Справа № 263/6841/14-а
Суддя: Ікорська Є. С.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№263/6841/14а
Провадження №2а/263/929/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2014 року
місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області під головуванням
судді Ікорської Є.С. у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в Жовтневому районі міста
Маріуполя Донецької області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним
адміністративним позовом до
відповідача, відповідно до якого
просить визнати неправомірними дії
УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя,
які виразились у не нарахуванні
позивачу державної основної пенсії у
розмірі не менше 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії, за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014
року, відповідно до ст. ст. 49,50 ч.4, ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих виплат та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату державної
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду 3 групи, по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС

відповідно до ст. ст. 49,50 ч.4, ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, що встановлена ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
01.01.2014 року, з урахуванням фактично
отриманих виплат.

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначив, що він має статус
постраждалого від наслідків
Чорнобильської катастрофи (1 категорія)
та є інвалідом 3 групи по захворюванню,
що пов'язане з ліквідацією аварії на
ЧАЕС. Згідно з ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» для
інвалідів 2 групи інвалідності, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком. Згідно зі ст. 50 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах : інвалідам 3 групи - 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

В судове засідання позивач не
з'явився - в матеріалах позовної заяви
міститься клопотання про розгляд
справи у його відсутність.

В судовому засідання представник
відповідача УПФУ в Жовтневому районі м.
Маріуполя присутній не був по
невідомій суду причині, про день та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

З заперечень, наданих відповідачем
на адресу суду, вбачається, що позивач
дійсно перебуває на обліку у
відповідача, отримуючи пенсію по
інвалідності в розмірі фактичних
збитків як інвалід 2 групи 1 категорії
захворювання, яке зв'язане з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації аварії на ЧАЕС. Враховуючи,
що Кабінет Міністрів України визначає
розмір соціальної доплати за ст. 50,
ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в межах фінансових
ресурсів на 2014 бюджетний рік, то
підстав для підвищення пенсії позивачу
немає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має
статус громадянина, постраждалого від
наслідків Чорнобильської катастрофи (1
категорія), та є інвалідом 3 групи по
захворюванню, що пов'язане з
ліквідацією аварії на ЧАЕС та
знаходиться на обліку в УПФУ в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області.

Згідно з ст. 49 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з ч. 4 ст. 54 цього Закону
України «Про внесення змін і доповнень
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими:
по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам IIЙ групи - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Розмір прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не
може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Разом з тим Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані
неконституційними, серед іншого, і
положення підпункту 2 пункту 41
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було змінено редакцію ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Внаслідок цього рішення
Конституційного Суду України була
відновлена редакція ст. ст. 50, ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в первинній редакції
від 06.06.1996 року, за якою в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком, а особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 згаданого Закону
фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених цим законом,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України.

Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» не було
визначено жодних обмежень щодо
застосування положень ст. ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції від 06.06.1996 року.

Тому посилання відповідача на
рішення Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року є безпідставними, бо
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не було надано
повноважень Кабінету Міністрів
України визначати розмір та порядок
застосування положень ст. ст. 50, ч. 4
ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

Відповідно до п. 1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011
року № 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність: інвалідам IIЙ групи -
50 відсотків.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
затверджений Порядок обчислення
пенсії особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що у
разі коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років.

На підставі переліченого при
визначенні розміру державної основної
пенсії по інвалідності як інваліду 3
групи 1 категорії захворювання, яке
зв'язане з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації аварії
на ЧАЕС слід керуватися розміром,
визначеним у ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», внаслідок
чого розмір пенсії позивача з 1 січня 2014
року повинен становити 6 мінімальних
пенсій за віком, а при визначенні
розміру додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, слід керуватись
розміром, визначеним у ст.50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
внаслідок чого розмір пенсії позивача
з 1 січня 2014 року повинен становити 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначений ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює розміру,
визначеного законом, прожиткового
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум застосовується, крім іншого,
для встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» було встановлено на 2014 рік
прожитковий мінімум в розрахунку на
місяць на особу, що втратила
працездатність: з 1 січня - 949 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд
вважає доводи позивача в частині
визнання дій відповідача та
зобов'язання його здійснити доплату до
пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії
за віком обґрунтованими, та такими що
підлягають задоволенню.

З самого визначення поняття пенсії
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу. Цей вид
виплат не є строковим, а тому не може
бути призначений на певний строк. У
цьому випадку визначається лише дата, з
якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Аналогічна правова позиція
висловлена Верховним судом в
постановах від 23 квітня 2012 року № 21-239а11
та від 19.03.2013 року в №21-53а13, які згідно
ст. 244-2 КАСУ є обов'язковими для
застосування у судовій практиці.

Згідно зі ст. 94 КАС України, у разі
звільнення сторони від оплати надання
їй правової допомоги витрати на
правову допомогу здійснюються за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254,267 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в Жовтневому
районі міста Маріуполя Донецької
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії УПФУ в
Жовтневому районі м. Маріуполя, які
виразились у не нарахуванні ОСОБА_1
державної основної пенсії у розмірі не
менше 8 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014
року, відповідно до ст.ст. 49,50 ч.4, ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 державної основної
пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі не
менше 50% мінімальної пенсії за віком як
інваліду 3 групи, по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС відповідно до ст. ст. 49,50
ч.4, ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 01.01.2014 року, з
урахуванням фактично отриманих виплат.

Постанову суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови. Особи, які брали участі у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання її копії.

Суддя:
Є.С.
Ікорска