Справа № 826/9133/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2014 року 09:59
№ 826/9133/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М,
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомПриватного підприємства
«Бізнес-Альянс» до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києвіпровизнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулося Приватне
підприємство «Бізнес-Альянс» (надалі -
позивач або ПП «Бізнес-Альянс») з
позовом до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (надалі - відповідач або ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03.07.2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового розгляду
у судовому засіданні на 17.07.2014 року.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог представники позивача зазначили,
що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідача
підлягає скасуванню, оскільки ПП
«Бізнес-Альянс» не порушувало вимог
п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, пп.1.2 п.1,
пп.2.1, пп.2.4, пп.2.16 п.2 та пп.3.2 п.3 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року № 88, що
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами,
які були надані податковому органу під
час перевірки та засвідчують належне
виконання позивачем вимог податкового
законодавства України в частині
підтвердження права формування
валових витрат по взаємовідносинам з
У судове засідання 17.07.2014 року з'явилися
представники сторін.
Представники позивача заявлені
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі та просили суд задовольнити їх з
підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача подав суду
письмові заперечення, в яких зазначив
про законність та обґрунтованість
прийнятого ДПІ у Дніпровському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення з
підстав встановлення під час перевірки
позивача факту нереальності
проведення господарських операцій між
позивачем та контрагентом, що за
правилами діючого податкового
законодавства позбавляє платника
податків права формування валових
витрат по таким операціям.
Суд у судовому засіданні 17.07.2014 року за
згодою сторін на підставі ч.4 ст.122
Кодексу адміністративного судочинства
України, враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
ухвалив про перехід до розгляду справи
у порядку письмового провадження.
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ПП
«Бізнес-Альянс» з питань дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства при взаємовідносинах з
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.
За результатами перевірки позивача,
відповідачем був складений акт від
27.01.2014 року № 4/26-53-22-01-26/32043155, яким
зафіксовані виявлені під час перевірки
порушення позивачем норм податкового
законодавства України, зокрема:
п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, пп.1.2 п.1,
пп.2.1, пп.2.4, пп.2.16 п.2 та пп.3.2 п.3 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року № 88, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
квартал 2011 року в сумі 2106,00 грн., за 2
квартал 2011 року в сумі 5389,00 грн., за 2-3
квартал 2012 року в сумі 4139,00 грн., за
Вищезазначені порушення обґрунтовані
з боку відповідача наступним.
В ході перевірки позивача відповідачем
від Васильківської ОДПІ Київської
області ДПС отримано електронну копію
акту від 23.01.13 року № 185/22-03/36586596 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
дотримання вимог податкового
законодавства щодо правильності
нарахування та повноти сплати податків
та зборів при взаємовідносинах з
платниками податків за період з 01.09.2012
року по 30.09.2012 року та при
взаємовідносинах з ТОВ «Сімкард» (код
31.12.2011 року», в якому, серед іншого, не
підтверджено наявність поставок
підприємствам-покупцям та зазначено,
що зустрічну звірку неможливо провести
у зв'язку з тим, що ПП «Стройторг-Т» не
знаходиться за місцезнаходженням.
Перевіркою встановлено проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди покупцям
підприємства та далі по ланцюгу
постачання, з метою штучного
формування податкового кредиту, з
використанням контрагентів, які не
виконують свої податкові зобов'язання.
Вищенаведене свідчить про
неможливість реального здійснення
фінансово-господарських операцій ПП
«Стройторг-Т» та ведення господарської
діяльності у порядку, передбаченому
приписами діючого законодавства
Також, відповідач отримав від
Васильківської ОДПІ Київської області
ДПС отримано електронну копію акту від
13.05.2013 року № 92/22-01/36586596 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ПП
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з ПП
грудень 2010року, липень, серпень,
вересень 2011 року, з ТОВ «Інтербукс» (код
травень, серпень, вересень та жовтень
за період лютий, березень, квітень,
травень 2012 року, ТОВ «Реал-Агро» (код
2012 року», в якому, серед іншого, не
підтверджено наявність поставок
підприємствам-покупцям та зазначено,
що зустрічну звірку неможливо провести
у зв'язку з тим, що ПП «Стройторг-Т»
відсутнє за місцезнаходженням.
Фактичний вид діяльності ПП
«Стройторг-Т» у періоді, що
перевіряється, встановити неможливо у
зв'язку з відсутністю (ненаданням до
перевірки) первинних документів
підприємства. Перевіркою по ланцюгу
постачання не підтверджено факт
поставки товарів (робіт, послуг), які
згідно документів було придбано ПП
«Стройторг-Т» у постачальників, що
свідчить про безтоварний характер
проведених операцій, у зв'язку з чим не
підтверджено факт реалізації товару
(робіт, послуг) та декларування
податкових зобов'язань з ПДВ за грудень
2010 року, лютий, травень, липень, серпень,
вересень, 2011 року, лютий, березень,
квітень, травень, липень 2012 року по
контрагентам-покупцям.
З вищезазначених фактів вбачається, що
фінансово-господарська діяльність ПП
«Стройторг-Т» здійснюється поза межами
правового поля, що, у свою чергу,
свідчить про не набуття належним чином
цивільної право-дієздатності
останнього, а фінансово-господарські
взаємовідносини між ПП «Стройторг-Т»
та контрагентами є фіктивними
правочинами, та такими, що вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювались цими правочинами.
Крім того, перевірка позивача
проведена на підставі постанови
старшого слідчого відділу
кримінальних розслідувань слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів у Київській області
лейтенант податкової міліції Мазур В.М.
від 26.09.2013 року про призначення
зустрічної звірки, з тексту якої
вбачається, що в провадженні відділу
кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ
Міндоходів Київській області
перебуває досудове розслідування,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
року, про вчинення кримінального
правопорушення службовими особами ПП
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212
КК України. В ході проведення
досудового розслідування встановлено,
що службові особи ПП «Стройторг-Т» (код
2011 року по липень 2012 року за
попередньою змовою з іншими особами
ухилились від сплати податків в
особливо великих розмірах на загальну
суму 3 941 605,69 грн.
Надавши оцінку викладеному, відповідач
дійшов до висновку про нереальність
господарських операцій позивача та ПП
«Стройторг-Т», а, отже, складені по
таким операціям первинні документи не
можуть бути прийняті до уваги як
первинні документи, які підтверджують
правомірність формування позивачем
валових витрат по взаємовідносинам з
У зв'язку з виявленими порушеннями та
на підставі акта перевірки позивача
ДПІ у Дніпровському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 6674,25 грн.
При цьому, суд одразу звертає увагу на
те, що в тексті оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення від
на акт перевірки від 27.01.2014 року №
4/26-53-22-01-21/32043155, як на підставу його
прийняття, у той час, як складений за
результатом перевірки позивача акт
перевірки від 27.01.2014 року має №
4/26-53-22-01-26/32043155, що свідчить про
порушення відповідачем Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам податків,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 28.11.2012 року № 1236.
Представник відповідача з цього
приводу у судовому з0асіданні 17.07.2014
року зазначив, що при складанні
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення була допущена
механічна помилка у номері акта
Податкове повідомлення-рішення
відповідача форми «Р» від 20.02.2014 року
кодексу України оскаржувалось
позивачем в адміністративному порядку
до Головного управління Міндоходів у м.
Києві та Міністерства доходів і зборів
України, за результатом чого було
залишене без змін, а скарги позивача -
Відповідно до п.56.1. ст.56 Податкового
кодексу України, рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.
Вважаючи оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідача
протиправним, а, відтак, таким, що
підлягає скасуванню, позивач звернувся
з позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс), який, зокрема, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.
Згідно пп.14.1.27. п.14.1. ст.14 Кодексу,
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
Відповідно до пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 Кодексу,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Згідно пп.139.1.9. п.139.1. ст.139 Кодексу, не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку та
нарахування податку.
Крім того, відповідно до ст.1 Закону
України «Про бухгалтерській облік та
фінансову звітність в Україні»,
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно ст.9 зазначеного Закону,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Крім того, згідно п.2.4, п.2.5 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.
Документ має бути підписаний особисто,
а підпис може бути скріплений печаткою.
Електронний підпис накладається
відповідно до законодавства про
електронні документи та електронний
З аналізу п.2.15 та п.2.16 вищевказаного
Положення вбачається, що забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.
Системний аналіз викладених
законодавчих норм свідчить про те, що
до складу валових витрат підприємства
не відносяться витрати на придбання
товарів (робіт, послуг), які не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, складеними у
відповідності до вимог чинного
законодавства, у тому числі, Закону
України «Про бухгалтерській облік та
фінансову звітність в Україні».
