а.с. 15).

Як вбачається із матеріалів справи, у
червні 2014 року посадовими особами
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, на підставі статті 80
Податкового кодексу України,
відповідно до направлень від 6 лютого
2013 року №457 та 458, проведено перевірку
магазину ФОП ОСОБА_1, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Результати перевірки оформлені актом
фактичної перевірки та фальсифікації
даних від 6 лютого 2014 року (далі - акт
перевірки) (а.с. 9).

У ході перевірки встановлено факт не
оприбуткування готівки на загальну
суму 2613,50 грн., що виразилось у
невнесенні до книги обліку
розрахункових операцій №/р
інформації про суму готівки, що
надійшла до каси, на підставі денних
Z-звітів РРО від 3 лютого 2014 року №0187,
від 4 лютого 2014 року №188 та від 5 лютого
2014 року №189.

Таким чином, відповідач дійшов
висновку про порушення ФОП ОСОБА_1
пункту 2.6 розділу ІІ Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженим постановою правління
Національного банку України від 15.12.2004
№637, зарежстрованого в Міністерстві
юстиції України 13 січня 2005 р. за №40/10320

На підставі висновків акту перевірки,
Державною податковою інспекцією у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, згідно з абзацом 3 пункту 1
Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» прийняте податкове
повідомлення-рішення від 25 лютого 2014
року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано
штраф у розмірі 13067,00 грн. (а.с. 8).

За наслідками адміністративного
оскарження, рішенням Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 12 березня 2014 року
№300/Д/10/36/10-01-206/193 скарги позивача
залишені без задоволення, а податкове
повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із рішеннями
відповідача, позивач звернувся до суду.

Статтею 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зокрема,
зобов'язані:

проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

застосовувати реєстратори
розрахункових операцій, що включені до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, з додержанням
встановленого порядку їх застосування;

забезпечувати зберігання використаних
книг обліку розрахункових операцій та
розрахункових книжок протягом трьох
років після їх закінчення;

подавати до органів доходів і зборів
звітність, пов'язану із застосуванням
реєстратора розрахункових операцій та
розрахункових книжок, не пізніше 15
числа наступного за звітним місяця у
разі, якщо цим пунктом не передбачено
подання інформації по дротових або
бездротових каналах зв'язку.

Згідно пункту 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
№637 від 15.12.2004 р. (далі за текстом -
Положення), уся готівка, що надходить до
кас, має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Пунктом 1.2 глави 1 Положення визначено,
що готівка (готівкові кошти) - грошові
знаки національної валюти України -
банкноти і монети, у тому числі
розмінні, обігові, пам'ятні монети, які
є дійсними платіжними засобами.

Відповідно до пункту 1 Положення,
оприбуткуванням готівки є проведення
підприємствами і підприємцями обліку
готівки в касі на повну суму її
фактичних надходжень у касовій книзі,
книзі обліку доходів і витрат, книзі
обліку розрахункових операцій.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6 Положення,
передбачено, що оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (265/95-ВР ) надано право проводити
розрахунки готівкою із споживачами без
використання РРО та РК і специфіка
функціонування яких унеможливлює
оформлення ними кожної операції
касовим ордером (продаж проїзних і
перевізних документів; білетів
державних лотерей; квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів тощо),
дозволяється оприбутковувати готівку
наприкінці робочого дня за сукупністю
операцій у цілому за робочий день з
оформленням касовими документами і
відображенням у відповідній книзі
обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Статтею 1 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» встановлено, що книга обліку
розрахункових операцій - це
прошнурована і належним чином
зареєстрована в органах доходів і
зборів книга, що містить щоденні звіти,
які складаються на підставі
відповідних розрахункових документів
щодо руху готівкових коштів, товарів
(послуг).

У відповідності до п. 4.2 Положення, усі
надходження і видачу готівки в
національній валюті підприємства
відображають у касовій книзі. Кожне
підприємство (юридична особа), що має
касу, веде одну касову книгу для обліку
операцій з готівкою в національній
валюті (без урахування кас
відокремлених підрозділів).
Відокремлені підрозділи підприємств,
страхові агенти, брокери,
розповсюджувачі лотерей, які
здійснюють готівкові розрахунки із
застосуванням РРО або РК та веденням
КОРО, але не проводять операцій з
приймання (видачі) готівки за касовими
ордерами, а також підприємці касової
книги не ведуть.

Отже, для оприбуткування готівки
суб'єкт господарювання повинен
провести готівкові кошти у повній сумі
їх фактичних надходжень через
реєстратор розрахункових операцій,
роздрукувати фіскальні звітні чеки і
здійснити їх облік у книзі обліку
розрахункових операцій.

Абзацом третім статті 1 Указу
Президента України від 12.06.1995 №
436/95 "Про застосування штрафних санкцій
за порушення норм з регулювання обігу
готівки" (зі змінами та доповненнями)
установлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Як вбачається із матеріалів справи,
підставою для застосування до ФОП
ОСОБА_1 штрафних санкцій згідно абзацу 3
статті 1 Указу Президента України "Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» стало не оприбуткування
готівкових коштів у книзі обліку
розрахункових операцій №/р на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
від 3 лютого 2014 року №0187, від 4 лютого 2014
року №0188 та від 5 лютого 2014 року №189.

У ході розгляду справи позивач пояснив,
що Книга обліку розрахункових операцій
№/р була розпочата 1 серпня 2014
року та 2 лютого 2014 року у книзі
закінчились аркуші для підклеювання
денних фіскальних звітних чеків, у
зв'язку із чим до розділу ІІ книги
неможливо було внести записи про
кількість готівки, що надійшла у період
3 по 5 лютого 2014 року.

Згідно з відомостей, зазначених на
титульному аркуші Книги ОРО №/р,
оригінал якої було досліджено у
судовому засідання, а відповідна копія
міститься у матеріалах справи (а.с. 10-12),
датою закінчення книги є 2 лютого 2014
року. Вказана дата також співпадає з
останніми записами щодо
оприбуткування готівки у розділі ІІ та
кореспондує даті останнього
фіскального звітного чеку, наклеєного
на сторінку 72 книги.

Позивач стверджував, що на наступний
день, після закінчення книги, тобто 3
лютого 2014 року, сформував прошив і
пронумерував нову книгу обліку
розрахункових операцій та звернувся до
податкового органу з метою її
реєстрації.

Разом з тим, реєстрація нової книги
№Р/2 здійснена лише 6 лютого 2014
року на підставі заяви бухгалтера
позивача, що також датована 6 лютого 2014
року (а.с. 36).

Щодо даних обставин, позивач зазначив,
що з відповідними заявами до
податкового органу бухгалтер
зверталась у період з 3 по 6 лютого, втім
у реєстрації відповідної заяви
податковий орган відмовляв з різних
підстав.

З приводу викладеного судом було
допитано свідка ОСОБА_3 (далі по тексту
також свідок-1) та свідка ОСОБА_4 (далі -
свідок-2) які на підставі договору від 25
грудня 2012 року №0112-2012 (а.с. 45-47) у
перевіряємий період виконували
функції бухгалтера ФОП ОСОБА_1

Свідок-1 зазначала, що вперше із заявою
та підготовленою книгою звернулась до
канцелярії Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області 3 лютого
2014 року, на що свідку було повідомлено,
що прийом відповідних заяв канцелярією
здійснюється по вівторками та
четвергам.

Із пояснень наданих свідком-2, судом
з'ясовано, що повторно із заявою про
реєстрації книги ОСОБА_4 звернулась до
канцелярії податкового органу із
заявою про реєстрацію книги ОРО у
вівторок 4 лютого, однак посадовими
особами відповідача у реєстрації
відмовлено, у зв'язку із відсутністю
енергопостачання.

У наступний прийомний день, що було у
четвер 6 лютого 2014 року податковим
органом зареєстровано заяву (а.с. 36) та
книгу ОРО, якій присвоєно номер
№Р/2.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем
оприбуткування готівки на підставі
фіскальних звітних чеків №0187 на суму
876,00 грн., №0188 на суму 916,00 грн. та №0189 на
суму 821,50 грн. та вклеювання останніх за
період з 3 лютого по 6 лютого 2014 року
здійснювалось до нової книги №Р/2
(а.с. 7, 13-14)

Порядок реєстрації та ведення
розрахункових книжок, книг обліку
розрахункових операцій затверджено
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 28.08.2013 № 417, зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 19
вересня 2013 р. за № 1618/24150 (далі - Порядок)

Пунктом 1 розділу ІІ глави 1 Порядку
встановлено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані
зареєструвати книги обліку
розрахункових операцій (далі - книга
ОРО).

