Справа № 814/1117/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

13 червня 2014 року
Справа № 814/1117/14

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Малих О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за

адміністративним позовом: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача: Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
(вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030)

про: визнання неправомірними дії,
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до суду
з позовом до Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
(далі - відповідач) про зобов'язання
вчинити певні дії.

Заявою від 13.06.3014 року позивач зменшив
позовні вимоги.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) позивач має право в
будь-який час до закінчення судового
розгляду збільшити або зменшити розмір
позовних вимог або відмовитися від
адміністративного позову.

Судом справа розглядається в обсязі
зменшених позовних вимог, а саме:

- визнати неправомірними дії ДПІ у
Центральному районі міста Миколаєва ГУ
Міндоходів в Миколаївській області
щодо коригування показників
податкової звітності ФОП «ОСОБА_1» ІПН
НОМЕР_1 з податку на додану вартість за
березень-вересень 2011 року;

- зобов'язати ДПІ у Центральному районі
міста Миколаєва ГУ Міндоходів в
Миколаївській області поновити
показники податкової звітності ФОП
«ОСОБА_1» ІПН НОМЕР_1 з податку на додану
вартість за березень-вересень 2011 року.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що акт перевірки
відповідачем складений з порушенням
чинного законодавства України, а
внесені на підставі даного акту
перевірки податковим органом до
«Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
коригування показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань
позивача, задекларованих останнім сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період
березень-вересень 2011 року, порушують
права позивача.

Відповідач проти позову заперечує, в
запереченнях зазначив, що сам по собі
акт перевірки - це службовий документ,
який лише затверджує факт проведення
перевірки та ії результати, але ніяким
чином сам по собі не несе будь-яких
наслідків для суб'єкта перевірки. В
зв'язку з чим в задоволені позову
просить відмовити в повному обсязі (т. 1
арк. спр. 55).

Представники позивача та відповідача
надали клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження (т. 2
арк. спр. 209, 210).

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Як встановлено судом, позивач, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1,
зареєстрований Виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради 02.04.2007р., про
що свідчить Свідоцтво про державну
реєстрацію номер запису про державну
реєстрацію № 2 029467.

Відповідно до наказу ДПІ У
Центральному районі Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області від 30.03.2014 року прийнято наказ
№ 280 про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
підставі ст. 20, ст. 75, п.п. 78.1.1. п. 78.1
статті 78, 79 Податкового кодексу України
(далі - ПК України) та у зв'язку з
отриманням від ДПІ у Приморському
районі м. Одеси Одеської області акту
про неможливість проведення перевірки
від 16.05.2013 року № 2865/22-3/30047509 ПП
«Гамма-Плюс» за наявності розбіжностей
між податковим кредитом та податковим
зобов'язанням відповідно до
інтегрованої автоматизованої
інформаційної системи ДПС системи
«Податковий блок» (т. 1 арк. спр. 16).

В період з 20.03.2014 року по 26.03.2014 року
відповідачем було проведену
документальну позапланову невиїзну
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додатну вартість по взаємовідносинам
із контрагентом-постачальником ПП
«Гамма-Плюс» () за
березень - вересень 2011 року, за
результатом якої складений акт №
265/14-03-17-03-08/НОМЕР_1 від 01.04.2014 року (т. 1
арк. спр. 14 - 41).

За висновками акту, перевіркою
встановлено порушення позивачем п. 44.1
ст. 44, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1
завищено суму податкового кредиту
сформованого від ПП «Гама-Плюс» в сумі
61 180,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
податковим органом до «Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» внесені коригування
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача,
задекларованих останнім сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період
березень-вересень 2011 року (т. 1 арк. спр.
63 - 69).

Згідно до вимог п. 86.1 ст. 86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Відповідно до вимог п. 3 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 року № 984 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 січня 2011 року за №
34/18772 (далі по тексту - Порядок № 984), акт -
це службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

У пункті 6 розділу І цього Порядку
зазначено, що факти виявлених порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Пунктом 6 розділу ІІ Порядку
передбачено, що висновок акта (довідки)
документальної перевірки складається
таким чином: зазначається опис
виявлених перевіркою порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень.

