Справа № 804/8826/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 р. Справа № 804/8826/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Парненко
В.С.

при секретарі судового засідання
Драгота С.А.,

за участю:

представник позивача Литвинова
Ю.В.

представник відповідача 1 та
відповідача 2 Дженчако Т.М.

представник третьої особи Квач
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства «Едем» до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Бідкова В'ячеслава
Олексійовича, Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, третя особа - Державне
підприємство «Придніпровська
залізниця» про визнання протиправним
та скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2014 р. Приватне акціонерне
товариство «Едем» (надалі - позивач)
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовними вимогами до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Бідкова В'ячеслава
Олексійовича (надалі - відповідач 1),
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області (надалі - відповідач 2, разом -
відповідачі), третя особа - Державне
підприємство «Придніпровська
залізниця» (надалі - третя особа) з
наступними позовними вимогами:

1. Визнати протиправним та скасувати
рішення Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області від 21.05.2014 р. №13220044 про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень;

2. Зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області зареєструвати за Приватним
акціонерним товариством «Едем» право
власності на під'їзні залізничні колії,
розташовані на території шпалерної
фабрики за адресою: м.Дніпропетровськ,
вул. Журналістів, 9 Ж шляхом внесення
змін до свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 18.05.2011 р. серії САЕ
№053592.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що вважає відмову у
реєстрації права власності на належне
йому нерухоме майно таким, що
суперечить чинному законодавству, а
отже є усі підстави для зобов'язання
відповідача 2 зареєструвати за ним
вказане майно.

Представник позивача та представник
третьої особи в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали, просили
позов задовольнити. Третя особа надала
письмові пояснення по справі.

Представник відповідачів у судовому
засіданні проти заявлених позовних
вимог заперечував, просив у позові
відмовити.

Дослідивши письмові докази, долучені
до матеріалів справи, проаналізувавши
чинне законодавство, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, на час виникнення спірних
правовідносин, врегульовані нормами
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» (надалі - Закон).

Статтею 2 Закону встановлено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до Положення про Державну
реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 401/2011
Державна реєстраційна служба України
(Укрдержреєстр) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України та входить до
системи органів виконавчої влади.

Укрдержреєстр здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
структурні підрозділи головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, а також районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру.

Укрдержреєстр відповідно до
покладених на нього завдань здійснює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9 вказаного
Закону державний реєстратор приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Частиною 4 вказаної статті передбачено,
що державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права за умови їх
відповідності законодавству і поданим
документам (ст. 15 Закону).

Судом встановлено, що Між ПрАТ «Едем»
та ДП «Придніпровська залізниця»
укладено договір Пр/ДН-1-09673/НЮ від 16.03.2009
р. про подачу та забирання вагонів
строком дії до 19.03.2014 р.

Звернувшись за пролонгацією
вищезгаданого договору, ДП
«Придніпровська залізниця» було
заявлено про необхідність надання
документу, що підтверджує право
власності ПрАТ «Едем» на залізничні
під'їзні колії як нерухоме майно, що
знаходяться на території шпалерної
фабрики, оскільки у п. 3.3. розділу 3
Правил обслуговування залізничних
під'їзних колій, затверджених наказом
Міністерства транспорту України 21.11.2000
року № 644, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000
року за № 875/5096, визначено, що укладення
нового договору про експлуатацію
залізничної під'їзної колії (договору
про подачу та забирання вагонів)
власник колії та його контрагенти
зобов'язані надати залізниці копії
Статуту підприємства, документів, які
засвідчують право підприємницької
діяльності, та документи, які
підтверджують право власності на
залізничну під'їзну колію, а саме: витяг
або свідоцтво про реєстрацію
нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених ст. 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

З метою державної реєстрації прав на
під'їзні залізничні колії та отримання
витягу з Реєстру прав власності на
нерухоме майно ПрАТ «Едем» було подано
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності) до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області 24.04.2014 p., яка була зареєстрована
за реєстровим номером 12654746. До заяви
було надано наступні документи:
квитанції про сплату державного мита,
та сплату послуг за надання витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, договір № 2 від 20.01.2002 p.,
укладений між позивачем і ДП «УПТК» ВАТ
СМФ «Дніпротяжстрой», за умовами якого
позивач придбав під'їзну
залізно-дорожню гілку довжиною 264 м. з
одним стрілочним переводом №6, що має
вихід на ст. «Самаровка» та проходить
по території ЗАТ «Едем» (17.01.2011 р. на
підставі протоколу № 1 загальних
зборів ЗАТ «Едем» змінено назву ЗАТ
«Едем» на ПрАТ «Едем» шляхом
приведення організаційно-правової
форми підприємства у відповідність до
Закону України «Про акціонерні
товариства»), акт приймання - передачі
майна від 01.02.2002 p., відповідно до якого
зазначена під'їзна колія була передана
позивачу, як документи, які засвідчують
перехід права на нерухоме майно, яке
підлягає державній реєстрації;
технічний паспорт під'їзної
залізничної колії ПрАТ «Едем» та акт
приймання в експлуатацію державною
приймальною комісією закінченого
будівництвом під'їзного залізничного
шляху від 17.10.2003 p., як документи, що
посвідчують право власності на
побудований об'єкт нерухомості;
нотаріально завірена копія свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
серія САЕ № 053592, видане 18.05.2011 p., яким
підтверджується право власності на
цілісний майновий комплекс,
розташований за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9 Ж.
Право власності на зазначені під'їзні
колії заявлено до державної реєстрації
шляхом внесення змін до існуючого
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 18.05.2011 р. серії САЕ №
053592.

В ході розгляду заяви державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Бідковим В'ячеславом Олексійовичем
було винесено рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень № 12738599 від 29.04.2014 р.,
оскільки, заявником не подані усі
необхідні документи, а саме оригінал
свідоцтва про право власності та
технічний паспорт на вказаний об'єкт
нерухомості.

Позивачем запитувані документи було
надано, що сторонами по справі не
заперечується.

Проте 21.05.2014 р. відповідачем 1 було
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №13220044, відповідно до якого
державний реєстратор встановив, що
подані документи не відповідають
вимогам і не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. В
технічному паспорті не зазначено
адресу об'єкта.

Крім того, технічний паспорт не
відповідає вимогам чинного
законодавства, а саме приписами п.1.4
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2011 р. №127 встановлено, що
технічна інвентаризація об'єктів
нерухомого майна проводиться
суб'єктами господарювання, у складі
яких працює один або більше
відповідальних виконавців окремих
видів робіт (послуг), пов'язаних із
створенням об'єктів архітектури, які
пройшли професійну атестацію у
Мінрегіоні України та отримали
кваліфікаційний сертифікат відповідно
до ст. 17 Закону України «Про
архітектурну діяльність». На підставі
матеріалів технічної інвентаризації
складаються інвентаризаційні справи
та технічні паспорти, які скріплюються
підписом керівника та печаткою
суб'єкта господарювання, а також
підписом виконавця робіт із
зазначенням серії та номера
кваліфікаційного сертифіката та його
печаткою.

Суд звертає увагу, що в рішенні про
відмову у державній реєстрації не
зазначено які саме вимоги технічного
паспорту позивачем не додержані.

Також в оскаржуваному рішенні вказано,
що після отримання свідоцтва про право
власності та технічного паспорту було
встановлено, що залізничні колії не
входять до складу будівель та споруд по
вул. Журналістів 9 Ж.

Згідно п.4 Порядку державної реєстрації
прав на нерухома майно, затвердженого
Кабінетом Міністрів України від 17.10.2013
р. №868 не підлягають державній
реєстрації речові права та їх
обтяження на некапітальні споруди, що
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких можливе без їх
знецінення та зміни призначення.

На підставі викладеного, відповідачем 1
зазначено, що під'їзна колія - це об'єкт,
який не відповідає головним ознакам
нерухомості, а основним його
призначенням є допоміжне обладнання
відповідної частини земельної ділянки
з метою задоволення потреб ПрАТ «Едем»
у покращенні можливостей її
експлуатації за призначенням.

Під час судового розгляду справи
відповідачами зазначено, що конкретно
під'їзні залізничні колії не є окремим
об'єктом нерухомого майна, які можуть
бути зареєстровані у Державному
реєстрі прав на нерухоме майно. Тобто,
відповідач 1 при прийнятті
оскаржуваного рішення не відносив до
складу нерухомого майна під'їзні
залізничні колії, які були заявлені до
реєстрації.

