Справа № 754/11046/14-а
Суддя: Петріщева І. В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/549/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.07.2014
м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Петріщевої
І.В., при секретарі Сивенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві про скасування
постанови № 34 від 18.02.2014р. у справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у порядку
адміністративного судочинства
звернувся до суду з зазначеною
позовною заявою, в якій просить визнати
протиправною та скасувати постанову по
справі про адміністративне
правопорушення №34 від 18.02.2014 року,
прийняту заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві Алєксєєнко Іваном
Олександровичем, не погоджуючись з
притягненням до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП у
вигляді адміністративного штрафу в
розмірі 1700,00 грн. Свої вимоги позивач
обґрунтував тим, що його вина у
вчиненні інкримінованого йому
правопорушення не доведена
допустимими доказами.

У судове засідання сторони,
повідомлені про дату та місце судового
розгляду справи, не з'явилися.

Представник позивача звернувся
до суду з заявою, про розгляд справи за
його відсутності.

Представник відповідача
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві у судове засідання не
з'явився, повідомлений про розгляд
справи належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у неї
доказів.

Вивчивши матеріали справи,
пояснення, дослідивши докази, судом
встановлені такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Суд встановив, що постановою по
справі про адміністративне
правопорушення №34 від 18.02.2014 року
заступник начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві Алєксєєнко Іван
Олександрович визнав посадову особу
ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, наклавши
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 1700,00 грн. (а.с. 4, 5).

Відповідно до даної Постанови
відповідач, будучи посадовою особою, а
саме головою правління Київської
міської організації "Військовий
автоаматор", порушив ст. 9 Закону
України "Про архітектурну діяльність",
щодо збудованих гаражів по АДРЕСА_1,
оскільки вони не відповідають
проектній документації, затвердженої
протоколом засідання Київської
міської організації "Військовий
автоаматор" від 05.03.1996р. та погодженої
Головним управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища за №394 від 23.08.1995 р.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 19 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до положень ст. 251
КУпАП, доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

У постанові про адміністративне
правопорушення, складеної відносно
позивача за ч. 1 ст. 96 КУпАП, відсутнє
посилання на конкретні правові докази,
які б свідчили, що збудовані гаражі не
відповідають проектній документації, і
які б у свою чергу спростували доводи
позивача про те, що його вина у вчиненні
інкримінованого йому правопорушенні
не доведена допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом тим, відповідачем суду не
надано жодних належних та допустимих
доказів у заперечення позовних вимог,
не здобуто таких доказів і в ході
судового засідання.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП
України, орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Підставою для притягнення до
адміністративної відповідальності є
вчинення особою адміністративного
правопорушення.

На підставі викладених правових
норм, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_1 було неправомірно притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 96 КУпАП, оскільки відповідачем,
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення, не
були з'ясовані обставини порушення
вимог законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
затверджених проектних рішень під час
нового будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту
гаражів по АДРЕСА_1.

Чи був позивач на момент
притягнення до адміністративної
відповідальності суб'єктом даного
правопорушення, відповідно до змісту
диспозиції ч. 1 ст. 96 КУпАП, відповідачем
не наведено, обставини чи винний саме
позивач в його вчиненні, також залишені
з боку відповідача без з'ясування.

Чи є обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду, чи є підстави
для передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, відповідачем, у
порушення вимог ст. 280 КУпАП, не
зазначені.

Повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, оцінивши зібрані у
справі докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах закону,
обставини справи підтверджені певними
засобами доказування, відповідач
конкретних правових доказів
правомірності свого рішення у
заперечення адміністративного позову
не надав, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що
позовна заява ОСОБА_1 про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України та ч. 1 ст. 96 КУпАП судові
витрати в даному конкретному випадку,
покладаються на рахунок Державного
бюджету України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 4-16, 69-71, 158-164, 171-2, 293 КАС
України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві задовольнити.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення №34 від
18.02.2014 року, прийняту заступником
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві Алєксєєнко Іваном
Олександровичем.

Закрити справу про
адміністративне правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:
Петріщева І.В.