Згідно пункту 2 розділу ІІ глави 1
Порядку реєстрація книг ОРО
здійснюється в органі доходів і зборів
за основним місцем обліку суб'єкта
господарювання як платника податків.

Пунктом 7 розділу ІІ Порядку
встановлено, що для реєстрації першої
та наступних книг ОРО на господарську
одиницю в органі доходів і зборів
суб'єкт господарювання подає до цього
органу:

заяву про реєстрацію книги ОРО за
формою № 1-КОРО (додаток 3) (далі -
реєстраційна заява)

копію документа на право власності або
іншого документа, що дає право на
розміщення господарської одиниці, де
буде використовуватися книга ОРО;

книгу ОРО на господарську одиницю.

Згідно пункту 11 розділу ІІ глави 1
Порядку, у разі відсутності підстав для
відмови в реєстрації книги ОРО
посадова особа органу доходів і зборів
не пізніше двох робочих днів з дня
отримання заяви проводить реєстрацію
книги ОРО шляхом внесення даних до
інформаційної системи Міндоходів.

При реєстрації книги ОРО на
господарську одиницю посадова особа
органу доходів і зборів здійснює
записи у відповідних рядках титульної
сторінки книги ОРО (номер книги ОРО,
сформований в інформаційній системі
Міндоходів, дата реєстрації книги ОРО,
найменування органу доходів і зборів,
дані про посадову особу органу доходів
і зборів).

Після реєстрації книги ОРО на РРО в
органі доходів і зборів суб'єкт
господарювання на титульну сторінку
книги ОРО вносить запис щодо
фіскального номера та найменування
органу доходів і зборів, яким здійснено
реєстрацію книги ОРО.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ глави
1 Порядку книга ОРО має бути
прошнурована, з послідовною нумерацією
сторінок та належним чином
установленими засобами контролю, щоб
унеможливлювати розшнурування книги
ОРО або вилучення її аркушів без
порушення цілісності засобу контролю.

На титульній сторінці книги ОРО мають
бути здійснені записи щодо суб'єкта
господарювання, кількості аркушів,
номера установленого засобу контролю,
даних про РРО у разі реєстрації книги
ОРО на РРО (модифікація, заводський і
фіскальний номери, версія програмного
забезпечення).

Пунктом 6 розділу ІІ глави 4 Порядку
передбачено, що використання книги ОРО,
зареєстрованої на РРО, передбачає:

наявність книги ОРО на місці
проведення розрахунків, де встановлено
РРО;

підклеювання фіскальних звітних чеків
на відповідних сторінках книги ОРО;

щоденне виконання записів про рух
готівки та суми розрахунків, при цьому
дані за сумами, отриманими від покупців
(клієнтів), та дані за сумами, виданими
покупцям (клієнтам), записуються
окремо.

З аналізу наведених положень Порядку
та Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні вбачається, що у разі
проведення готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням
розрахункової книги, оприбуткуванням
готівки є сукупність таких дій:
фіксація повної суми фактичних
надходжень готівки у фіскальних
звітних чеках РРО (даних розрахункової
книги) та відображення на їх підставі
готівки у КОРО.

Суд звертає увагу, що статтею 1 Указу
Президента України "Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки"
встановлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Тобто, для утворення складу
правопорушення у вигляді
неоприбуткування готівки необхідним є
вчинення дій, що свідчать про
невнесення суб'єктом господарювання до
розділу ІІ Книги ОРО відомостей про
фактичне надходження готівкових
коштів відповідно до фіскальних
звітних чеків.

З аналізу викладених положень Закону
вбачається, що не оприбуткування
готівки в порядку статті 2.6 Положення
та використання незареєстрованої КОРО
не є тотожним, тобто внесення до
незареєстрованої книги обліку
розрахункових операцій відомостей про
фактичне надходження готівкових
коштів не свідчить про не
оприбуткування готівки, отже не
утворює складу правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
абзацом 3 статті 1 Указу від 12.06.1995 №
436/95.

З досліджених у судовому засіданні
Книг обліку розрахункових операцій №
/1р (а.с. 10-12), яка зареєстрована
відповідачем 9 квітня 2013 року
(розпочата 1 серпня 2013 року, закінчена 2
лютого 2014 року) та № /Р/2, яка
зареєстрована відповідачем 6 лютого 2014
року (розпочата 3 лютого 2014 року),
встановлено, що у вказаних
книгах наявні записи про суми
одержаних готівкових коштів за період
з 3 лютого по 5 лютого 2014 року за номером
Z-звіту 0187 на суму 876,00 грн., за номером
Z-звіту 0188 на суму 916,00 грн. та за номером
Z-звіту 0189 на суму 821,50 грн. Зазначені
записи відповідають наявним в
матеріалах справи Z-звітам (а.с. 7 та 14).

Таким чином, фактично позивачем
здійснювалось щоденне оприбуткування
готівки, шляхом зазначених готівкових
коштів у повній сумі їх фактичних
надходжень на підставі фіскальних
звітних чеків РРО у Книзі обліку
розрахункових операцій, що на момент
перевірки не була належним чином
зареєстрована.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
внесення даних про розрахункові
операції до книги обліку розрахункових
операцій, незареєстрованої у
встановленому порядку у Державній
податковій інспекції не є порушенням
пункту 2.6 "Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні", а саме неоприбуткування
готівки, а лише свідчить про порушення
порядку реєстрації книги обліку
розрахункових операцій, за яке
відповідальність чинним
Законодавством не передбачена.

Водночас, щодо обставин несвоєчасної
реєстрації Книги ОРО, то судом взято до
уваги, що посилання свідків та позивача
на відсутність електропостачання
відповідачем не заперечувалось.

Так представник відповідача вказав, що
з інформації, яка стала відома йому від
начальника канцелярії ДПІ у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, у період з 3 по 5 лютого 2014 року
у податковій дійсно в певний проміжок
часу було відсутнє електропостачання.

Разом з тим, представник відповідача
наголошував на тому, що така обставина
у жодному випадку не могла бути
перешкодою для реєстрації нової Книги
ОРО.

Однак, суд ставить під сумнів такі
твердження, зокрема з огляду на
положення пункту 11 розділу ІІ глави 1
Порядку реєстрації та ведення
розрахункових книжок, книг обліку
розрахункових операцій, яким
передбачено, що реєстрація Книги ОРО
відбувається шляхом внесення даних до
інформаційної системи Міндоходів.

Судом також взято до уваги, що
законодавець у Порядку реєстрації та
ведення розрахункових книжок, книг
обліку розрахункових операцій не
визначив способу внесення інформації
про фактичне надходження готівки у
момент, коли нова книга перебуває на
реєстрації у податковому органі. У той
же час, із Закону не випливає прямої
заборони здійснювати щоденне
виконання записів про рух готівки та
суми розрахунків до незареєстрованої
книги ОРО, натомість саме нездійснення
таких записів тягне за собою
накладення штрафів.

Недостатність доказів і недоведеність
відповідачем, на якого Кодекс
адміністративного судочинства України
покладає тягар доказування
правомірності прийнятого рішення, тих
обставин, які стали підставою для його
прийняття, та невірне застосування
відповідачем норм законодавства у
сфері обігу готівки, вказують на
неправомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

На підставі викладеного, враховуючи, що
матеріалами справи спростовано
висновок відповідача про порушення
позивачем порядку оприбуткування
готівки, суд дійшов висновку, що
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 25 лютого 2014 року № є
протиправним і підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, коли судом здійснюється
розгляд справ про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, у яких обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
надано суду достатніх належних і
доказів, які б спростовували б
твердження позивача, в частині сум
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, що були чинними
на момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами, зважаючи
на взаємний та достатній зв'язок
доказів у їх сукупності, виходячи з меж
позовних вимог, адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській від
25 лютого 2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 судовий збір у розмір 133 (сто
тридцять три) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі проголошення
лише вступної та резолютивної частини
постанови або прийняття постанови у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя
Леонтович А.М.

Повний текст постанови буде
виготовлено 4 серпня 2014 року.