При цьому, згідно з правовою позицією
Вищого адміністративного суду України,
викладеної у листі від 02.06.2011 pоку №
742/11/13-11, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції також
передбачена нормами Кодексу.
Крім того, суд звертає увагу на позицію
Вищого адміністративного суду України,
викладену в оглядовому листі від 06.07.2009
року № 982/13/13-09, в якому зазначено, що
правильність формування платником
податків валових витрат та податкового
кредиту вимагає наявності зв'язку
витрат платника податків на придбання
послуг з його господарською
діяльністю, що полягає у намірі
платника податку отримати користь від
придбаних послуг. За відсутності ж
останнього, відсутні підстави для
зменшення бази оподаткування податком
на прибуток та податком на додану
вартість за рахунок валових витрат та
податкового кредиту.
В інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України №
742/11/13-11 від 02.06.2011 року також зазначено,
що судам належить звертати особливу
увагу на дослідження обставин
реальності здійснення господарських
операцій платника податку, на підставі
яких таким платником були сформовані
дані податкового обліку. При цьому,
приймати на підтвердження даних
податкового обліку можна лише
достовірні первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.
З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати, рух активів у процесі
здійснення господарської операції. При
цьому, дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.
Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-то: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.
Таким чином, поставка товарів,
виконання робіт та надання послуг для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток та податком на
додану вартість має бути фактично
здійснена і підтверджена належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.
Водночас, за відсутності факту
придбання/реалізації товарів (робіт,
послуг) відповідні суми не можуть
включатися до складу доходів/витрат
для цілей оподаткування податком на
прибуток або податкових зобов'язань та
податкового кредиту для цілей
оподаткування податком на додану
вартість навіть за наявності формально
складених документів або сплати
Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.
Як вбачається з матеріалів справи,
позивач мав взаємовідносини з
контрагентом - ПП «Стройторг-Т», які
ґрунтувалися на наступних договорах:
договорі поставки товару від 01.11.2010
року № 01/11-10, за умовами якого
Постачальник (ПП «Стройторг-Т»)
зобов'язується поставити та передати у
власність паперову продукцію (надалі -
Товар) згідно з заявками Покупця
(позивач) в асортименті та по цінам у
рахунках-фактурах, а Покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
оплатити на умовах, визначених цим
договором. Вартість кожної партії
товару вказується в рахунках-фактурах,
виставлених Постачальником на
підставі отриманої від покупця заявки,
а також у видатковій накладній;
договорі поставки товару від 03.01.2011
року № 03/01-11, за умовами якого
Постачальник (ПП «Стройторг-Т»)
зобов'язується поставити та передати у
власність паперову продукцію (надалі -
Товар) згідно з заявками Покупця
(позивач) в асортименті та по цінам у
рахунках-фактурах, а Покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
оплатити на умовах, визначених цим
договором. Вартість кожної партії
товару вказується в рахунках-фактурах,
виставлених Постачальником на
підставі отриманої від покупця заявки,
а також у видатковій накладній;
договорі поставки товару від 01.09.2011
року № 01/09-10, за умовами якого
Постачальник (ПП «Стройторг-Т»)
зобов'язується поставити та передати у
власність паперову продукцію (надалі -
Товар) згідно з заявками Покупця
(позивач) в асортименті та по цінам у
рахунках-фактурах, а Покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
оплатити на умовах, визначених цим
договором. Вартість кожної партії
товару вказується в рахунках-фактурах,
виставлених Постачальником на
підставі отриманої від покупця заявки,
а також у видатковій накладній.
Крім того, згідно умови зазначених
договорів поставки, зокрема, перехід
права власності на товар відбувається
в момент підписання уповноваженими
представниками сторін накладної або
вантажної декларації транспортної
компанії, що засвідчує момент передачі.
На підтвердження реальності
зазначених господарських операцій,
виконання умов договорів поставки, а
також включення витрат на оплату
товарів до складу валових витрат
підприємства, позивачем надані суду
копії наступних первинних документів:
рахунків-фактур від 01.10.2012 року № С-0001765
(у т.ч. ПДВ - 5327,26 грн.), від 01.08.2012 року №
грн.), від 02.07.2012 року № С-0001272 на суму
9729,62 грн. (у т.ч. ПДВ - 1621,60 грн.), від 01.06.2012
- 5082,78 грн.), від 03.05.2012 року № С-0000756 на
т.ч. ПДВ - 7838,90 грн.), від 01.03.2012 року №
С-00000336 на суму 8132,68 грн. (у т.ч. ПДВ - 1355,45
грн.), від 01.02.2012 року № С-00000134 на суму
ПДВ - 5049,88 грн.), від 01.12.2011 року № С-00001969
грн. (у т.ч. ПДВ - 8232,73 грн.), від 03.10.2011 року
4221,30 грн.), від 01.09.2011 року № СФ-0001312 на
т.ч. ПДВ - 3131,45 грн.), від 01.04.2011 року №
грн.), від 01.07.2011 року № С-00000889 на суму
року № С-00000729 на суму 7902,28 грн. (у т.ч. ПДВ
- 1317,05 грн.), від 04.05.2011 року № С-00000590 на
т.ч. ПДВ - 4478,03 грн.), від 01.02.2011 року №
грн.), від 04.01.2011 року № С-00000006 на суму
видаткових накладних від 01.10.2012 року №
грн.), від 03.09.2012 року № С-0001181 на суму
- 1866,69 грн.), від 02.07.2012 року № С-0000984 на
суму 9729,62 грн. (у т.ч. ПДВ - 1621,60 грн.), від
т.ч. ПДВ - 5082,78 грн.), від 03.05.2012 року №
грн.), від 02.04.2012 року № С-0000471 на суму
ПДВ - 2586,69 грн.), від 04.01.2012 року № С-00000009
грн. (у т.ч. ПДВ - 3914,16 грн.), від 01.11.2011 року
8232,73 грн.), від 03.10.2011 року № РН-0001313 на
т.ч. ПДВ - 3613,84 грн.), від 01.08.2011 року №
грн.), від 01.04.2011 року № С-00000316 на суму
ПДВ - 2887,50 грн.), від 01.06.2011 року № С-00000809
на суму 7902,28 грн. (у т.ч. ПДВ - 1317,05 грн.),
грн. (у т.ч. ПДВ - 4686,13 грн.), від 01.03.2011 року
4478,03 грн.), від 01.02.2011 року № С-00000096 на
т.ч. ПДВ - 1674,54 грн.);
податкових накладних від 01.10.2012 року № 1
т.ч. ПДВ - 5327,26 грн.), від 01.08.2012 року № 4 на
02.07.2012 року № 3 на суму 9729,62 грн. (у т.ч.
ПДВ - 1621,60 грн.), від 01.06.2012 року № 4 на
ПДВ - 6691,76 грн.), від 02.04.2012 року № 4 на
01.03.2012 року № 4 на суму 8132,68 грн. (у т.ч.
ПДВ - 1355,45 грн.), від 01.02.2012 року № 4 на
ПДВ - 5049,88 грн.), від 01.12.2011 року № 4 на
ПДВ - 8232,73 грн.), від 03.10.2011 року № 2 на
ПДВ - 3613,84 грн.), від 01.08.2011 року № 2 на
ПДВ - 2887,50 грн.), від 01.06.2011 року № 2 на
суму 7902,28 грн. (у т.ч. ПДВ - 1317,05 грн.), від
ПДВ - 4686,13 грн.), від 01.04.2011 року № 2 на
ПДВ - 4478,03 грн.), від 01.02.2011 року № 5 на
ПДВ - 1674,54 грн.);
оборотно-сальдової відомості по
рахунку позивача № 631 та виписки банку
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по рахунку
Під час дослідження та надання оцінки
наданих позивачем вищезазначених
первинних документів, судом
встановлено наступне.
Позивачем не надані суду для огляду та
надання оцінки заявки на товар, що
позбавляє суд можливості встановити
факт належного виконання істотних умов
зазначених договорів та ставить під
сумнів їх існування (складання)
Перелічені рахунки-фактури, подані
позивачем на підтвердження реальності
операцій поставки за зазначеними
договорами не містять посилань на
відповідні, укладені з контрагентом
договори, що викликає сумнів у їх
приналежності саме до договорів
поставки від 01.11.2010 року № 01/11-10, від
03.01.2011 року № 03/01-11 та від 01.09.2011 року №
01/09-10, які були предметом дослідження у
справі.
Вищезазначені податкові накладні,
надані позивачем в якості доказів
виконання договорів поставки від 01.11.2010
року № 01/11-10, від 03.01.2011 року № 03/01-11 та
від 01.09.2011 року № 01/09-10, взагалі містять
посилання на інші договори поставки
(інші дати договорів, відсутні
посилання на номери), що свідчить про їх
неналежність до зазначених договорів
поставки, які були предметом
дослідження у справі та, відповідно,
викликає у суду сумніви щодо
реальності здійснення відповідних
господарських операцій поставки.
