Справа № 872/8901/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

872/8901/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2013 року

справа № 808/2586/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року по справі № 808/2586/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький автомобілебудівний завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -

Встановив:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року по справі №808/2586/13-а позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» було задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що оскільки факт невідповідності первинних бухгалтерських документів позивача приписам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» під час проведення перевірки відповідачем не встановлено, висновки податкового органу щодо нереальності здійснених позивачем господарських операцій є безпідставними. Крім цього, доводи податкового органу стосовно відсутності поставок товару спростовані дослідженими судом доказами.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 р. Справа № 808/2586/13-а, як таку що винесена, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У зв’язку з державною реєстрацією юридичної особи – Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, яка є правонаступником Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 229 від 20.03.2013, в судовому засіданні за клопотанням відповідача у відповідності до приписів ст. 55 КАС України судом допущено заміну відповідача у справі його правонаступником.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції – скасувати в повному обсязі, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод » відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає відсутніми підстави задля її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів апеляційного суду, відповідачем у справі було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» з питань правомірності нарахування від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за серпень 2012 р., жовтень 2012 р., та листопад 2012р. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2012 р., яка виникла за рахунок від’ємного значення з ПДВ, що декларувались у жовтні 2012 р.,

Перевіркою виявлено, що в порушення п.198.1, п.198.3, ст. 198, п.200.1, п.200.3, ст. 200 ПК України завищено суму від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту за листопад 2012 р. у розмірі 9 567,00 грн.

В ході проведення перевірки податкового кредиту за листопад 2012 року встановлено, що позивач мав взаємовідносини з контрагентами, по яким відповідачем встановлено нереальність господарських операцій та відсутність поставок товарів, а саме: - ТОВ «Абіс-Трейд» та ТОВ «Техпромінжинірінг». Відповідач, посилаючись на наявну у нього інформацію стверджує, що вказані підприємства не мали можливості здійснити господарські операції, оскільки відсутні за юридичною адресою, не мають основних засобів, відсутнє документальне підтвердження визначення та обліку роботи автомобільного транспортного засобу (дорожні листи), списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (товарно-транспортна накладна). Позивачем до перевірки не було надано товарно-транспортні накладні або інші документи на підтвердження перевезення товару, отриманого від контрагента.

Таким чином, за висновками податкового органу в порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 ПКУ підприємством завищено суму податкового кредиту за листопад 2012р. по ТОВ «Абіс-Трейд» на суму ПДВ - 337,00грн.; по ТОВ «Техпромінжинірінг» - в порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 ПКУ позивачем завищено суму податкового кредиту за листопад 2012р. на суму 9 190,00грн..

Проте, з аналізу наданих позивачем первинних документів суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про реальність здійснених позивачем господарських операцій у зазначений період. Відсутність у позивача документів, які б свідчили про транспортування придбаного товару, за наявності належним чином оформлених видаткових та податкових накладних, приходних ордерів, платіжних доручень, журналу реєстрації довіреностей на отримання товару, акту здачі-прийняття робіт, інших документів на підтвердження факту отримання та оприбуткування товару, не доводить відсутність поставок товару та не спростовує фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов’язаннях платника податків у зв’язку з його господарською діяльністю.

Відповідно Положення про Міністерство транспорту та зв'язку, затвердженому Постановою КМУ №789 (діюче на момент здійснення господарських операцій та проведення перевірки) зазначений орган державної влади здійснює державне управління в галузі транспорту, здійснює заходи щодо забезпечення безпеки на транспорті, проте до його компетенції не віднесено регулювання питань методології обліку товарно-матеріальних цінностей на складах та у виробництві підприємств, що не входять до сфери управління Міністерства. Натомість абз.15 п.3 Положення про Міністерство фінансів України прямо передбачені функції МФУ щодо здійснення державного регулювання бухгалтерського обліку та фінансової і бюджетної звітності в Україні. Жоден з документів, затверджених МФУ в галузі бухгалтерського обліку не містить, в якості обов'язкових умов, отримання від постачальника на підтвердження факту здійснення господарських операцій такого документу як товаросупровідна накладна, оскільки такий документ не є розрахунковим, на підставі якого відображаються в балансі зміни в активах та зобов'язаннях підприємства.

Таким чином, відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік господарських операцій будується на принципі превалювання сутності над формою, а отже операції повинні обліковуватися відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфікації кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформлені не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 198.3. ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПКУ вважається дата здійснення першої з подій:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів(послуг);

дата отримання платником податку товарів(послуг), що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

У даному випадку актом перевірки не зафіксований факт наявності в податкових накладних недоліків, які б свідчили про їх неналежність як первинного документу, або порушення порядку їх видачі.

Отже, наявні в матеріалах справи докази підтверджують реальність господарських операцій з придбання товарів у контрагентів позивача та їх використані у власній господарській діяльності, що підтверджує правильність висновків суду першої інстанції про недоведеність відповідачем факту наявності з боку позивача порушень податкового законодавства при здійсненні господарських операцій у перевіреному відповідачем періоді.

З огляду на викладене та відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст.ст.160, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року по справі № 808/2586/13-а – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року по справі № 808/2586/13-а – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай