Справа № 2а-10913/10/0470
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.Справа № 2а-10913/10/0470Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної судової
адміністрації України на ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 30.05.2011р.
за заявою Державної судової
адміністрації України про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами по справі № 2а-10913/10/0470

за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби
України , Міністерства фінансів
України , Державної судової
адміністрації України третя
особа: Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

про визнання неправомірною
бездіяльність, зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення заборгованості
по заробітній платі,

ВСТАНОВИЛА:

Державна судова адміністрація
України звернулася до суду з заявою про
перегляд рішення Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
листопада 2010 року за нововиявленими
обставинами по справі 2а-10913/10/0470 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Державної казначейської
служби України про визнання
неправомірною бездіяльність,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення заборгованості по
заробітній платі. Крім того, заявником
надано клопотання про звільнення від
сплати судового збору ДСА України за
заявою про перегляд рішення
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2010 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2011
року в задоволенні вищезазначеного
клопотання відмовлено.

Заявник не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність рішення суду першої
інстанції, у зв'язку з порушенням судом
норм процесуального права, просить
скасувати зазначену ухвалу та
задовольнити клопотання про
звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги акпелянт посилається на те, що
судом першої інстанції при винесенні
зазначеного рішення порушено: вимоги
Закону України «Про судовій збір», КАС
України та не відповідність висновків
суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної
заяви, суд першої інстанції виходив з
того, що доказів відсутності
достатніх коштів на рахунках заявника
для оплати судових витрат або
документального підтвердження
блокування руху коштів внаслідок їх
арешту, заявником не надано.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних
положень КАС України до набрання
чинності законом, який регулює порядок
і розмір судового збору: судовий збір
при звернення до адміністративного
суду сплачується у порядку,
встановленому законодавством для
державного мита; розмір судового
збору визначається відповідно до
підпункту «б» пункту 1 статті 3
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито», (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) крім випадків,
встановлених підпунктом 3 цього
пункту; розмір судового збору щодо
майнових вимог про стягнення грошових
коштів становить один відсоток від
розміру таких вимог, але не більше 1700
гривень.

Відповідно до ст. 1 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне мито»,
платниками державного мита на
території України є фізичні та
юридичні особи за вчинення в їхніх
інтересах дій та видачу документів, що
мають юридичне значення,
уповноваженими на те органами.

Згідно з п. 1 ст. 2 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне мито»,
державне мито справляється із позовних
заяв, заяв з переддоговірних спорів,
заяв (скарг) у справах окремого
провадження і скарг на рішення,
прийняті відносно релігійних
організацій, з апеляційних на рішення
судів і скарг на рішення, що набрали
законної сили, а також за видачу судами
копій документів.

Колегія суддів зазначає, що
Декретом Кабінету Міністрів України
«Про державне мито» № 7-93 від 21 січня
1993 року, не передбачано пільги або
звільнення заявника - ДСА України від
сплати судового збору.

Посилання заявника на ч. 1 ст. 88 КАС
України, згідно вимог якої суд,
враховуючи майновий стан сторони, може
своєю ухвалою зменшити розмір належних
до оплати судових витрат чи звільнити
від їх оплати повністю або частково, чи
відстрочити або розстрочити сплату
судових витрат на визначений строк,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки повне
звільнення від оплати усіх судових
витрат застосовується судом лише до
тих осіб, рівень статків яких не
дозволяє взагалі робити будь - які
судові витрати, та вони неспроможні
будуть забезпечити свої
найнеобхідніші життєві потреби житло,
харчування тощо.

Крім того, заявником не надано будь -
яких доказів відсутності достатніх
коштів на рахунках заявника для оплати
судових витрат або документального
підтвердження блокування руху коштів
внаслідок їх арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КАС України,
особа, яка звертається до
адміністративного суду із позовною
заявою, апеляційною чи касаційною
скаргою, заявою про перегляд судових
рішень Верховним Судом України, заявою
про перегляд справи за новиявленими
обставинами, повинна сплатити судовий
збір.

Із врахуванням вищевикладеного,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що клопотання заявника
про звільнення його від сплати
судового збору необґрунтоване та
безпідставне, а тому не підлягає
задоволенню.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
а тому не вбачає підстав для його
скасування.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України залишити без
задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 30.05.2011р. по
справі № 2а-10913/10/0470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.