Справа № 569/3497/14-а
Суддя: Ореховська К.Е. К. Е.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/3497/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року
м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області

в складі головуючого судді -
Ореховська К.Е.

при секретарі - Шкіндер І.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Семчук О.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Рівне справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління державної пенітенціарної
служби України в Рівненській області
про визнання протиправною
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень , зобов'язання вчинення дій
, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Управління
державної пенітенціарної служби
України в Рівненській області про
визнання протиправною бездіяльність
суб'єкта владних повноважень ,
зобов'язання вчинення дій .

В обґрунтування позову, позивач
зазначив, що він звернувся до сектору
по роботі з особовим складом
управління Держдепартаменту з питань
виконання покарань у Рівненській
області з питання щодо обрахунку
вислуги років для звільнення зі служби
в органах виконання покарань у
пільговому обчисленні один місяць
служби за півтора у період з 19 грудня 1996
року по 23 квітня 1998 року відповідно до
постанови KM України від 17.07.1992 року № 393
«Про порядок обчислення вислуги років,
призначення і виплата пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей» з метою
подальшого отримання пенсії. Проте,
відповідач відмовив йому , зазначивши
що зазначена служба не обраховується
як пільгова.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі без змін та
доповнень, з підстав зазначених в
позові. Просять суд визнати
неправомірною бездіяльність
Управління державної пенітенціарної
служби України в Рівненській області з
неоформлення та ненаправлення до
Головного управління Пенсійного Фонду
України в Рівненській області
пенсійних матеріалів та зобов'язати
Управління державної пенітенціарної
служби України в Рівненській області
оформити відповідні пенсійні
документи по ОСОБА_1 для представлення
до Головного управління Пенсійного
Фонду України в Рівненській області
для призначення, нарахування та
виплати пенсії за вислугу років в
порядку і розмірі визначених Законом
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб ",
Постановою КМУ "Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей" від 17.07.1992р. №393, стягнути
моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., а
також стягнути з відповідача судові
витрати.

Представник відповідача Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Рівненській області
заперечив проти задоволення позову з
підстав зазначених в запереченнях,
просить суд відмовити в задоволенні
позову посилаючись на їх
безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши надані в
справі докази, встановлені обставини,
оцінивши їх в сукупності, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу в Городищенській виправній
колонії управління ДПтС України в
Рівненській області (№ 96) на посаді
молодшого інспектора-кінолога відділу
охорони, мав спеціальне звання старший
прапорщик внутрішньої служби та був
звільнений зі служби в органах
виконання покарань 03 вересня 2012 року по
п. 63 «ж» (за власним бажанням) Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

На момент звільнення позивача зі
служби в органах виконаний покарань
діяв Закон України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Так, статтею 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» передбачено умови призначення
пенсій за вислугу років.

Відповідно до частини першої цієї
статті пенсія за вислугу років
призначається: особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону
(крім осіб, зазначених у частині третій
статті 5 цього Закону), незалежно від
віку, якщо вони звільнені зі служби з 1
жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на
день звільнення мають вислугу 20
календарних років та 6 місяців і більше.

Статтею 17-1 зазначеного Закону
врегульовано питання порядку
обчислення вислуги років та визначення
пільгових умов призначення пенсій
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України,, а статтею 12 даного Закону
-умови призначення пенсій за вислугу
років.

Сукупністю досліджених доказів
встановлено, що вислуга на момент
звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу
управління ДПтС України в Рівненській
області від 03 вересня 2012 року №45о/с
становила в календарному обчисленні - 15
років 04 місяці 15 днів. Права на
призначення пенсії за вислугу років
він не мав.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 11.06.2012 року
визнано протиправними дії Управління
державної пенітенціарної служби
України в Рівненській області, щодо не
зарахування позивачу вислуги років в
пільговому обчисленні для призначення
пенсії; зобов'язано Управління
провести розрахунок вислуги років для
призначення пенсії, з урахуванням
пільгового обчислення вислуги років,
за період з 19 грудня 1996 року по 23 квітня
1998 року, з розрахунку один місяць
служби за півтора місяця.

Дана постанова суду залишене без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2012 року.

На виконання постанови Рівненського
міського суду від 11 червня 2012 року,
управління Державної пенітенціарної
служби України в Рівненській області
здійснило перерахунок пільгового
обчислення вислуги років ОСОБА_1

Дана обставина підтверджується
наказом управління ДПтС України в
Рівненській області від 19 листопада 2012
року №58о/с.

Таким чином, календарна вислуга є
єдиною умовою для призначення пенсій
за вислугу років у відповідності до ст.
12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», а пільгове обчислення вислуги
років визначає розмір пенсії за
вислугу років у відповідності до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» лише при наявності такого права.

Судом встановлено, що , що пільгова
вислуга ОСОБА_5 на день його звільнення
стала складати - 21 рік 04 місяці 28 днів.
Так як календарна вислуга ОСОБА_1
залишилася без змін, права на
призначення пенсії за вислугу років
він так і не набув. Відповідно пенсійні
матеріали на нього не оформлялися та до
Головного управління пенсійного фонду
україни в Рівненській області не
направлялися.

Крім того суд звертає увагу на ті
обставини, що звільнення осіб рядового
та начальницького складу
кримінально-виконавчої служби
Рівненської області проводиться
начальником управління Державної
пенітенціарної служби України в
Рівненській області . Рішення щодо
звільнення приймаються на кадровій
комісії управління ДПтС України в
Рівненській області , що знаходить своє
відображення в протоколах кадрових
комісій . У 2011 році позивач з рапортом
про звільнення не звертався, кадрову
комісію з даного питання не проходив.

З огляду на вищезазначене та виходячи з
системного аналізу норм права, суд
вважає, що законних підстав для
оформлення матеріалів для призначення
пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та
направлення їх до Головного управління
Пенсійного Фонду України в Рівненській
області не було а Управлінням
державної пенітенціарної служби
України в Рівненській області
здійснено всі дії у відповідності до
норм чинного законодавства та своїх
повноважень.

Крім того, однією з вимог позивача є
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 2000,00 грн.

Однак позовні вимоги в цій частині не
підлягають до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95
р. при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди з'ясуванню підлягають: наявність
такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювана, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача, вини останнього в
її заподіянні.

Так як бездіяльність відповідача щодо
оформлення матеріалів для призначення
пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та
направлення їх до Головного управління
Пенсійного Фонду України в Рівненській
області не є протиправною, тому
відсутні підстави для стягнення
моральної шкоди, у зв'язку з чим, суд
прийшов до висновку про відмову за
задоволеній в цій частині вимог.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

На підставі ст. ст. 12,17-1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб, Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р
, керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 70, 71, 99-102 , 122,
143, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління державної
пенітенціарної служби України в
Рівненській області про визнання
протиправною бездіяльність суб'єкта
владних повноважень , зобов'язання
вчинення дій - відмовити, з зв"язку з їх
безпідставністю.

Постанова суд може бути оскаржена до
Житомирського адміністративного
апеляційного суду через Рівненський
міській суд протягом дестяи днів з
моменту його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Ореховська К.Е.