Справа № 804/14085/13-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2014 рокусправа № 804/14085/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Січкарук О.О., дов.
від 28.08.13 р.

відповідача: - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 р. у справі № 804/14085/13-а

за позовом Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2013 р. Головне управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Дніпропетровській області
звернулась до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить застосувати заходи реагування
у вигляді повного зупинення
експлуатації приміщень та території
автостоянки Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 , що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю
загрози виникнення небезпечної
ситуації, що загрожує життю та/або
здоров'ю людей, у зв'язку із
протиправною бездіяльністю
відповідача у вигляді не усунення ним
порушень вимог законодавства з охорони
праці та промислової безпеки при
експлуатації.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014р. у справі № 804/14085/13-а у
задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що в
судовому засіданні відповідачем до
суду були надані докази усунення
порушень законодавства, встановлених
перевіркою, в зв'язку з чим судом першої
інстанції вказано на доцільність
проведення повторної перевірки ФОП
ОСОБА_4

Не погодившись з постановою суду, ГУ
ДСУ з надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області подано
апеляційну скаргу, згідно якої
скаржник просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
р. у справі № 804/14085/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Скаржник вважає, що суд першої
інстанції необґрунтовано прийняв
сторону відповідача по справі,
повністю проігнорувавши надані
позивачем докази та додаткові
пояснення щодо фактичних обставин
справи, а саме те, що ФОП ОСОБА_4
насправді не було усунуто жодного
порушення виявленого під час
проведення перевірки. Крім того,
скаржник вказує на невірне
застосування судом першої інстанції до
спірних правовідносин норм Закону
України «Про охорону праці», оскільки
позовні вимоги заявлені у
відповідності до норм та положень
Кодексу цивільного захисту України,
якими по суті регулюються
правовідносини, що виникли.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення. В
судове засідання, призначене на 29.05.14
р., з'явився лише представник
позивача,за результатами засідання та
в зв'язку з виниклою необхідністю
отримання результатів контрольної
перевірки, суд зобов'язав позивача
надати такі результати.

25.06.14 р. представники сторін з'явились
в судове засідання, надали пояснення та
заперечення на доводи апеляційної
скарги, позивачем надано докази
проведення контрольної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи,
паркувальний майданчик, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
переданий в оренду ФОП ОСОБА_4 (Орендар)
Підприємством з 100 % Іноземними
інвестиціями «Білла-Україна»
(Орендодавець) за договором оренди № 2
від 28.12.2012 р. (а. с.89-93).

Суб'єкт господарювання ФОП ОСОБА_4 з
урахуванням затверджених Постановою
КМУ від 29.02.2012 р. № 306 критеріїв
розподілу суб'єктів господарювання за
ступенями ризику його господарської
діяльності, віднесений до високого
ступеню ризику.

У період з 09.10.2013 р. по 10.10.2013 р.
відповідно до вимог Кодексу цивільного
захисту України, статті 5 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та наказу
начальника Дніпропетровського
міського управління Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області від 18.09.2013 №
28 старшим інспектором першої державної
пожежно-рятувальної частини восьмого
державного пожежно-рятувального
загону ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області, майором
служби цивільного захисту ОСОБА_4 було
проведено планову перевірку приміщень
та території автостоянки ФОП ОСОБА_4
адресою: АДРЕСА_1 щодо додержання
(виконання) вимог законодавства з
питань пожежної та техногенної
безпеки, цивільного захисту.

В результаті проведеної планової
перевірки складено відповідний акт №
435 від 10.10.2013 р. (а. с.10-15).

Даним актом від 10.10.2013 р. при перевірці
приміщень та території автостоянки ФОП
ОСОБА_4 встановлено порушення Кодексу
цивільного захисту України № 5403-VI,
Правил пожежної безпеки в Україні,
затверджених Наказом МНС України № 126
від 19.10.2004 р., зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 04.11.2004 р.
за №1480/10009, Типових норм належності
вогнегасників, затверджених Наказом
МНС України № 151 від 02.04.2004 р.,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 29.04.2004 р. за № 554/9153, Державних
будівельних норм України «Автостоянки
і гаражі для легкових автомобілів»,
затверджених Наказом Мінрегіонбуду
України від 07.02.2007 р. № 44, яке полягають
у тому, що:

- не виконано заміри опору
ізоляції електромережі (п.5.1.34 Правил
пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом МНС України № 126
від 19.10.2004 р., зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 04.11.2004 р.
за № 1480/10009 );

- автостоянку не забезпечено
другим в'їзд-виїздом для аварійної
евакуації автомобілів (п.7.8.1 Правил
пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом МНС України № 126
від 19.10.2004 р., п.5.5 Державних будівельних
норм України «Автостоянки і гаражі для
легкових автомобілів», затверджених
Наказом Мінрегіонбуду України від
07.02.2007 р. №44);

- автостоянку не забезпечено
буксирними тросами з розрахунку один
трос на 10 одиниць техніки (п.7.8.3 Правил
пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом МНС України № 126
від 19.10.2004 р.);

- територію автостоянки не
забезпечено пожежним щитом
укомплектованим згідно норм
належності (п.6.4.11 Правил пожежної
безпеки в Україні, затверджених
Наказом МНС України № 126 від 19.10.2004 р.);

- керівник не пройшов навчання та
перевірку знань за програмою
пожежно-технічного мінімуму з
отриманням спеціального посвідчення
(п.3.19, 3.18, 3.3 Правил пожежної безпеки в
Україні, затверджених Наказом МНС
України № 126 від 19.10.2004 р.);

- не розроблено план розміщення
транспортних засобів на території
автостоянки (п.7.8.2 Правил пожежної
безпеки в Україні, затверджених
наказом МНС України № 126 від 19.10.2004 р.).

11.10.2013 р. на підставі даного акту
перевірки позивачем винесено припис №
337 про зобов'язання усунення
вищенаведених порушень, в якому також
зазначено про можливість оскарження
даного припису до ДСНС України або до
суду.

ФОП ОСОБА_4 був ознайомлений з актом від
10.10.2013 р. та приписом від 11.10.2013 р. та
отримав їх, чим підтверджується
власним підписом Підприємця на
вказаних документах.

Також матеріали справи містять
фотозвіт, який, як зазначає відповідач
у запереченнях на адміністративний
позов, свідчить про усунення порушень,
наведених у приписі, а також копію
посвідчення про проходження
спеціального навчання
(пожежно-технічного) мінімуму, копію
плану евакуації (а. с.39-48).

До апеляційної інстанції позивачем
надано акт перевірки додержання
(виконання) вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту, контролю за
діяльністю аварійно-рятувальних служб
від 12.06.2014 р. № 328, яким встановлено, що
Підприємцем усунуті не всі порушення,
зафіксовані в акті від 10.10.2013 р., а саме:

- не виконано заміри опору ізоляції
електромережі (п.5.1.34 НАПБ А.01.001-2004);

- автостоянку не забезпечено другим
в'їзд-виїздом для аварійної евакуації
автомобілів

(п. 7.8.1 НАПБ А.01.001-2004, п.5.5 ДБН В.2.3-15:2007).

Відповідач своїм особистим підписом
підтвердив отримання даного акту та не
вказав про наявність зауважень до
нього.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ГУ ДСУ з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області не підлягає
задоволенню з таких підстав:

Згідно п.21 ч.1 ст.20 Кодексу цивільного
захисту України до завдань і обов'язків
суб'єктів господарювання у сфері
цивільного захисту належить:
забезпечення виконання вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, а також виконання
вимог приписів, постанов та
розпоряджень центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сферах техногенної
та пожежної безпеки.

Також у статті 11 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (в
редакції на момент виникнення спірних
відносин, далі - Закон № 877) визначено,
що суб'єкт господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) зобов'язаний:

допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходів державного нагляду
(контролю) за умови дотримання порядку
здійснення державного нагляду
(контролю), передбаченого цим Законом;

виконувати вимоги органу
державного нагляду (контролю) щодо
усунення виявлених порушень вимог
законодавства;

надавати документи, зразки
продукції, пояснення, довідки,
відомості, матеріали з питань, що
виникають під час державного нагляду
(контролю), відповідно до закону;

одержувати примірник припису або
акта органу державного нагляду
(контролю) за результатами проведеного
планового чи позапланового заходу.