Отже, визначальною обставиною при
вирішення даної справи по суті є
встановлення типу (виду) майна, до якого
відноситься об'єкт, заявлений до
реєстрації.

З даного приводу суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.1 Закону України «Про
залізничний транспорт» під'їзні колії -
залізничні колії, які призначені для
транспортного обслуговування одного
або кількох підприємств, організацій
та установ у взаємодії із залізничним
транспортом загального користування.

Відповідно до Статуту залізниць
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 6 квітня
1998 р. № 457 до залізничних під'їзних
колій належать колії, що з'єднані із
загальною мережею залізниць
безперервною рейковою колією і які
належать підприємствам, підприємцям,
організаціям та установам незалежно
від форм власності, а також громадянам -
суб`єктам підприємницької діяльності
(далі - підприємство). Під'їзні колії
призначено для транспортного
обслуговування одного або кількох
підприємств у взаємодії із залізничним
транспортом загального користування
(ст. 64).

Згідно ст. 67 вказаного Статуту
відкриття для постійної експлуатації
новозбудованої залізничної під'їзної
колії і подання на цю колію рухомого
складу допускається після прийняття
цієї залізничної колії в експлуатацію
комісією і встановлення залізницею
порядку обслуговування під'їзної
колії. На кожну залізничну під'їзну
колію складається масштабний план з
нанесенням на нього розташування
вантажних фронтів і механізмів, а також
технічний паспорт, поздовжній профіль
і креслення споруд.

Аналогічні положення містяться у
Правилах обслуговування залізничних
під'їзних колій, затверджених наказом
Міністерства транспорту України 21.11.2000
року № 644, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000
року за № 875/5096. Відповідність під'їзної
колії узгодженому з залізницею проекту
засвідчується актом, який складається
комісією за участю уповноважених
представників залізниці і власника
під'їзної колії, яка призначається
залізницею відповідно до статті 67
Статуту залізниць. Підписання акта
свідчить про прийняття даної під'їзної
колії в експлуатацію (п.1.3. Правил).

Матеріалами справи підтверджується, що
державною приймальною комісією
прийнято в експлуатацію закінчений
будівництвом під'їзний залізничний
шлях згідно Акту від 17.10.2003 р.

Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу
України, до нерухомих речей (нерухоме
майно, нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Режим нерухомої речі
може бути поширений законом на
повітряні та морські судна, судна
внутрішнього плавання, космічні
об'єкти, а також інші речі, права на які
підлягають державній реєстрації.
Рухомими речами є речі, які можна
вільно переміщувати у просторі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Статтею 5 Закону визначено, що у
Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: підприємства як
єдині майнові комплекси, житлові
будинки, будівлі, споруди (їх окремі
частини), квартири, житлові та
нежитлові приміщення. Якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація прав на
такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Ті самі положення містяться у Порядку
державної реєстрації прав на нерухома
майно, затвердженого Кабінетом
міністрів України від 17.10.2013 р. №868. Крім
того вказано, що державна реєстрація
права власності на квартиру, житлове та
нежитлове приміщення проводиться
незалежно від того, чи зареєстроване
право власності на житловий будинок,
будівлю, споруду або їх окремі частини,
в яких вони розташовані.

Суд звертає увагу, що у Національному
стандарті №2 «Оцінка нерухомого
майна», затвердженому постановою
Кабінету Міністрів від 28 жовтня 2004 року
№ 1442, визначено, що споруди - це
земельні поліпшення, що не належать до
будівель та приміщень, призначені для
виконання спеціальних технічних
функцій (абз. 10 п. 2).

Відповідно до Державного
класифікатору будівель та споруд ДК
018-2000, затвердженого та введеного в дію
наказом Держстандарту України 17.09.2000р.
№507, споруди - це будівельні системи,
пов'язані з землею, які створені із
будівельних матеріалів,
напівфабрикатів, устаткування та
обладнання в результаті виконання
різних будівельно-монтажних робіт.

Інженерними спорудами, згідно із ДК
018-2000, є об'ємні, площинні або лінійні
наземні або підземні будівельні
системи, що складаються з несучих та в
окремих випадках огороджувальних
конструкцій і призначені для виконання
виробничих процесів різних видів,
розміщення устаткування, матеріалів та
виробів, для тимчасового перебування і
пересування людей, транспортних
засобів, вантажів і таке ін.

