Справа № 760/26551/13-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-359/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко
В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора дорожньо-патрульної служби
взводу № 5 роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУ
МВС України в Київській області
капітана міліції Кононовича
Олександра Михайловича про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

02.12.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеним вище позовом в якому
просить скасувати постанову у справі
про адміністративне правопорушення
від 21.11.2013 року серії АА2 №678852, винесену
інспектором дорожньо-патрульної
служби взводу №5 роти ДПС ДАІ з ОСП при
УДАІ ГУ МВС України в Київській області
капітаном міліції Кононовичем О.М.,
якою його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі
про адміністративне правопорушення
відносного нього - закрити за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови позивач
21.11.2013 року о 11 год. 16 хв. на 44-му км
автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ
Переяслав-Хмельницького району
Київської області керуючи автомобілем
марки «Шевролет», державний номерний
знак НОМЕР_1, рухався без ввімкнутих
денних ходових вогнів або ближнього
світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР
України. Дані дії позивача
кваліфіковано інспектором ДПС
Кононовичем О.М. за ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 425
грн.

Позивач зазначає, що 21.11.2013 року о 11 год.
16 хв. він дійсно керував автомобілем
марки «Шевролет», державний номерний
знак НОМЕР_1, на 44 км автодороги
Бориспіль-Дніпропетровськ
Переяслав-Хмельницького району
Київської області, де був зупинений
відповідачем. Разом з цим, п. 9.8 ПДР
України він не порушував, оскільки на
його автомобілі було увімкнено ближнє
світло фар.

Факти встановлені постановою
інспектора ДПС Кононовичем О.М. від
21.11.2013 р., на його думку, - не
відповідають дійсним обставинам
справи, будь-яких доказів його вини під
час розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відповідачем йому не пред'являлось.

Таким чином вважає, що в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП, відповідно підстави для
притягнення до адміністративної
відповідальності.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини своєї неявки суд до відома
не поставив. За таких обставин суд
вважає можливим розглянути справу за
відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
адміністративного позову виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 21.11.2013 року
інспектором дорожньо-патрульної
служби взводу №5 роти ДПС ДАІ з ОСП при
УДАІ ГУ МВС України в Київській області
капітаном міліції Кононовичем О.М.
відносно ОСОБА_1 складено протокол про
адміністративне правопорушення серія
АГ2 №115161, відповідно до якого останній,
21.10.2013 року о 11 год. 16 хв., 44-му км
автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ
Переяслав-Хмельницького району
Київської області керуючи автомобілем
марки «Шевролет», державний номерний
знак НОМЕР_1, рухався без ввімкнутих
денних ходових вогнів або ближнього
світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР
України.

Зазначені дії ОСОБА_3 відповідно до
протоколу про адміністративне
правопорушення кваліфіковано за ч. 2 ст.
122 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
розгляд справ про правопорушення,
передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу,
покладено на органи внутрішніх справ
(міліцію).

За результатами розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відповідачем було винесено
оскаржувану постанову серії АА2 №678852,
якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у
виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст.283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі.

Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» роз'яснено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КпАП
України. У ній, зокрема, потрібно
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчинення, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови від 21.11.2013
року серії АА2 №678852, єдиним доказом
вини позивача у скоєнні правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є
протокол, про адміністративне
правопорушення.

Посилань на будь-які інші доказі
вказана постанова, а також протокол про
адміністративне правопорушення не
містить.

Разом з цим, як зазначалось вище, в силу
ст. 251 КУпАП, пояснення особи, що
притягується до відповідальності у
справі про адміністративне
правопорушення, є джерелом для
встановлення обставин, що підлягають
з'ясуванню, нарівні з протоколом про
адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, не надав суду пояснень по
адміністративній справі та не навів
жодного доказу на підтвердження
правомірності прийнятого ним рішення
чи спростування обставин на які
посилається позивач.

Приймаючи до уваги наведені вище
положення закону, зважаючи на те, що
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого ним рішення,
а також те, що протокол у справі про
адміністративне правопорушення за
фактичних обставин справи не може бути
беззаперечним доказом винуватості
позивача у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги про скасування
постанови від 21.11.2013 року серії АА2 №678852
слід задовольнити.

Вирішуючи справу в частині вимог
позивача про закриття провадження у
справі про адміністративне
правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247
КпАП України через відсутність в його
діях складу правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд
зважає на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про: 1) скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень; 2) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; 7) примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.

Перелік вимог, які може містити
адміністративний позов визначений ч. 4
ст. 105 КАС України є вичерпний, що в свою
чергу дає підстави для висновку, що
позивачем обрано спосіб захисту
порушеного права не передбачений КАС
України, так як вимога про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України через
відсутність в діях особи складу
правопорушення не передбачена ч. 4 ст. 105
КАС України.

З огляду на викладене вище, суд не
знаходить підстав для задоволення
позовну ОСОБА_1 щодо закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України та
вважає, що в цій частині позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 254, 256, 268, 283
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АА2 № 678852 від
21.11.2013 року, винесену інспектором
дорожньо-патрульної служби взводу №5
роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС
України в Київській області капітаном
міліції Кононовичем Олександром
Михайловичем, про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч.2 КпАП України гр. ОСОБА_1 та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,
00 гривень.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :