Справа № 813/4839/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/4839/14
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Сидор Н.Т.,
за участю секретаря судового засідання
представника відповідача Глода А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання незаконними дій, скасування
рішень та зобов'язання до вчинення дій,
09.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, в якому
- визнати незаконною дію Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, а саме державного виконавця
Глод А.Р. по винесенню постанови ВП №
40617078 від 11.11.2013 року про відкриття
виконавчого провадження;
- визнати незаконною та скасувати
постанову Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, а саме державного виконавця
Глод А.Р. ВП № 40617078 від 11.11.2013 року про
відкриття виконавчого провадження;
- зобов'язати Личаківський відділ
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції відмовити у відкриття
виконавчого провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ч. 3 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
№1058, згідно якої стягувач видавав
виконавчий документ та скеровував його
до примусового виконання органами
державної виконавчої служби з 01.01.2011
року втратила чинність на момент
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №340617078 від
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з мотивів наведених у
позові, просив такі задовольнити у
Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 заперечив. Пояснив, що вимога
про сплату недоїмки надіслана у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а дії відповідача по
винесенню постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №340617078 від
11.11.2013 року вчинені в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому просив в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, виходив з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутись до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.
Статтею 55 Конституції України
визначено, що кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
Слід врахувати, що у відповідності до
вимог п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).
Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентується Законом
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999 року №606-ХІV з наступними
змінами та доповненнями. Вказаний
нормативний акт є спеціальним по
відношенню до інших нормативних актів
при вирішенні питання щодо оцінки дій
державного виконавця.
Відповідно до ч. 5 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) можуть бути оскаржені
до відповідного адміністративного
суду в порядку, передбаченому законом.
У відповідності до ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
Вирішуючи позовні вимоги в частині
визнання незаконними дій державного
виконавця Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Глод А.Р. щодо винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 11.11.2013 року ВП № 40617078 та
визнання такої постанови незаконною та
її скасування, суд приходить до
висновку, що такі задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.
Управлінням Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова було
винесено вимогу № Ф-1324-У від 02.08.2013 року
про сплату недоїмки платником єдиного
внеску на загальну суму 1194,03 грн.
Зазначену вимогу було надіслано
боржнику, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
В матеріалах справи міститься копія
заяви про відкриття виконавчого
підписана першим заступником
начальника Управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі м.
Як вбачається з матеріалів справи,
постановою державного виконавця
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Глод А.Р.
від 11.11.2013 року ВП № 40617078 відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого документа - вимоги
управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі № Ф-1324-У від 02.08.2013
року про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки в
розмірі 1194,03 грн. В судовому засіданні
встановлено, що копію зазначеної
постанови позивач отримав 01.07.2014 року.
Згідно ч. 4 ст. 25 Закону України від
08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону державною виконавчою
службою підлягають виконанню, окрім
перелічених там виконавчих документів
також рішення інших органів державної
влади, якщо їх виконання за законом
покладено на державну виконавчу
Такий обов'язок на органи державної
виконавчої служби покладає, зокрема,
Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 року №2464-VI, у ч. 4 ст. 25 якого
передбачено, що територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату. Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. У разі якщо
платник єдиного внеску протягом десяти
робочих днів з дня надходження вимоги
не сплатив зазначені у вимозі суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом Пенсійного фонду, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки. У частині 5 цієї статті також
зазначено, що вимога територіального
органу Пенсійного фонду про сплату
недоїмки або рішення суду щодо
стягнення суми недоїмки виконується
державною виконавчою службою в
порядку, встановленому законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», термін
недоїмка вживається в наступному
значенні - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом.
У даному випадку, суд встановив, що
вимога Управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі м.
Львова № Ф-1324-У від 02.08.2013 про стягнення
з ОСОБА_1 недоїмки в розмірі 1194,03 грн, на
підставі якої відкрито виконавче
провадження ВП № 40617078 від 11.11.2013 року
державним виконавцем Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Глод А.Р., прийнята на підставі
ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», які в силу
вимог цього ж Закону є виконавчими
документами і виконуються державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.
Крім того, суд звертає увагу на те, що
зазначена вимога про сплату недоїмки
позивачем була отримана ще 23.08.2013 року
(що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення) та у
встановлений законодавством строк
оскаржена не була, отже сума недоїмки в
розмірі 1194,03 грн вважається узгодженою.
Отже, згідно ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що державний виконавець
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Глод А.Р.
діяв відповідно до норм чинного
законодавства України, а постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 40617078 від 11.11.2013 року винесено
правомірно та в межах, визначених
Вирішуючи позовну вимогу в частині
зобов'язання відповідача відмовити у
відкритті виконавчого провадження, то
така також не підлягає до задоволення з
наведених вище обставин, а також з тих
підстав, що суди не вправі виходити за
межі своїх повноважень та брати на себе
повноваження суб'єкта владних
повноважень, в даному випадку
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції
Так, адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України
критеріям, не може втручатись у
дискрецію суб'єкта владних
повноважень. Завдання
адміністративного судочинства полягає
в гарантуванні дотримання права, а не у
втручанні у дискреційні повноваження
суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на наведене вище, суд
приходить до висновку, що дії
відповідача відповідають вимогам,
встановленим ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому,
виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати у формі судового збору в
розмірі 73,08 грн. у даній справі зі
сторін стягненню не підлягають,
оскільки витрати, які понесла сторона,
не на користь якої ухвалено судове
рішення, їй не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с
т а н о в и в:

в задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та
підписано 30.07.2014 року.

Суддя
Сидор Н.Т.