Справа № 810/2302/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року м. Київ
810/2302/14

12:00

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., при секретарі судового
засідання: Волощук Л.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Шабадей Б.В.,

від відповідача - Буйденко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Бориспіль
та Бориспільському районі Київської
області

до Колективного
підприємства «Українське
спеціалізоване управління зв'язку»

про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бориспіль та Бориспільському районі
Київської області з позовом до
Колективного підприємства «Українське
спеціалізоване управління зв'язку» про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 56257,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за особовим рахунком
відповідача утворився борг з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком № 2 за грудень 2013 і січень -
лютий 2014. Посилаючись на частину другу
Прикінцевих положень Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і пункт 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№ 64/8663, позивач просить суд стягнути
суму заборгованості з відповідача.

Територіальні органи Пенсійного фонду
України в силу закону здійснюють
функції з контролю за правильністю,
повнотою нарахування і своєчасністю
сплати страхувальниками внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а також стягнення
заборгованості за страховими внесками,
тому позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
сум вказаної заборгованості.

У ході судового розгляду представники
позивача позовні вимоги підтримали,
просили суд позов задовольнити.

Відповідач проти адміністративного
позову заперечив, просив відмовити у
його задоволенні, посилаючись на
положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та норми
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003

Крім того, відповідач зазначив, що
позивачем порушено встановлений
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України строк для
звернення до суду із даним
адміністративним позовом, оскільки
сума заборгованості становить за
серпень-грудень 2010 і січень-грудень 2011.

Таким чином, відповідач вважає, що
вимоги позивача є необґрунтованими.

У судовому засіданні представник
відповідача просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Колективне підприємство «Українське
спеціалізоване управління зв'язку»,
код за , зареєстровано як
суб'єкт господарювання 05.12.1991, що
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на підставі розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(список № 2) та частини другої
Прикінцевих положень Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з січня по грудень 2012
року, визначено розмір витрат, які
підлягають відшкодуванню за рахунок
відповідача у зв'язку з виплатою та
доставкою пенсій з листопада 2013 року,
2013 рік і з 2014 року у сумі 3077,62 грн. і 33530,30
грн. Відповідно до розрахунків витрати
необхідно відшкодувати підприємству
для виплати і доставки пенсії
призначеної на пільговій умові ОСОБА_3
Вказані розрахунки надсилались
відповідачу. При цьому, доказів
оскарження зазначених розрахунків
відповідачем суду не надано.

Надаючи правову оцінки відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначаються
Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон України від
09.07.2003 № 1058-ІV), зокрема: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

Відповідач є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 N 1058-IV.

Відповідно до частини третьої статті 18
Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхові внески
є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом. Страхові
внески, згідно зі статтею першою
вказаного Закону - це кошти відрахувань
на соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи за списком
№ 1 і за списком № 2, визначено, зокрема
підпунктами «а» і «б» - «з» частини
першої статті 13 Закону України від
05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення».

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення». У цьому випадку розміри
пенсій визначаються відповідно до
статті 27 та з урахуванням норм статті 28
цього Закону. При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

У свою чергу, статті 27, 28 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» регламентують розмір та
порядок визначення пенсії за віком, а
також мінімальний розмір пенсії за
віком.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції Пенсійний фонд
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно з абзацом четвертим підпункту 1
пункту 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України від 09.07.2003 №
1058-ІV підприємства та організації з
коштів, призначених на оплату праці,
вносять до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу п'ятого підпункту
1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України від 09.07.2003 №
1058-ІV виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно із пунктом 1 статті 1 та пунктом 1
статті 2 Закону України від 26.06.1997 №
400/97-ВР «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, зазначеною нормою абзацу
четвертого підпункту 1 пункту 2 розділу
XV «Прикінцеві положення» Закону
України від 09.07.2003 № 1058-ІV прямо
визначено обов'язок відповідача
стосовно відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Відносно твердження відповідача про
порушення позивачем встановленого
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України строку для
звернення до суду, слід зазначити
наступне.

Як вбачається із поданого
представником позивача листа
Управління Пенсійного фонду України в
м. Борисполі та Бориспільському районі
Київської області від 15.05.2014 № 5069/02,
станом на 01.01.2014 фактична сума
виплаченої пенсії і яка піддягає
відшкодуванню 114535,97 грн. У 2013 році
нараховано до відшкоудання за 2012 рік
33530,30 грн. і за 2013 рік у сумі 33713,24 грн. У
січні 2014 донараховано решту суми 47292,37
грн. за серпень - грудень 2010 року у сумі
10866,53 грн., січень - грудень 2011 року у
сумі 32407,70 грн. і донараховано у зв'язку
із зміною розміру пенсії протягом 2012 -
2013 році у сумі 4018,14 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що
відповідно до поданих розрахунків
фактичних витрат за 2013 і 2014 роки,
витрати зумовлені виплату і доставкою
пенсії ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи,
зазначеній особі пенсію на пільгових
умовах призначено 21.11.2012 на підставі
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 26.05.2011 у справі № 2-а-520/2011, яке
залишено без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09.08.2012.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Таким чином, з огляду на те, що позивач
звернувся до суду у квітні 2014 року і
враховуючи те, що позивач просить суд
стягнути заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій призначених
на пільгових умовах за період з грудня
2013 року і січня - лютого 2014 рік, строк
для звернення до суду із даним
адміністративним позовом не порушений.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Отже, позивачем доведено суду
належними та допустими доказами
позовні вимоги.

З огляду на викладене, позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Позивач не надав суду
доказів понесення ним судових витрат,
тому підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Колективного підприємства
«Українське спеціалізоване управління
зв'язку» () на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бориспіль та Бориспільському районі
Київської області заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах у сумі 56257 (п'ятдесят
шість тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 11
коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і
підписання повного тексту постанови -
02 червня 2014 р.