Справа № 255/8697/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2014 р. м. Київ
К/800/47287/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач), суддів:Амєліна С.Є.,
Заїки М.М., - провівши в порядку
касаційного провадження попередній
розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
про визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
на постанову Ворошиловського
районного суду міста Донецька від 2
серпня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 5 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України у Ворошиловському районі
міста Донецька про: визнання
протиправним і скасування рішення від
19 червня 2013 року № 1/152 в частині
відмови у перерахунку розміру
щомісячного довічного грошового
утримання; зобов'язання відповідача
здійснити з 3 червня 2013 року
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі
90 відсотків заробітної плати
працюючого судді на відповідній посаді
з урахуванням надбавки за перебування
на адміністративній посаді, надбавки
за доступ до державної таємниці,
надбавки за вислугу років та виплатити
таке без обмеження граничного розміру.

Постановою Ворошиловського районного
суду міста Донецька від 2 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 5 вересня 2013
року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано протиправним і
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
від 19 червня 2013 року № 1/152 в
частині відмови у перерахунку розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_4
Зобов'язано відповідача здійснити з 3
червня 2013 року судді у відставці ОСОБА_4
перерахунок розміру довічного
грошового утримання у розмірі 90
відсотків заробітної плати працюючого
судді на відповідній посаді згідно
довідки Апеляційного суду Донецької
області від 10 червня 2013 року, виходячи
із заробітної плати працюючого судді
на відповідній посаді та виплачувати
щомісячне довічне грошове утримання у
призначеному в такий спосіб розмірі
без обмеження його граничного розміру.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову
Ворошиловського районного суду міста
Донецька від 2 серпня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 5 вересня 2013
року і ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Переглянувши рішення судів першої та
апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги, перевіривши правову
оцінку обставин справи і повноту їх
встановлення, проаналізувавши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

З матеріалів справи вбачається, і це
правильно встановлено судами
попередніх інстанцій, що позивач
ОСОБА_4 звільнена з посади судді
Апеляційного суду Донецької області у
відставку відповідно до постанови
Верховної Ради України з 10 листопада 2010
року. Позивачеві 11 листопада 2010 року
призначено щомісячне довічне грошове
утримання у відповідності до статті 43
Закону України «Про статус суддів» від
15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ
(далі - Закон № 2862-ХІІ) у розмірі 90
відсотків заробітної плати.

З довідки від 10 червня 2013 року № 231-вих,
виданої Апеляційним судом Донецької
області, вбачається, що заробітна
плата, яка враховується при
призначенні (перерахунку) довічного
грошового утримання суддям у
відставці, складала 22710,60 гривень, в
тому числі: оклад - 12617 гривень; надбавка
за перебування на адміністративній
посаді в суді (10 відсотків) - 1261,70
гривень; надбавка за роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці (10 відсотків) - 1261,70 гривень;
надбавка за вислугу років (60 відсотків)
- 7570,20 гривень.

18 червня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
призначеного їй щомісячного довічного
грошового утримання по заробітній
платі працюючого судді відповідно до
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 7 липня 2010 року №
2453-VІ (далі - Закон № 2453-VІ) з врахуванням
Рішення Конституційного Суду України
від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Рішенням від 19 червня 2013 року № 1/152
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
відмовило позивачеві ОСОБА_4 у
здійсненні такого перерахунку.

Відповідно до частини четвертої статті
43 Закону № 2862-ХІІ (у редакції, чинній на
час призначення позивачеві
щомісячного довічного грошового
утримання) судді, який вийшов у
відставку, при наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України «Про державну службу».
Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді. Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді менше 20 років і досяг
55-річного віку (для жінок - 50 років),
розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України «Про державну службу».

Згідно частини третьої статті 138 Закону
№ 2453-VI, який набрав чинності з 30 липня
2010 року, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Разом з тим, Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року №
3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав
чинності з 1 жовтня 2011 року,
частину третю і п'яту статті 138 Закону №
2453-VI викладено в новій редакції, згідно
з якою щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (речення третє частини
п'ятої статті 138 Закону).

Рішенням Конституційного Суду України
від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону № 2453-VI у
редакції Закону № 3668-VI. В пункті
четвертому резолютивної частини
цього рішення також зазначено, що воно
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Згідно частин першої, другої статті 152
Конституції України закони та інші
правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, задовольняючи частково
позовні вимоги суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, вірно виходив з того, що рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
від 19 червня 2013 року № 1/152 в частині
відмови у перерахунку розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_4 є
протиправним, оскільки щомісячне
довічне грошове утримання позивача як
судді у відставці з 3 червня 2013 року
повинно виплачуватися у розмірі 90
відсотків заробітної плати працюючого
судді без обмеження його граничного
розміру.

Відповідно до частини третьої
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно частини першої статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
- залишити без задоволення.

Постанову Ворошиловського
районного суду міста Донецька від
2 серпня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 5 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
про визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Амєлін С.Є.

Заїка М.М.