Справа № 804/8330/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р. Справа № 804/8330/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Кальника В.В., розглянувши у місті
Дніпропетровську в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
відповідача 1 Прокуратури Південного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері,
відповідача 2 Генеральної прокуратури
України, третя особа Державна
казначейська служба України, про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до відповідача 1
Прокуратури Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері, відповідача 2
Генеральної прокуратури України, третя
особа Державна казначейська служба
України, в якій просить:

- визнати протиправними дії
прокуратури Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері, які виразились
у ненаданні повної та обґрунтованої
відповіді на звернення ОСОБА_1 до
Генеральної прокуратури України від
14.03.2014 року, 15.04.2014 року;

- визнати протиправними дії та
бездіяльність Генеральної прокуратури
України, які виразились у:

- направленні до прокуратури
Південного регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
- органу чиї дії оскаржувались, скарги
ОСОБА_1 від 15.04.2014 року;

- залишенні без розгляду та
надання повної та обґрунтованої
відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 15.04.2014
року;

- порушенні строку пересилання за
належністю - прокуратурі Південного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері -
скарги ОСОБА_1 від 15.04.2014 року;

- зобов'язати Генеральну
прокуратуру України, прокуратуру
Південного регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
розглянути звернення ОСОБА_1 до
Генеральної прокуратури України від
14.03.2014 року, 15.04.2014 року, та надати на них
вичерпні та обґрунтовані відповіді;

- зобов'язати Генеральну
прокуратуру України надати звіт про
виконання рішення суду відповідно до
вимог ст. 257 КАС України;

- стягнути на користь ОСОБА_1
судовий збір, а також поштові витрати у
сумі 4,60 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що:

- позивач звернувся до Генеральної
прокуратури України із зверненням
14.03.2014 року, у якому просив повідомити,
чи входить до компетенції
Дніпропетровської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Південного регіону
України відповідно до вимог ст. 29
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» розгляд скарг на
дії (бездіяльність) посадових осіб,
перелічених у пунктах 1-3 частини першої
статті 4 цього Закону, вимог щодо
прозорості інформації (ч.1 ст. 16 Закону);

- Генеральною прокуратурою України
повідомлено, що перевірку викладених у
зверненні доводів, доручено
прокуратурі Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері та зазначено,
що про результати позивачу буде
повідомлено вказаною прокуратурою;

- прокуратурою Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері позивача
повідомили про те, що відповідно до
вимог ст. 12 Закону України «Про
прокуратуру» в органах прокуратури
вирішуються звернення про порушення
прав громадян та юридичних осіб, крім
скарг, розгляд яких віднесено до
компетенції суду, що звернення
позивача будь-якої інформації про
порушення прав громадян та юридичних
осіб не містить, а роз'яснення положень
Законів до компетенції органів
прокуратури не входить, тому підстави
для задоволення звернення відсутні;

- дії прокуратури Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері позивачем були
оскаржені до Генеральної прокуратури
України;

- таким чином, на цей час позивач так і
не отримав відповіді на поставлене у
своєму зверненні від 14.03.2014 року
питання, тому, на думку позивача, дії
відповідачів суперечать вимогам
чинного законодавства, оскільки
порушуть право позивача на звернення
до державних органів та право на
отримання обґрунтованої відповіді,
гарантовані як Конституцією України,
так і Законом України «Про звернення
громадян»;

- відповідачі жодного рішення,
передбаченого Законом України «Про
звернення громадян», не прийняли, листи
відповідача 1 від 03.04.2014 р. № 21/2/19-1275вих14,
08.05.2014 року не відповідають як суті так
і формі рішення, вимоги до яких
встановлено Законом України «Про
звернення громадян», оскільки не
містять у собі правової норми у
відповідності до якої прийняті;

- право на письмове звернення, у тому
числі до державного органу, яким є
Генеральна прокуратура України, та
підпорядковані їй прокуратури, є
конституційним правом позивача, яке
передбачено прямими нормами статті 40
Конституції України;

- також, позивач вважає, що Генеральною
прокуратурою України при направленні
скарги від 15.04.2014 року до відповідача 1,
були порушені вимоги ч. 3 ст. 7 Закону
України «Про звернення громадян».

02.07.2014 року позивачем до суду подана
заява про розгляд справи без його
участі.

08.07.2014 року позивач в судове
засідання не прибув.

У судовому засіданні 08 липня 2014 року
судом у присутності представника
відповідача 1, 2 за його клопотанням
ухвалено здійснювати подальший
розгляд справи в порядку письмового
провадження з урахуванням вимог статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

Судом встановлено, що 14.03.2014 року ОСОБА_1
звернулась до Генеральної прокуратури
України із зверненням, у якому просила
повідомити, чи входить до компетенції
Дніпропетровської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Південного регіону
України відповідно до вимог ст. 29
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» розгляд скарг на
дії (бездіяльність) посадових осіб,
перелічених у пунктах 1-3 частини першої
статті 4 цього Закону, вимог щодо
прозорості інформації (ч.1 ст. 16 Закону).

17.03.2014 року звернення було отримано
Генеральною прокуратурою України та
згідно листа від 24.03.2014 року № 10/4-р
повідомлено ОСОБА_1, що перевірку
викладених у зверненні доводів,
доручено прокуратурі Південного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері та
про результати розгляду звернення
ОСОБА_1 буде повідомлено вказаною
прокуратурою.

Листом від 03.04.2014 року № 21/2/19-1275вих14
прокуратурою Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері ОСОБА_1
повідомлено про те, що відповідно до
вимог ст. 12 Закону України «Про
прокуратуру» в органах прокуратури
вирішуються звернення про порушення
прав громадян та юридичних осіб, крім
скарг, розгляд яких віднесено до
компетенції суду. Також, у відповіді
зазначено, що надане позивачем
звернення будь-якої інформації про
порушення прав громадян та юридичних
осіб не містить, а роз'яснення положень
Законів до компетенції органів
прокуратури не входить. За наведених
умов підстави для задоволення
звернення відсутні.

15.04.2014 року дії відповідача 1 позивачем
були оскаржені до Генеральної
прокуратури України (скарга отримана
18.04.2014 року), якою листом від 28.04.2014 року
№ 10/2/1-р позивачу повідомили про те, що
відповідно до статей 7, 16 Закону України
«Про звернення громадян» заява ОСОБА_1
щодо незгоди з відповіддю першого
заступника прокурора Південного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері на
попереднє звернення надіслана для
розгляду до прокуратури Південного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері.

Листом прокуратури Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері від 08.05.2014 року
№ 07/1/19-1820 ОСОБА_1 повідомлено про те, що
попередні її звернення вирішені
прокуратурою Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері повно, всебічно
та надані своєчасно відповіді.

Позивач вважає дії відповідачів
такими, що суперечать вимогам чинного
законодавства, тому звернувся до суду
за захистом порушеного права.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Приписами ст. 12 Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що прокурор
розглядає заяви і скарги про порушення
прав громадян та юридичних осіб, крім
скарг, розгляд яких віднесено до
компетенції суду.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дій прокуратури
Південного регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері,
які виразились у ненаданні повної та
обґрунтованої відповіді на звернення
ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури
України від 14.03.2014 року, 15.04.2014 року,
оскільки у відповідях прокуратури не
міститься прямої відповіді на
поставлене заявником питання, суд
зазначає, що, як вбачається з
матеріалів справ, в своєму зверненні
від 14.03.2014 року, в якому ОСОБА_1 просила
повідомити Генеральну прокуратуру
України, чи входить до компетенції
Дніпропетровської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Південного регіону
України відповідно до вимог ст. 29
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» розгляд скарг на
дії (бездіяльність) посадових осіб,
перелічених у пунктах 1-3 частини першої
статті 4 цього Закону, вимог щодо
прозорості інформації (ч.1 ст. 16 Закону),
яке за дорученням Генеральної
прокуратури 03.04.2014 року було розглянуто
прокуратурою Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері та повторному
зверненні - від 15.04.2014 року до
Генеральної прокуратури України з
аналогічним питанням про необхідність
надання роз'яснення положень Законів
України, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 ставила питання лише про
роз'яснення положень Законів України,
без зазначення відомостей щодо
порушень прав громадян та юридичних
осіб, без зазначення про вчинення
певними службовими особами
корупційних правопорушень, у зв'язку з
чим, на думку суду, ОСОБА_1 відповідачем
1 було надано повну і обґрунтовану
відповідь, оскільки до компетенції
прокуратури не входить роз'яснення
законів, а реагування не здійснювалося
за відсутності підстав, таким чином,
суд приходить до висновку, що
відповідач 1 діяв на підставі, у межах
компетенції та у спосіб, що передбачені
законом України «Про прокуратуру», а
тому позовні вимоги позивача в цій
частині є необґрунтованими, у зв'язку з
чим не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про
визнання протиправними дій та
бездіяльності Генеральної прокуратури
України, які виразились у направленні
до прокуратури Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері - органу чиї дії
оскаржувались, скарги ОСОБА_1 від 15.04.2014
року та залишення без розгляду та
надання повної та обґрунтованої
відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 15.04.2014
року, суд зазначає, що відповідно до ч. 4
ст. 7 Закону України «Про звернення
громадян» заборонено направляти
скарги громадян для розгляду тим
органам або посадовим особам, дії чи
рішення яких оскаржуються.

Відповідно до Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України (Із змінами,
внесеними наказами Генерального
прокурора України від 12.07.12 № 1гн-2, від
05.12.2012 №9гн-1, від 12.04.2013 №49), скарга це
звернення з вимогою про поновлення
прав і захист законних інтересів
громадян, інших осіб, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
службових осіб, в той час як звернення
позивача від 15.04.2014 року не зважаючи на
назву «скарга» не містить в собі вимоги
щодо поновлення права ОСОБА_1,
порушеного діями/бездіяльністю
прокуратури Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері, а навпаки,
зводиться до вимоги надати відповідну
інформацію, що адресована Генеральній
прокуратурі України.

Крім того, твердження ОСОБА_1 про
залишення без розгляду та ненадання їй
Генеральною прокуратурою України
повної та обґрунтованої відповіді на
звернення від 15.04.2014 року є також
безпідставним, оскільки, на думку суду,
звернення позивача від 15.04.2014 року
Генеральною прокуратурою України в
порядку ст. 7 Закону України «Про
звернення громадян» було правомірно
направлено за належністю до
прокуратури Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері, про що листом
№ 10/2/1-Р від 28.04.2014р. проінформовано
заявника, тобто звернення не залишено
без розгляду.

Щодо визнання протиправними дій та
бездіяльності Генеральної прокуратури
України, які виразились у порушенні
строку пересилання за належністю -
прокуратурі Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері - скарги ОСОБА_1
від 15.04.2014 року, суд зазначає, що згідно
приписів ст. 7 Закону України «Про
звернення громадян» якщо питання,
порушені в одержаному органом
державної влади зверненні, не входять
до їх повноважень, воно в термін не
більше п'яти днів пересилається за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення.

З матеріалів справи, а саме із копії
інформації Укрпошти (р: 861),
вбачається, що скарга від 15.04.2014 року
була отримана Генеральною
прокуратурою України 18 квітня 2014 року,
однак, до відповідача 1 ця скарга
надіслана та позивача про це
повідомлено лише 28.04.2014 року, тобто
тільки через десять днів, як наслідок,
суд вважає, що Генеральною
прокуратурою України був порушений
строк пересилання за належністю -
прокуратурі Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері скарги ОСОБА_1
від 15.04.2014 року, як наслідок, суд
приходить до висновку, що дії
Генеральної прокуратури України в цій
частині є протиправними.

Суд відмовляє у задоволенні
позовних вимог щодо зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
прокуратури Південного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері розглянути
звернення ОСОБА_1 до Генеральної
прокуратури України від 14.03.2014 року,
15.04.2014 року та надати на них вичерпні та
обґрунтовані відповіді, оскільки, як
було встановлено судом, Генеральна
Прокуратура України правомірно
направила звернення до прокуратури
Південного регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері,
а та, в свою чергу, надала відповіді в
межах компетенції.

Крім того, оскільки, рішенням суду
не покладено на Генеральну прокуратуру
України обов'язку вчинити певні дії, як
наслідок, суд не вбачає необхідним
зобов'язання Генеральної прокуратури
України надати відповідний звіт.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до положень статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд
приходить до висновку, що відповідачі
діяли на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені законами та
іншими нормативними актами України, а
тому позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з положень статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд присуджує позивачу суму
сплаченого судового збору в розмірі 12,18
грн. пропорційно задоволених позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відповідача 1 Прокуратури Південного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері,
Відповідача 2 Генеральної прокуратури
України, третя особа Державна
казначейська служба України, про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Генеральної
прокуратури України, які виразились у
порушенні строку пересилання за
належністю - прокуратурі Південного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері -
скарги ОСОБА_1 від 15.04.2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачений судовий
збір в сумі 12,18 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя В.В. Кальник