До інженерних споруд вказаний
нормативний документ відносить
транспортні споруди, а саме під'їзні,
станційні та сортувальні колії (2121.2), до
складу яких включено і залізничні
колії промислових підприємств (2122.4).
Тобто, під'їзні залізничні колії, по
суті, є інженерними спорудами,
призначеними для транспортування
вантажів.

Суд звертає увагу, що у ході судового
розгляду справи третьою особою надані
докази реєстрації права власності на
аналогічні об'єкти нерухомого майна -
залізничні колії та роз'яснення
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області щодо
необхідності державної реєстрації
права власності на під'їзні залізничні
колії від 07.02.2012 р. №ВАТ-53-07.

Відповідно до вказаних роз'яснень,
під'їзні залізничні колії відносяться
до інженерних споруд, а отже є об'єктами
нерухомого майна, право власності на
які підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.24 Закону у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна, розміщений
на території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 5-4)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 5-5) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію; 5-6) заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень в
електронній формі подано особою, яка не
є державним кадастровим реєстратором
або державним виконавцем; 6) заявником
подано ті самі документи, на підставі
яких заявлене право та обтяження
такого права вже зареєстровано у
Державному реєстрі прав.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та Порядку надання
витягів з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 № 703, Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1141, наказом Про
затвердження форм рішень державного
реєстратора прав на нерухоме майно та
вимог до їх оформлення від 26.12.2011 № 3601/5,
Зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2011 р. за № 1538/20276 (із
змінами, внесеними згідно з Наказами
Міністерства юстиції № 1841/5 від 14.12.2012 №
1609/5 від 05.08.2013 № 289/5 від 07.02.2014)
затверджені форми рішень державного
реєстратора прав на нерухоме майно та
вимоги до їх оформлення.

Так, додатком 8 встановлено форму
рішення про відмову у державні
реєстрації прав та їх обтяжень.

Рішення формується відповідно до
встановленої форми, зокрема,
вказуються підстави для відмови у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень відповідно до ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» із зазначенням вичерпного
переліку обставин, які стали
передумовою для їх застосування.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що заявлений об'єкт до
державної реєстрації відноситься до
типу нерухомого, а отже підстав для
відмови у державні реєстрації
належного позивачу нерухомого майна, а
саме під'їзних залізничних колій,
розташованих на території шпалерної
фабрики за адресою: м. Дніпропетровськ,
вул. Журналістів 9 Ж не було.

Таким чином позовна вимога 1 підлягає
задоволенню.

З урахуванням того, що в розпорядженні
позивача маються всі необхідні
документи для здійснення державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно та такі документи надавалися до
відповідача 1, а рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень винесене всупереч вимогам
чинного законодавства, суд, задля
реалізації позивачем його законного
права вільно володіти, розпоряджатися
та користуватися майном, приходить до
висновку про зобов'язання
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області зареєструвати за Приватним
акціонерним товариством «Едем» право
власності на під'їзні залізничні колії,
розташовані на території шпалерної
фабрики за адресою: м.Дніпропетровськ,
вул. Журналістів, 9 Ж шляхом внесення
змін до свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 18.05.2011 р. серії САЕ
№053592.

Відповідно до положень ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. У
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у
справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «…адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог,
натомість відповідачами правомірність
своїх дій та рішень не доведена, а отже
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Едем» до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Бідкова В'ячеслава
Олексійовича, Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, третя особа - Державне
підприємство «Придніпровська
залізниця» про визнання протиправним
та скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області від 21.05.2014 р. №13220044 про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень;

Зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області зареєструвати за Приватним
акціонерним товариством «Едем» право
власності на під'їзні залізничні колії,
розташовані на території шпалерної
фабрики за адресою: м.Дніпропетровськ,
вул. Журналістів, 9 Ж шляхом внесення
змін до свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 18.05.2011 р. серії САЕ
№053592.

В порядку розподілу судових витрат
стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства «Едем» судовий збір в
розмірі 73,08 грн. (сімдесят три грн. 08
коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено
07 серпня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 07.08.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко
В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун