Справа № 9101/195380/2012
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2014 рокусправа № 0870/9646/12
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Фастовської М.А.

зв участю:

пердставника позивача:
Ліпаткіна Е.В..

Директора: Онищенко В.С..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Єлена» на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 05.11.2012 року
по справі № 0870/9646/12 за адміністративним
позовом Приватного підприємства
«Єлена» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області про визнання
протиправними дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Єлена» (далі -
Позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом про
скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області №38 від
13.04.2012 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері мостобудівної
діяльності.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що постанова про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 13.04.2012
року №38 суперечить приписам чинного
законодавства, право на експлуатацію
об'єкту будівництва без отримання
належно зареєстрованої декларації, він
отримав з урахуванням принципу
мовчазної згоди, а оскільки у
встановлені законодавством строки
державний орган не надіслав відмови у
отриманні дозвільного документа, що на
думку Позивача виключає можливість
застосування штрафних санкцій. також,
позивач зазначив про недовежденість
факту експлуатації будівлі.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 05.11.2012 року
в задоволені адміністративного позову
відмовлено.

Приватне підприємство «Єлена», не
погодившись з рішенням
адміністративного суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
05.11.2012 року скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Апеляційна скарга фактично
обґрунтована доводами
адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
посадовими особами Відповідача була
проведена перевірка дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, на підставі
якого було складено Акт від 29.03.2012 року.

Перевіркою було встановлено, що
Позивач, являючись замовником
будівництва нежитлового приміщення -
гаражу ІІ категорії складності, що
знаходиться за адресою: Запорізька
область, місто Приморськ, вулиця
Голубенко, буд.46, використовує об'єкт
будівництва під зберігання
пиломатеріалів, та в даному приміщенні
також встановлено обладнання для
розпилу деревини, яке експлуатується
без прийняття в експлуатацію об'єкта в
цілому, що є порушенням ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

На підставі зазначеного Акту,
Відповідачем була винесена постанова
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №38 від 13.04.2012 року, якою
Позивача було визнано винним у
вчиненні порушення передбаченого абз.2,
п.6, ч.2, ст..2 Закону України «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності» та
накладено штраф у розмірі 49230,00 грн.

Правомірність винесення постанова про
накладення штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності №38 від 13.04.2012
року є предметом спору, переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
закон встановлює два можливі способи
отримання прав на провадження певних
дій щодо здійснення господарської
діяльності: на підставі подання
декларації, яка не являється
дозвільним документом, та на підставі
отримання документа дозвільного
характера. В даній ситуації Позивач
звертався з документом (декларацією),
який не містить ознак дозвільного
документа, та таким не являється, а тому
винесення постанови про накладення
штрафу №38 від 13.04.2012 року є
обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст..1 Закону України « Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Відповідно до ч.8 ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
забороняється.

Відповідно до п.п.6 п.4 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу зокрема за експлуатацію
або використання об'єктів будівництва,
не прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації:об'єктів II
категорії складності - у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат.

Зміст зазначених правових норм, вказує
на те, що суб'єкт містобудування може
нести відповідальність за вчинення
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, зокрема за експлуатацію
або використання об'єктів будівництва
(об'єктів II категорії складності) не
прийнятих в експлуатацію. За вчинення
такого порушення, законодавством
передбачено штраф у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що на
момент проведення перевірки об'єкт
будівництва - нежитлове приміщення
(гараж ІІ категорії складності) не був
прийнятий в експлуатацію. В ході
перевірки виявлено, що дане приміщення
використовувалось Позивачем для
зберігання пиломатеріалів та
обладнання для розпилу деревини.

Як вбачається з адміністративного
позову, Позивач не заперечує факт
розміщення обладнання для розпилу
деревини та пиломатеріалів.

Тобто, Позивач фактично використовував
зазначений об'єкт з метою зберігання
обладнання для розпилу деревини та
пиломатеріалів.

Виходячи з вищенаведеного, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
того, що розміщення Позивачем на
об'єкті будівництва (нежитлове
приміщення - прибудова до гаражу ІІ
категорії складності) обладнання для
розпилу деревини та пиломатеріалів є
використанням об'єкта будівництва, яке
не було прийнято в експлуатацію.

Щодо посилання Позивача, не можливість
застосування до нього штрафних санкцій
у зв'язку з тим, що Відповідно до п.17
Постанови Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 року №466 «Деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт» реєстрація декларації
здійснюється з дотриманням вимог
Закону України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності»,
якою встановлена можливість
застосування мовчазної згоди, а тому
накладення штрафних санкцій є
протиправним, то суд апеляційної
інстанції зазначає наступне.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 року №466 «Деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт» визначає механізм проведення
робіт з підготовки земельної ділянки
до забудови та робіт з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту.

Проте, зазначена Постанова не визначає
порядок прийняття об'єкту до
експлуатації, а тому застосування з неї
відсилочних норм на застосування
Закону України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності»
видається неможливим.

Водночас, процедуру прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів встановлюється Постановою
Кабінету Міністрів України N 461 від
13.04.2011 «Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів» ( далі - Постанова КМУ №461).

Відповідно до п.2 Постанови КМУ №461
Прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I-III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами (далі - Інспекція) поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (далі -
декларація).

Відповідно до п.11 .п.12 Постанови КМУ №461.
Датою прийняття в експлуатацію об'єкта
є дата реєстрації декларації або
видачі сертифіката. Експлуатація
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Відповідно до п.18. п.20. п.21 Постанови КМУ
№461 Замовник (його уповноважена особа)
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції два примірники
декларації за формою згідно з додатком
1.Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію. У разі коли декларація
подана чи оформлена з порушенням
установлених вимог, Інспекція повертає
її на доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Зміст зазначених правових норм вказує
на те, що процедура прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва
визначається окремим Порядком.
Прийняття в експлуатацію зокрема
об'єктів ІІ категорії складності,
проводиться шляхом реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, яка здійснюється
протягом десяти днів з моменту подання
декларації. Експлуатація об'єктів не
прийнятих в експлуатацію
забороняється.

Водночас, зазначеними нормами не
встановлена можливість застосування
принципу мовчазної згоди суб'єктом
містобудування, у випадку, якщо
інспекція не зареєструє декларацію або
не поверне її на доопрацювання
протягом строку, встановленого
законом.

Тобто, застосування суб'єктом
містобудування принципу мовчазної
згоди в процедурі прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів видається неможливим,
оскільки можливість застосування
такого принципу не передбачена
Постановою Кабінету Міністрів України
N 461 від 13.04.2011 «Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів».

Щодо посилання Позивача на те, що
зазначена прибудова не належить на
праві власності ПП «Єлена», як на
підставу, яка виключає застосування
відповідальності до підприємства, то
апеляційний суд зазначає, що
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації направлені для
узгодження саме від імені ПП «Єлена»,
що свідчить про наміри введення об'єкта
в експлуатацію саме підприємством.
Зокрема, в адміністративному позові
зазначено, що саме ПП «Єлена» прийняло
рішення про будівництво додаткового
житлового приміщення для здійснення
своєї статутної діяльності. зазначені
обставини свідчать про те, що саме ПП
«Єлена» здійснювало експлуатацію
об'єкту будівництва без ведення його в
експлуатацію.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо того, що заявлені
позовні вимоги є необгрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню, а
доводи та посилання Позивача
спростовуються наявними в матеріалах
справи документами.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що оскаржувана постанова
Запорізького окружного
адміністративного суду від 05.11.2012 року
у є законною і обґрунтованою, а
підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ч. 3
ст. 160, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Єлена»- залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 05.11.2012 року
по справі № 0870//9646/12- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко