Справа № 2а/679/155/13
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2014 р.
м.Київ
К/800/53618/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Стрелець
Т.Г.,

Цуркан М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Нетішині Хмельницької області на
постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 01 липня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області, третя особа:
Державне підприємство Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області, третя особа -
Державне підприємство Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», в якому просив визнати
нечинним рішення відповідача від 28
травня 2013 року №4142/04 щодо відмови в
зарахуванні до пільгового стажу
періодів роботи з 18 червня 1993 року по
26 липня 1995 року та з 02 березня 1997 року по
30 вересня 2000 року на робочих місцях і
посадах, що відносяться до робіт з
особливо шкідливими умовами праці
(ОШУП-1) за Списком №1; зобов'язати
відповідача зарахувати вказані
періоди роботи до пільгового стажу за
Списком №1, провести перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням
пільгового стажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що звернувся до відповідача з
заявою про призначенням пенсії на
пільгових умовах, проте отримав
відмову в зарахуванні періодів
роботи з 18 червня 1993 року по 26 липня 1995
року у зв'язку з непроведенням
атестації робочого місця та з 02 березня
1997 року по 30 вересня 2000 року до
пільгового стажу за Списком №1,
посилаючись на те, що атестація
робочого місця начальника цеху
централізованого ремонту вперше
проведена 27 липня 2000 року наказом №773-к,
що підтверджує право виходу на пенсію
за Списком №2.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 01 липня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року, визнано нечинною відмову від 28
травня 2013 року №4142/04 Управління
Пенсійного фонду України м.Нетішин
Хмельницької області в зарахуванні
ОСОБА_2 періодів роботи з 18 червня 1993
року по 26 липня 1995 року, з 02 березня 1997
року по 30 вересня 2000 року до пільгового
стажу за Списком №1 в ДП НАЕК
«Енергоатом» від імені і за дорученням
якої діє ВП Хмельницька АЕС;
зобов'язано відповідача зарахувати
позивачу період роботи з 18 червня 1993
року по 26 липня 1995 року, з 02 березня 1997
року по 30 вересня 2000 року до пільгового
стажу за Списком №1 в ДП НАЕК
«Енергоатом» від імені і за дорученням
якої діє ВП Хмельницька АЕС до
пільгового стажу за Списком №1 і
призначити пенсію з моменту звернення,
а саме з 20 травня 2013 року.

Рішення судів першої та апеляційної
інстанції мотивовані тим, що обов'язок
проведення атестації робочих місць
покладено законодавцем на керівників
підприємств, тому відмова відповідача
не може позбавити позивача його
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питання надання
пенсій за Списком №1 на пільгових
умовах відповідно до п.«а» ч.1 ст.13, ст.62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та п.4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою КМУ
від 01 серпня 1992 року №442.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями, Управління Пенсійного фонду
України в місті Нетішині Хмельницької
області звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Державне підприємство Національна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», від імені за дорученням
якої діє ВП «Хмельницька АЕС», у
поданих запереченнях просить залишити
касаційну скаргу без задоволення,
судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 18 червня 1993 року
призначений на посаду виконуючого
обов'язки заступника начальника
централізованого ремонту реакторного
відділення ВП Хмельницька АЕС; 19 грудня
1993 року призначений на посаду
заступника начальника централізовано
ремонту реакторного відділення; 02
березня 1997 року призначений на посаду
начальника цеху централізованого
ремонту; 02 січня 2002 року переведений
заступником начальника
виробничо-технічної служби по
організації виробництва, що
підтверджується відповідними записами
у трудовій книжці.

Виконувана позивачем робота
відносилась до Списку №1,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів СССР від 26 січня 1991 року №10,
Розділу XXIV «Атомные энергетика и
промышленность» та до Списку №1
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№162, Розділу XXIV «Атомні енергетика та
промисловість».

20 травня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Нетішині Хмельницької області з
заявою про призначення йому пенсії на
пільгових умовах.

Листом від 28 травня 2013 року №4142/04
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішин Хмельницької області
відмовило позивачу у призначенні
пенсії на пільгових умовах за Списком
№1 з посиланням на те, що період роботи
з 18 червня 1993 року по 26 липня 1995 року не
може бути зарахований у зв'язку з не
проведенням атестації робочого місця,
період роботи з 02 березня 1997 року по 30
вересня 2000 року не включений до
пільгового стажу за Списком №1 з
посиланням на те, що атестація робочого
місця начальника цеху
централізованого ремонту вперше
проведена 27 липня 2000 року наказом №773-к,
що підтверджує право виходу на пенсію
за Списком №2.

Вважаючи відмову відповідача у
призначенні пенсії на пільгових умовах
неправомірною, ОСОБА_2 звернувся до
суду.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці - за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад та
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків №1 та №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах затверджено
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01 грудня
2005 року за №1451/11731. Згідно п.3 Порядку
при визначені права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.1-2 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що записи у трудовій
книжці та довідки, які містяться у
матеріалах справи, підтверджують
характер роботи позивача у спірний
період за Списком №1, що надає ОСОБА_2
право на включення цих періодів до
стажу та право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року №442 затверджений
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці.

Пунктом 2 вказаної постанови
встановлено, що відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за списками № 1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Порядку атестація
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до ч.2 п.4 Порядку
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, своєчасність та проведення
атестації робочих місць за умовами
праці не залежить від працівника і не
може обмежувати його право на
отримання пенсії.

У відповідності до ч.3 п.4 Порядку
позачергово атестація проводиться у
разі докорінної зміни умов і характеру
праці з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу,
профспілкового комітету, трудового
колективу або його виборного органу,
органів Державної експертизи умов
праці з участю установ
санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

З матеріалів справи вбачається, що
атестація робочого місця позивача, яка
проводилась 16 березня 1992 року, була
здійснена у порядку та у відповідності
до діючого законодавства, докорінних
змін умов і характеру праці позивача до
27 липня 2000 року не відбулося, тому були
відсутні підстави для проведення
позачергової атестації.

Згідно наказу ВП «Хмельницька атомна
електростанція» №773-к атестація
робочого місця позивача проведена 27
липня 2000 року, яким встановлена зміна
умов праці з Списку №1 на Список №2
, чим підтверджується дія Списку №1 до
проведення вказаної атестації.

За вказаних обставин справи, судова
колегія вважає правильними висновки
судів попередніх інстанцій про
наявність достатніх підстав для
задоволення позовних вимог, оскільки в
період роботи з 18 червня 1993 року по 26
липня 1995 року, з 02 березня 1997 року по 30
вересня 2000 року позивач фактично
виконував роботу в особливо шкідливих
умовах праці за Списком №1.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає правильними висновки
суддів першої та апеляційної інстанції
про безпідставність відмови
відповідача у зарахуванні періодів
роботи позивача з 18 червня 1993 року по 26
липня 1995 року та з 02 березня 1997 року по 30
вересня 2000 року до пільгового
обчислення пенсії за Списком №1.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Нетішині Хмельницької області
залишити без задоволення.

Постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 01 липня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді