Справа № 503/1320/14-а
Суддя: Гура А. І.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кодимський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 503/1320/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого - судді
Гури А.І.

при секретарі
Бойченко К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кодимі,
Одеської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Кодимської районної
державної адміністрації Одеської
області про визнання протиправними дій
щодо відмови у перерахунку та виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
встановленому законом розмірі та
зобов'язання відповідача перерахувати
та виплатити зазначену допомогу за
період з 31 липня 2013 року по 25 квітня 2014
року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 08 липня 2014 року
звернулася до Кодимського районного
суду з адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Кодимської районної
державної адміністрації Одеської
області (далі УСЗН) в якому просить:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо призначення допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, меншому ніж
це встановлено ст.43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та відмову відповідача
здійснити перерахунок вказаної
допомоги;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок зазначеної допомоги за
період з 31 липня 2013 року по 25 квітня 2014
року у розмірі, встановленому ст.43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

В позовній заяві позивач посилається
на те, що є матір'ю малолітньої дитини
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 31 липня 2013 року
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. У зв'язку з цим відповідно до ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» має право отримувати
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, який не може бути меншим
прожиткового мінімуму, визначеного
законом. Однак, відповідач
відмовляється виплачувати допомогу у
такому розмірі, а виплачує її у значно
меншому розмірі. З цих підстав просила
свій адміністративний позов
задовольнити.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надавши заяву про розгляд
справи без її участі.

Представник відповідача - начальник
Управління соціального захисту
населення Кодимської районної
адміністрації Ярославська Г.С. 10 липня
2014 року надала до суду письмове
заперечення, в якому вказала, що УСЗН
вимоги позивача ОСОБА_1 не визнає,
оскільки допомога їй нараховується та
виплачується у встановленому законом
розмірі, тому у задоволенні позову
просила відмовити.

Згідно частини 1 статті 41 КАС України у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши адміністративний позов
позивача та письмове заперечення
відповідача, а також наявні у справі
письмові докази, суд встановив
наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України в
адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб"єктів владних
повноважень про обчислення,
призначення, перерахунок, здійснення,
надання та одержання соціальних
виплат, виплат за загальнообов"язковим
державним соціальним страхуванням,
інших соціальних виплат, доплат та
послуг, застосовується скорочене
провадження. В такому випадку,
відповідно до п.4 ч.5 цієї статті справа
повинна бути розглянута не пізніше
п"яти днів з дня подання відповідачем
заперечення проти позову.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно -правових відносин від
порушень з боку, у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження дій посадових осіб суди
перевіряють чи вчинені вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, виданого 10 травня 2011 року
виконавчим комітетом Сербівської
сільської ради Кодимського району
Одеської області, є матір'ю
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
зв'язку з чим з 31 липня 2013 року
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку (наказ в.о. начальника Кодимського
відділення Балтської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області №13-В від
29 липня 2013 року.). ОСОБА_1 є
застрахованою особою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому має
право на виплату допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення,
встановлений Законами України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
№2811-XII від 21 листопада 1992 року
(далі Закон №2811-XII) та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» №2240-III від 18 січня 2001 року
(далі Закон №2240-III).

Статтею 5 Закон №2811-XII визначено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).
Таким чином, відповідачем у справі є
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством покладений
обов'язок щодо нарахування та виплати
допомоги сім'ям з дітьми до досягнення
ними трирічного віку. У зв'язку з цим,
суд визнає УСЗН Кодимської РДА
належним відповідачем у справі.

Предметом спору є розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 31 липня 2013
року по 25 квітня 2014 року.

Частиною 1 ст.1 Закону України №2811-XII
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 цього ж Закону передбачено, що
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною.

Відповідно до ст.41 Закону №2240-III
одноразова допомога при народженні
дитини надається у сумі кратній 22,6
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленого на день
народження дитини. Проте в п.5
Прикінцевих положень вищезгаданого
Закону вказується, що до стабілізації
економічного становища в Україні
розмір виплат передбачених статтями 41,
43, 46 цього Закон визначається Верховною
Радою України щороку виходячи з рівня
забезпечення прожиткового мінімуму
одночасно з встановленням розміру
страхових внесків з поступовим
наближенням виплатам до прожиткового
мінімуму.

Відповідно до ст.43 Закону №2240-III
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Зазначена норма закону
введена в дію з 01 січня 2002 року.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням».
Зокрема, змінами до ст.13 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням» було
виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного суду України
№10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункту 25 розділу II цього
Закону щодо виключення ст.ст. 40-44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратам зумовленим
похованням».

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію ст.ст.40-44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням», а з 1
січня 2009 року - ст.ст.13, 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
статтею 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року №1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
ст.46 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» та ст. Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» не приймався.

Тобто, ані Законом України «Про
Державний бюджет на 2012 рік», ані
Законом України «Про Державний бюджет
на 2013 рік», ані іншими законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж в Законах №2811-ХІІ та №2240-ІІІ.

Таким чином, спір виник щодо виплати
допомоги з квітня 2013 року особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначений період поширюються
норми спеціального Закону (яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратам зумовленим
похованням» №2240-III), відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України
від 25 грудня 2012 року (ЄДРСР № 28332590) та
від 11 грудня 2012 (ЄДРСР № 28332586).
Відповідно до ст.244-2 КАС України,
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

У зв'язку з цим, суд визнає позовні
вимоги позивача обґрунтованими і
вважає необхідним їх задовольнити у
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.159, 160, 163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області щодо
призначення ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення ним трирічного віку у
розмірі меншому, ніж встановлено ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та відмову у перерахунку
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
протиправними.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Кодимської районної
державної адміністрації Одеської
області здійснити перерахунок ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення ним трирічного віку у
розмірі, встановленому ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», за період з 31 липня 2013 року
по 25 квітня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України
стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73 грн.08 коп. судового
збору.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду впродовж
десяти днів з дня отримання її повного
тексту.

Суддя А. І.Гура