Поряд з цим, відповідно до
положень статті 67 Кодексу цивільного
захисту України до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
належить:

складення актів перевірок, приписів
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері цивільного
захисту, техногенної та пожежної
безпеки у разі виявлення таких
порушень;

розгляд відповідно до закону справ про
адміністративні правопорушення,
пов'язаних з порушенням установлених
законодавством вимог пожежної безпеки,
невиконанням приписів та постанов
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, і
накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до ч.ч.6-8 ст.7 Закону № 877 за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості:

дату складення акта;

тип заходу (плановий або
позаплановий);

вид заходу (перевірка, ревізія,
обстеження, огляд тощо);

предмет державного нагляду
(контролю);

найменування органу державного
нагляду (контролю), а також посаду,
прізвище, ім'я та по батькові посадової
особи, яка здійснила захід;

найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта
господарювання щодо здійснення
державного нагляду (контролю) є
невід'ємною частиною акта органу
державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта
господарювання підписати акт посадова
особа органу державного нагляду
(контролю) вносить до такого акта
відповідний запис.

Один примірник акта вручається
суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі, а другий -
зберігається в органі державного
нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання
у визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядчі документи щодо
усунення порушень вимог законодавства
можуть бути оскаржені до відповідного
центрального органу виконавчої влади
або суду в установленому законом
порядку.

Згідно статті 68 Кодексу цивільного
захисту України посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, у разі
порушення вимог законодавства з питань
техногенної та пожежної безпеки, у тому
числі невиконання їх законних вимог,
зобов'язані застосовувати санкції,
визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Приписи, постанови, розпорядження
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, щодо
усунення порушень встановлених
законодавством вимог з питань
техногенної та пожежної безпеки можуть
бути оскаржені до суду в установлений
законом строк.

Відповідно до ст.69 вказаного кодексу
посадові особи центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, у межах своїх
повноважень видають відповідно
приписи, розпорядження чи постанови:

1) з питань пожежної безпеки у разі:

а) недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;

б) порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення;

в) випуску і реалізації
вибухопожежонебезпечної продукції та
продукції протипожежного призначення
з відхиленням від стандартів чи
технічних умов або без даних щодо
відповідності такої продукції вимогам
пожежної безпеки;

2) з питань техногенної безпеки у разі:

а) невиконання вимог законодавчих та
інших нормативно-правових актів з
питань техногенної безпеки;

б) відсутності
організаційно-розпорядчих документів
щодо здійснення заходів з питань
техногенної безпеки, які передбачені
для суб'єкта господарювання;

в) непроведення в установленому
порядку навчання персоналу суб'єкта
господарювання діям у разі виникнення
аварійних ситуацій та аварій;

г) нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
надзвичайних ситуацій;

ґ) непроведення ідентифікації та
паспортизації потенційно небезпечного
об'єкта;

д) відсутності декларації безпеки
об'єкта підвищеної небезпеки;

є) відсутності на виробництвах, на яких
застосовуються небезпечні речовини,
паспортів (формулярів) на обладнання та
апаратуру або систем із забезпечення
їх безперебійної (безаварійної) роботи;

є) невідповідності кількості
промислових засобів індивідуального
захисту органів дихання від
небезпечних хімічних речовин нормам
забезпечення ними працівників суб'єкта
господарювання, їх непридатності або
відсутності, а також у разі порушення
порядку зберігання таких засобів;

ж) порушення правил поводження з
небезпечними речовинами;

з) відсутності плану локалізації і
ліквідації наслідків аварій на об'єкті
підвищеної небезпеки, а також
відсутності розроблених відповідно до
цього плану спеціальних заходів
протиаварійного захисту;

