Справа № 1/305/08
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року м.
Київ К/9991/91293/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі міста Миколаєва на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.10.2011 року
та постанову Господарського суду
Миколаївської області від 23.07.2008 року
по справі № 1/305/08 за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Центральному
районі міста Миколаєва про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась до суду з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Центральному районі міста Миколаєва
про скасування податкового
повідомлення-рішення від 28 вересня 2007
року № /0, яким визначено
податкове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 8817,98 грн.
та штрафні санкції в сумі 17635,96 грн.

Постановою Господарського суду
Миколаївської області від 23.07.2008 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19.10.2011 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
виїзну позапланову перевірку позивача
з питань дотримання ним податкового
законодавства за період з 01 липня 2004
року по 30 червня 2007 року.

За наслідками перевірки прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення
за порушення позивачем пп. 3.1.1 ст. 3, пп.
4.2.1 ст. 4, п.п.8.1.1 та 8.1.2 ст. 8 Закону
України від 22 травня 2003 року № 889-IV «Про
податок з доходів фізичних осіб» (далі -
Закон №889-IV), оскільки позивач не
утримував та не перераховував податок
з доходів фізичних осіб з заробітної
плати за 2004-2007 роки.

Задовольняючи позов, суди виходили з
того, що відповідачем не доведено
правомірність прийняття ним спірного
податкового повідомлення-рішення, з
чим погоджується суд касаційної
інстанції.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС України законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права, а обґрунтованим -
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено відсутність факту
порушення позивачем положень пп. 3.1.1 ст.
3, пп. 4.2.1 ст. 4, п.п.8.1.1 та 8.1.2 ст. 8 Закону №
889-IV, що підтверджується матеріалами
справи. Належних та допустимих доказів
на підтвердження наявності в діях
позивача вказаних порушень
відповідачем не надано.

Суди, зокрема, встановили, що у позивача
робітники працювали по 2-3-4 години на
день та відповідно відпрацьованому
часу отримували заробітну плату, що
також підтверджено матеріалами справи
(т. 2 а.с. 4-85). Податок з доходу фізичних
осіб з заробітної плати утримувався та
перераховувався до бюджету з сум
виплаченого позивачем доходу, що
підтверджено також і матеріалами
перевірки (т. 1 а.с. 13).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі міста Миколаєва відхилити.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.10.2011 року
та постанову Господарського суду
Миколаївської області від 23.07.2008 року
по справі №1/305/08 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.