Справа № 524/5570/14-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 р.Справа № 524/5570/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області на
постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 03.07.2014р. по справі № 524/5570/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Кременчуці Полтавської
області

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії.

За результатом розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 03.07.2014 року позов ОСОБА_1
задоволено.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області в
перерахунку ОСОБА_1 пенсій по
інвалідності відповідно до вимог ст. 49,
50, 51, 54, 67 Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян , які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ", виходячи з кратного
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області провести
перерахунок та здійснити виплати
ОСОБА_1 з 01 січня 2014 року щомісячної
основної державної пенсії по
інвалідності в розмірі не нижче 8-ми
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду
в розмірі 75-ти відсотків мінімальної
пенсії за віком, заподіяну здоров'ю, як
інваліду 2 -ї групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою
відповідно до вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54, 67
Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян , які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлених та чинних на
час виплат, з врахуванням виплачених
раніше сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1, Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області
подали апеляційні скарги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
необґрунтовану відмову суду першої
інстанції в частині позовних вимог ,
щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
виконати постанову суду негайно у
межах суми платежу за один місяць та
подати звіт про виконання судового
рішення протягом 1 місяця з дня
набрання постановою законної сили.
просить прийняти постанову, якою
змінити постанову суду першої
інстанції і додатково зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області
подати до суду звіт про виконання
судового рішення протягом 1 місяця з
дня набрання постановою законної сили.

Відповідач в обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначив, що
постанова суду першої інстанції
прийнята необґрунтовано та при
помилковому застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про відмову
в задоволенні позову.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційних скарг, дослідивши письмові
докази, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач - ОСОБА_1 - є інвалідом ІІ групи
та віднесений до 1 категорії
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
посвідченнями серії НОМЕР_1, серії
НОМЕР_2, від 06.12.2007 року, вкладкою №613346 с
від 21.12.2007 року (а.с.11).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991р. передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статей 50, 54 Закону №
796-ХІІ розміри пенсій для інвалідів ІІ
групи, щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами ІІ
групи і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до п.28 розділу 11 ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" статтю 50 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" викладено у
такій редакції: особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи -
20 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.28 розділу 11 ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" статтю до ст. 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
викладено у такій редакції: у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими зокрема по II групі
інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України, тобто є неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України,
Закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Матеріальна чи
моральна шкода, завдана фізичним або
юридичним особам актами і діями, що
визнані неконституційними,
відшкодовується державою у
встановленому Законом порядку.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", установлено, що у 2012
році норми і положення статті 50,54
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання вимог Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 1210 від 23.11.2011 року "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
набрала чинності 01.01.2012 року, згідно
вимог якої мінімальний розмір пенсії
для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" становить -
II групи інвалідності - 160 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 1 січня 2012 р.:
особам, що належать до категорії 1, II
групи інвалідності - 40 відсотків.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, статей 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Тобто, визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян на 2013 рік делеговано Кабінету
Міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень ЗУ "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" діяли протягом
бюджетного року та закінчилися 31.12.2013
року.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не встановлено
обмеження щодо виплат основної та
додаткової пенсії, не внесено змін до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
тому з 01.01.2014 року діють положення ст.ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", відповідно до яких розміри
пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо
яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами ІІ
групи і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу основна та щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виплачується з 01.01.2014 року в
розмірі встановленому постановою
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року.

Частиною 1 статті 8 Конституції
передбачено, що в Україні визнається і
дії принцип верховенства права. При
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод ( ч.3 ст.22 Конституції).

За таких обставин, правовідносини щодо
виплати додаткової пенсії особам, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС,
регулюються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а тому
застосування до таких правовідносин
підзаконного акту - постанови КМУ № 1210,
яка суперечить Закону № 796-ХІІ, є
помилковим.

Щодо доводів апеляційної скарги
позивача про те, що судом першої
інстанції не розглянуті позовні
вимоги в частині надання звіту про
виконання судового рішення протягом 1
місяця з дня набрання постановою
законної сили, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 07.07.2014 року відмовлено ОСОБА_1 у
допущенні постанови до негайного
виконання та покладання зобов'язання
на відповідача подання звіту про
виконання судового рішення, а тому,
колегія суддів зазначає, що позовні
вимоги в цій частині в оскаржуваній
постанові від 03.07.2014 року по суті не
розглядались.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги позивача є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 03.07.2014р. по справі № 524/5570/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Бершов Г.Є. Ральченко І.М.