Справа № 815/3865/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3865/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря - Музики А.О.,

представник позивача - не прибув,

відповідач - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за адміністративним позовом
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2014 року до Одеського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 з позовними вимогами про
повернення коштів у розмірі 2075,73 грн.
Заборгованість виникла у зв'язку з тим,
що відповідачем не повернуто кошти,
отримані під час перебування в статусі
безробітного, адже, як встановлено
позивачем, відповідач одночасно
працював та перебував на обліку у
центрі зайнятості. Оскільки,
заборгованість в добровільному
порядку відповідачем погашена не була,
позивач був змушений звернутися до
суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, але 23 липня 2014 року
надіслав до суду заяву, в якій просить
суд розглядати справу без участі
представника позивача, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі (а.с.37).

Відповідач - ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, повідомлявся належним
чином про дату, час та розгляду справи
належним чином, що підтверджується
наявною у матеріалах справи
телефонограмою (а.с.36).

З огляду на вищезазначене, суд вважає,
що вжив всі залежні від нього заходи
для повідомлення відповідача належним
чином для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що Виконавча
дирекція Фонду є виконавчим органом
правління Фонду, який забезпечує
виконання рішень правління. Функції
виконавчої дирекції Фонду
покладаються на органи державної
служби зайнятості. Директор Державного
центру зайнятості центрального органу
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики та його заступники
є відповідно керівником та
заступниками виконавчої дирекції
Фонду. Функції робочих органів
виконавчої дирекції Фонду
покладаються на центр зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київський і Севастопольський міські,
районні, міськрайонні, міські та
районні у містах центри зайнятості.

Білгород-Дністровський міськрайонний
центр зайнятості згідно з п.2 ст.12
вищевказаного закону є робочим органом
виконавчої дирекції Фонду, у зв'язку з
чим він виступає органом уповноваженим
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Статтею 2 Закону України «Про
зайнятість населення» встановлено, що
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові і здатні приступити до
підходящої роботи.

Пунктом 1.3 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у точу числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики №307 від
20.11.2000 р. передбачено, що допомога по
безробіттю призначається центрами
зайнятості, на які покладено функції
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (далі -
центри зайнятості), за місцем
перебування безробітного на обліку і
виплачується в установленому порядку
через банківські установи.

На підставі п.п.1 п. 5.5. вищезазначеного
Порядку виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою або іншою діяльністю,
пов'язаною з одержанням доходу
безпосередньо від цієї діяльності,
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Згідно з ч.2 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття застраховані» особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Як вбачається із матеріалів справи, 26
вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості із
заявою про надання статусу
безробітного.

Наказом від 27 вересня 2013 року № НТ130927
ОСОБА_1 надано статус безробітного та
наказом від 03 жовтня 2013 року № НТ131003
призначено допомогу по безробіттю та
розпочато виплату.

Отже, згідно довідки від 26.06.2014 року №
2396/15/05 відповідач з 26.09.2013 року по 20.03.2014
року перебував на обліку у
Білгород-Дністровському
міськрайонному центрі зайнятості як
безробітний, отримував допомогу по
безробіттю у сумі 2010,33 грн. (а.с.28).

Згідно вимог п. 3 ст. 22 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», допомога по безробіттю
виплачується з 8 дня після реєстрації
застрахованої особи в установленому
порядку в державній службі зайнятості.

Під час перебування відповідача на
обліку у центрі зайнятості позивачем
встановлено, що він працював у ТОВ
«Агрофірма «Шабо» у грудні 2013 року. За
запитом позивача, ТОВ «Агрофірма
«Шабо» підтвердила факт роботи
відповідача на підприємстві з 02.12.2013
року по 31.12.2013 року, з 08.01.2014 року по
31.01.2014 року, з 03.02.2014 року по 28.02.2014 року, з
11.03.2014 року по 31.03.2014 року (а.с.17-24). На
підставі цього, Білгород-Дністровським
міськрайонним центром зайнятості
проведено розслідування страхового
випадку та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» за результатами, якого
складено акт № 194 (а.с.16). Актом
встановлено, що ОСОБА_1 працював на ТОВ
«Агрофірма «Шабо» на підставі
укладених цивільно-правових договорів
з 02.12.2013 року по 31.12.2013 року, з 08.01.2014 року
по 31.01.2014 року, з 03.02.2014 року по 28.02.2014
року, з 11.03.2014 року по 31.03.2014 року та в той
же час перебував на обліку в
Білгород-Дністровському
міськрайонному центрі зайнятості як
безробітний з 26.09.2013 року по 20.03.2014 року,
чим порушено вимоги п. 6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
ДПА України від 13.02.2009 року № 60/62 та ч.3
ст. 36 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття України». На підставі
даного акту директором
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості
прийнято рішення про повернення
неправомірно отриманих коштів за
надані соціальні послуги громадянину
стер ненко С.С.

Отже, відповідач, перебуваючи на обліку
в Білгород-Дністровському
міськрайонному центрі зайнятості з
26.09.2013р. по 20.03.2014р. як безробітній,
працював на підприємстві на підставі
укладених цивільно-правових договорів
з 02.12.2013 року по 31.12.2013 року, з 08.01.2014 року
по 31.01.2014 року, з 03.02.2014 року по 28.02.2014
року, з 11.03.2014 року по 31.03.2014 року та
приховав вказані відомості від
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості.

З моменту виникнення обставин,
укладання договорів з ТОВ «Агрофірма
«Шабо», громадянин ОСОБА_1 отримував
допомогу в розмірі 2010,33 грн.

Згідно положень ч. 3 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття», сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до вимог п. 6.14 Порядку
надання допомоги по безробіттю у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності, якщо під
час одержання допомоги по безробіттю,
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Пунктом 6.14 Порядку передбачено, якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Порядком розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
р. N 60/62, постановою правління
Пенсійного фонду України від 13 лютого
2009 р. N 7-1 визначено механізм проведення
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення. Розслідування згідно з
цим Порядком здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітного та виплати
йому матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

У разі встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих, така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Рішення про повернення коштів
особою чи роботодавцем оформлюється
наказом.

Наказом директором
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості від
02.06.2014 року № 104 «Про повернення коштів
безробітним та відшкодування вартості
наданих соціальних послуг» (а.с.26),
зобов'язано вжити заходів по
поверненню коштів у сумі - 2010,33 грн.,
виплачених ОСОБА_1

З метою досудового вирішення спору, для
вирішення питання добровільного
повернення коштів центр зайнятості
надіслав відповідачу повідомлення від
02.06.2014 року № 2106/15/06 (а.с.25). Копію
вищезазначеного повідомлення отримано
відповідачем 07.06.2014 року, що
підтверджується підписом на
повідомленні про вручення поштового
відправлення, копія якого наявна в
матеріалах справи (а.с.25 зворотній бік).

Також відповідно до заяви ОСОБА_1 від
15.01.2014 року, між ним та позивачем
укладено договір від 15.01.2014 року №
14/14/1501 на підвищення кваліфікації за
програмою «інша діяльність у сфері
охорони здоров'я, дотримання
безпечного ведення робіт на
підприємствах сільськогосподарської
галузі». Згідно довідки від 24.06.2014 року
№ 48/01-25 позивачем на підвищення
кваліфікації ОСОБА_1 витрачено 65,40 грн.
(а.с.15).

Отже, загальна сума заборгованості, яка
підлягає стягненню із ОСОБА_1 складає
2075,73 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Таким чином, оцінюючи наявні в
матеріалах справи письмові докази у
сукупності, суд дійшов висновку, що
позивач довів суду законність та
обґрунтованість позовних вимог та вони
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутністю витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94
КАС України стягненню з відповідача не
підлягають.

На підставі вимог частини 3 статті 160
КАС України, в судовому засіданні 23
липня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 79, 86, 128,
158 -163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (6РНОКПП НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) на користь
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості
кошти в сумі 2075 грн. (дві тисячі
сімдесят п'ять гривень) 73 коп. до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття на р/рахунок
0011 в УДКСУ у
Білгород-Дністровському районі,
одержувач - Білгород-Дністровський
міськрайонний центр зайнятості, , МФО 828011.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
Л.М.Токмілова

28 липня 2014 року.