Крім того, не всі вищезазначені
видаткові накладні скріплені печаткою
ПП «Бізнес-Альянс». При цьому, у
матеріалах справи містяться копії
видаткових накладних, наданих на
підтвердження фактичності
фінансово-господарських операцій
позивача з ПП «Стройторг-Т», які
одночасно містять та не містять
відбиток печаток ПП «Бізнес-Альянс», а
грн. (у т.ч. ПДВ - 1684,56 грн.), 04.05.2011 року №
грн. (у т.ч. ПДВ - 2887,50 грн.), 01.09.2011 року №
грн. (у т.ч. ПДВ - 2586,69 грн.), 02.04.2012 року №
грн. (у т.ч. ПДВ - 6691,76 грн.), від 02.07.2012 року
№ С-0000984 на суму 9729,62 грн. (у т.ч. ПДВ - 1621,60
грн.), від 03.09.2012 року № С-0001181 на суму
викликає сумнів у належності останніх
в якості доказів по даній справі.
Крім того, копій довіреностей та/або
витягу з журналу виданих довіреностей
на підтвердження наявності у
представника ПП «Бізнес-Альянс», якій
підписав вказані вище видаткові
накладні, повноважень на отримання
товарно-матеріальних цінностей від
контрагента - ПП «Стройторг-Т» - у
матеріалах справи також не міститься, з
урахуванням того, що докази на
підтвердження вказаних фактів
витребовувалися від позивача ухвалою
суду від 03.07.2014 року, а позивачем, в свою
чергу, не зазначено причин
неможливості подання таких доказів.
Також, позивачем не надані суду докази
транспортування товару
(товарно-транспортні накладні),
придбаного у ПП «Стройторг-Т», а також
доказів отримання товару
(довіреностей), прийняття і обліку його
на складі позивача, що не надає змоги
ідентифікувати осіб, що приймали
участь у здійсненні відповідних
господарських операцій поставки та
позбавляє можливості встановити факт
товарності зазначених господарських
Накладних або вантажних декларацій
транспортної компанії, підписання яких
за умовами договорів поставки від
01.11.2010 року № 01/11-10, від 03.01.2011 року №
03/01-11 та від 01.09.2011 року № 01/09-10 є
доказами переходу до позивача права
власності на придбаний у ПП
«Стройторг-Т» товар, суду також не
надані, що додатково ставить під сумнів
товарність операцій поставки.
Більше того, з матеріалів справи не
вбачається, а позивачем не надані суду
докази, які б підтверджували наявність
у його контрагента фізичних, технічних
та технологічних можливостей для
вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст вищезазначених
господарських операції поставки, що
додатково ставить під сумнів
реальність господарських операцій між
позивачем та контрагентом - ПП
Враховуючи вищенаведене в сукупності,
суд дійшов висновку про відсутність
підстав вважати подані позивачем
первинні документи на підтвердження
сформованих валових витрат по
взаємовідносинам з ПП «Стройторг-Т»
первинними бухгалтерськими
документами в розумінні Закону України
«Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні», тобто
документами, які підтверджують
фактичне придбання позивачем товарів
від контрагента, фактичне здійснення
господарських операцій поставки та
дають позивачу право на формування
валових витрат по таким
Таким чином, суд, системно
проаналізувавши викладене, вважає
зазначені господарські операції
поставки такими, що фактично не
здійснювалися, а надані позивачем до
суду первинні документи такими, що
складені з метою штучного формування
валових витрат по взаємовідносинам
позивача з ПП «Стройторг-Т», отже, у
позивача не було підстав для
податкового обліку зазначених
операцій поставки з контрагентом,
оскільки реальне вчинення
господарських операцій між ними
З урахуванням того, що по справі не
встановлено реальності здійснення
господарських операцій та їх зв'язок з
господарською діяльністю позивача, суд
дійшов висновку про правомірність
збільшення йому сум грошових
зобов'язань з податку на прибуток і
застосування штрафних (фінансових)
санкцій оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням відповідача
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
При цьому, суд, оцінюючи спірне рішення
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до яких, зокрема, відносяться
прийняття рішень на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, за правилами,
встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази,
враховуючи пояснення представників
сторін, суд дійшов висновку, що
заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
У задоволенні позову відмовити
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Т.О. Скочок