З наведеного вбачається, що акт
перевірки є носієм доказової
інформації, в якому викладається
суб'єктивна думка перевіряючого та
його оціночні судження щодо наявності
з боку платника порушень податкового
та іншого законодавства, тому висновки
інспектора ДПІ, що викладені в акті
документальної перевірки, не впливають
на стан суб'єктивних прав платника та
не створюють для нього будь-яких
додаткових обов'язків.

Спосіб дій органу державної податкової
служби в разі виявлення факту
неправильного обрахування платником
податків податкового зобов'язання
визначений п. 54.3 ст. 54 Податкового
кодексу України, де указано, що
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо, зокрема, дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, заявлених у
податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках (пп. 54.3.2 п. 54.3 ст.
54 ПК України).

За правилами п. 58.1 ст. 58 Податкового
кодексу України у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення (абз. 1 п. 58.1 ст. 58
ПК України).

Аналізуючи положення наведених норм
закону, суд дійшов висновку, що у
випадку виявлення факту заниження
платником податків податкового
зобов'язання, рівно як і у випадку
виявлення факту завищення платником
податків податкового зобов'язання, в
тому числі і внаслідок декларування
неіснуючого об'єкта оподаткування,
податковий орган має право, а не
обов'язок прийняти відповідне
податкове повідомлення-рішення,
оскільки при розгляді висновків акту
перевірки уповноважена посадова особа
може як погодитися з висновками
ревізора-інспектора, який проводив
перевірку, так і відхилити їх.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86
Податкового кодексу України, податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником податкового органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень, а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

Відповідач, встановивши в акті
перевірки порушення позивачем норм
податного законодавства, податкового
повідомлення-рішення, як того вимагає
Податковий кодекс України, не приймав,
проте вніс до «Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» коригування
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача,
задекларованих останнім сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період
березень-вересень 2011 року, урахувавши
при цьому висновки акту перевірки.

Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.04.2008 № 266 (далі - Порядок).

Згідно пункту 2.14 Порядку, інформація
податкової звітності з ПДВ, надіслана
до центральної бази даних податкової
звітності, у розрізі контрагентів
підлягає співставленню засобами
системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України з
метою виявлення платників ПДВ, якими
занижено суму податкових зобов'язань
або завищено суму податкового кредиту.

Таким чином, інформація, що міститься в
АС «Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА», може вплинути на права
платника податків в сфері
публічно-правових відносин щодо
створення публічно-правової
інформації.

Крім того, пунктом 2.21 Порядку
передбачено, що підсумки перевірок за
результатами автоматизованого
співставлення податкової звітності з
ПДВ на центральному рівні
відображаються в описовій частині акта
перевірки (камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС
«Аудит». По мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, за наслідками перевірки
відповідачем не приймалося
податкове-повідомлення рішення, а тому
дії відповідача щодо зняття у позивача
показників податкового зобов'язання та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів є безпідставними.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст.71, 94, 98, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Центральному
районі міста Миколаєва ГУ Міндоходів в
Миколаївській області щодо
коригування показників податкової
звітності ФОП «ОСОБА_1» ІПН НОМЕР_1 з
податку на додану вартість за
березень-вересень 2011 року.

3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Центральному районі міста
Миколаєва ГУ Міндоходів в
Миколаївській області поновити
показники податкової звітності ФОП
«ОСОБА_1» ІПН НОМЕР_1 з податку на додану
вартість за березень-вересень 2011 року.

4. Повернути з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1
31427847) судовий збір у розмірі 73,08 грн.,
сплачений за квитанцією № BNK1.623360.1 від
24.04.2014 року.

Постанова набирає законної сили
після закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.В. Малих