и) відсутності об'єктових матеріальних
резервів для запобігання та ліквідації
наслідків надзвичайних ситуацій або
невідповідності їх затвердженим
номенклатурам та обсягам;

і) відсутності або непридатності до
використання засобів індивідуального
захисту в осіб, які здійснюють
обслуговування потенційно небезпечних
об'єктів або об'єктів підвищеної
небезпеки, а також в осіб, участь яких у
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації передбачена планом
локалізації і ліквідації наслідків
аварій;

ї) відсутності або несправності на
об'єкті підвищеної небезпеки
автоматизованої системи раннього
виявлення надзвичайних ситуацій та
оповіщення;

й) відсутності на об'єкті підвищеної
небезпеки диспетчерської служби або її
неготовності до виконання покладених
на неї завдань через відсутність
відповідних документів, приладів,
обладнання або засобів
індивідуального захисту;

к) неготовності до використання за
призначенням аварійно-рятувальної
техніки, а також обладнання,
призначеного для забезпечення безпеки
суб'єктів господарювання;

л) неготовності осіб, які
обслуговують потенційно небезпечні
об'єкти та об'єкти підвищеної
небезпеки, а також осіб, участь яких у
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації передбачена планом
локалізації та ліквідації наслідків
аварій до дій із запобігання та
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації;

м) відсутності на об'єкті підвищеної
небезпеки угоди про страхування
цивільної відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яку може бути
заподіяно третім особам та їхньому
майну, іншим юридичним особам
унаслідок надзвичайної ситуації, що
спричинена пожежею, аварією,
катастрофою або небезпечною подією;

н) порушення правил транспортування
небезпечних речовин трубопровідним
транспортом та порядку їх перевезення
транспортними засобами;

о) проведення робіт з будівництва
будинків та споруд, розміщення інших
небезпечних об'єктів, інженерних і
транспортних комунікацій, які
порушують встановлений законодавством
з питань техногенної безпеки порядок
їх проведення або проведення яких
створює загрозу безпеці населення,
суб'єктам господарювання, обладнанню
та майну, що в них перебувають.

Частиною 1 та 2 статті 70 Кодексу
цивільного захисту України визначено,
що підставою для звернення
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є,
зокрема:

1) недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної
безпеки, передбачених стандартами,
нормами і правилами, під час
будівництва приміщень, будівель та
споруд виробничого призначення;

4) нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій.

Повне або часткове зупинення
роботи підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Враховуючи наведені норми
колегія суддів дійшла висновку про те,
що позивач діяв у відповідності з
приписами чинного законодавства,
здійснюючи планову перевірку позивача
і звертаючись з вищевказаним
адміністративними позовом до суду.

Разом з тим, колегія суддів
звертає увагу, що об'єктом перевірки
був паркувальний майданчик, переданий
відповідачу в оренду за договором від
28.12.2012 р.

Постановою КМУ від 03.12.2009 р. № 1342
затверджено Правила паркування
транспортних засобів (далі - Правила №
1342).

Так, згідно п.1 Правил № 1342 ці
Правила регламентують організацію та
порядок паркування транспортних
засобів на вулицях і дорогах населених
пунктів.

Дія цих Правил поширюється на осіб, які
розміщують транспортні засоби на
майданчиках для паркування (далі -
користувачі), а також на суб'єктів
господарювання, які утримують такі
майданчики.

Суб'єкти господарювання -
балансоутримувачі майданчиків для
паркування транспортних засобів
державної та комунальної форми
власності визначаються відповідно до
Закону України "Про благоустрій
населених пунктів".

При цьому у п.3 Правил № 1342
зазначено, що ці Правила не регулюють
питання організації та порядку надання
послуг із зберігання транспортних
засобів (автомобілів, автобусів,
мотоциклів, моторолерів, мотоколясок,
мопедів та причепів), що належать
громадянам та юридичним особам, а також
транзитних транспортних засобів, що
здійснюють міжнародні та міжміські
перевезення, організація та порядок
надання яких встановлені Правилами
зберігання транспортних засобів на
автостоянках, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 січня 1996 р. № 115.

У п.4 Правил № 1342 у цих Правилах терміни
вживаються у такому значенні:
відведені майданчики для паркування -
майданчики для паркування, розміщені в
межах проїзної частини вулиці, дороги
або тротуару та обладнані відповідно
до вимог цих Правил і Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №
1306.

При цьому, з аналізу Правил № 1342
вбачається, що вимоги щодо дотримання
правил пожежної безпеки містяться лише
у п.18, згідно якого підземні та
багаторівневі спеціально обладнані
майданчики для паркування повинні мати
на в'їзді схему розміщення місць для
паркування, в'їздів та виїздів, у тому
числі розміщення місць для
безоплатного паркування транспортних
засобів, зазначених у частині шостій
статті 30 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні"; підземні та багаторівневі
спеціально обладнані майданчики
забезпечуються автоматичними
установками пожежогасіння та пожежною
сигналізацією.

Водночас, постановою КМУ від 22.01.96 р. №
115 затверджено Правила зберігання
транспортних засобів на автостоянках
(далі - Правила № 115).

Ці Правила регламентують
організацію та порядок надання послуг
щодо зберігання транспортних засобів
(автомобілів, автобусів, мотоциклів,
моторолерів, мотоколясок, мопедів,
причепів), що належать громадянам, а
також транзитних транспортних засобів,
що здійснюють міжнародні та міжміські
перевезення, і поширюються на всі
автостоянки (крім автостоянок -
гаражних кооперативів), що
охороняються, незалежно від форм
власності, які є суб'єктами
господарської діяльності, чи належать
цим суб'єктам (надалі - автостоянки) (п.1
Правил № 115).

За вимогами п.6 Правил № 115 автостоянка
повинна мати тверде покриття
(асфальтове, бетонне, гравійне,
щебеневе), огорожу, освітлення,
телефонний зв'язок, приміщення для
обслуговуючого персоналу,
в'їзні-виїзні ворота із шлагбаумом та
запасні ворота на випадок термінової
евакуації транспортних засобів. У разі
потреби й технічної можливості на
автостоянках обладнуються класи з
безпеки дорожнього руху, пункти
технічного огляду та
самообслуговування транспорту,
встановлюється пожежна та охоронна
сигналізація, гучномовець.

Також згідно п.7 Правил № 115 у
службовому приміщенні, де розміщується
черговий приймальник автостоянки,
повинні бути вивішені ці Правила,
розпорядок роботи, інформація про
тарифи за надання послуг, правила
пожежної безпеки та техніки безпеки,
обов'язки чергового приймальника,
план-схема автостоянки із зазначенням
напрямку руху транспорту і номерів
місць зберігання, план термінової
евакуації транспортних засобів, номери
телефонів власника (органу, що здійснює
функції з управління майном)
автостоянки, державних органів у
справах захисту прав споживачів,
міліції, пожежної охорони, швидкої
медичної допомоги, книга скарг та
пропозицій, зразки оформлення
перепустки і квитанції на зданий для
зберігання транспортний засіб.

З положень Правил № 1342 та Правил
№ 115 вбачається, що парковка - це місце,
де будь-який транспортний засіб можна
перевести в неробочий стан і залишити
на нетривалий час. Особливістю є
можливість безкоштовної зупинку
автомобіля.

Стоянка - це місце, де автовласник може
залишити свій транспорт на тривалий
час і за певну плату перекласти
відповідальність за зберігання
автомобіля на співробітника стоянки.

З наведеного вбачається, що вимоги
позивача щодо усунення відповідачем
порушень, які зазначались, зокрема, в
акті перевірки від 10.10.2013 р., є такими, що
не можуть висуватись до паркувального
майданчику, розташованого перед
магазином «Білла», який орендує
позивач.

Отже, передбачених статтею 202 КАС
України підстав для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового судового рішення не
вбачається, у зв'язку з чим колегія
суддів вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, суд , -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21 січня 2014 р. у справі № 804/14085/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21 січня 2014 р. у справі № 804/14085/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко