Справа № 180/744/14-а
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2014 рокусправа № 180/744/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганець Дніпропетровської області

на постанову Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 29
квітня 2014р.

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганець Дніпропетровської області
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся 21.03.2014 року з
позовом до Марганецького міського суду
Дніпропетровської області про
визнання протиправною відмови
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганець Дніпропетровської області
у зарахуванні йому до стажу роботи, що
дає право на пенсію за вислугу років,
роботу в клінічній ординатурі в
комунальному закладі «Міська клінічна
лікарня №3» м. Запоріжжя з 01.09.1986р. по
31.08.1988р. Просив зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в м. Марганець
Дніпропетровської області призначити
зарахування йому до стажу роботи, що
дає право на пенсію за вислугу років,
роботу в клінічній ординатурі в
комунальному закладі «Міська клінічна
лікарня №3» м. Запоріжжя з 01.09.1986р. по
31.08.1988р. стаж роботи по вислузі років та
скасувати рішення відповідача про
відмову в призначенні грошової
винагороди, згідно п. 7-1 розділу 15
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а також зобов'язати
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганець Дніпропетровської області
нарахувати та виплатити грошову
допомогу, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі 10 місячних
пенсій відповідно до п. 7-1 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
термін навчання в клінічній ординатурі
має бути зарахований лікарю до його
загального трудового стажу. Щодо
виплати розміру 10 місячних пенсій,
посилається на те, що відповідно до п. 7-1
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», особам, які на
день досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах , робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е»-«ж» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» і мають страховий стаж
(для чоловіків - 35 років, для жінок 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі 10-ти
пенсій на день призначення.

Постановою Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 29
квітня 2014р. позов задоволено частково.
Визнано відмову Управління пенсійного
фонду України в м. Марганець щодо
зарахування ОСОБА_2 до стажу роботи, що
дає право на пенсію за вислугу років,
період проходження клінічної
ординатури в комунальному закладі
«Міська клінічна лікарня №3» м.
Запоріжжя (згідно ухвали суду від 07.05.2014
року виправлена описка - замість КЗ
«Міська клінічна лікарня №3» м.
Запоріжжя зазначено «Запорізький
державний інститут вдосконалення
лікарів ім. Горького) з 01.09.1986 р. по
31.08.1988р., зобов'язано Управління
пенсійного фонду України в м. Марганець
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
допомогу, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі 10 місячних
пенсій відповідно до п. 7-1 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». В іншій частині позовних
вимог - відмовлено.

Постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог
обґрунтована наступним. Системний
аналіз чинного законодавства, а саме, п.
7-1 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Порядку
обчислення стажу, що дає право на
призначення допомоги та її виплати,
затверджений постановою КМУ від 23.11.2011
№ 1191, Переліком закладів і установ
освіти , охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на вислугу років,
затверджений постановою КМУ від 04.11.193
№ 909, Наказу МОЗ України від 28.10.2002 №385
«Про затвердження перелік закладів
охорони здоров'я, лікарських,
провізорських посад та посад молодших
спеціалістів з фармацевтичною освітою
у закладах охорони здоров'я», Положення
про клінічну ординатуру,
затвердженого наказом МОЗ України від
29.01.1998р. № 12, призводить до висновку, що
період проходження ОСОБА_2 клінічної
ординатури має бути йому зарахований
до стажу роботи, що дає право на пенсію
за вислугу років, у зв'язку з чим дії
відповідача щодо відмови у зарахуванні
цього стажу визнані протиправними.

В частині відмови у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
керувався тим, що безпосередньо
відмова Управління пенсійного фонду
України в м. Марганець в призначенні
грошової допомоги позивачу не була
оформлена належним рішенням, а мала
форму листа. З огляду на що, вимога
ОСОБА_2 про скасування вищезазначеного
рішення УПФУ не підлягає задоволенню.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, відповідачем було подано
апеляційну скаргу (а.с. 51-52), в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати в частині
задоволених позовних вимог та прийняти
нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що оскільки
проходження клінічної ординатури є
навчанням, а навчання згідно чинного
пенсійного законодавства не
зараховується до стажу, що дає право на
призначення пенсії за вислугу років, то
нараховувати та виплачувати допомогу
ОСОБА_2, яка не підлягає оподаткуванню,
у розмірі 10 місячних пенсій не має
законних підстав.

Позивачем було подано заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він вважає
рішення суду першої інстанції повністю
законним та обґрунтованим та просить
оскаржувану постанову залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. В підтвердження своєї
позиції зазначає, що робота на посадах
лікарів та середнього медичного
персоналу у лікувально-профілактичних
закладах особливого типу, які
відносяться до закладів і установ
охорони здоров'я, дає право на вислугу
років. У період з 01.09.1986р. по 31.08.1988р. він
дійсно навчався в клінічній ординатурі
в комунальному закладі «Міська
клінічна лікарня №3» м. Запоріжжя, де
згідно з функціональними обов'язками
лікаря-хірурга вів хворих, оперував,
займався науковою діяльністю. З огляду
на зазначене, а також з урахуванням
норм Положення про клінічну
ординатуру, затвердженого наказом МОЗ
України від 29.01.1998р. № 12, позивач вважає,
що термін навчання в клінічній
ординатурі повинен зараховуватися
лікарю до його загального трудового
стажу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню з наступних
підстав.

Як вбачається з постанови суду першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи ОСОБА_2 із 01.09.1986
року по 31.08.1988 року проходив клінічну
ординатуру на кафедрі хірургії-2, з
медичним стажем більше 10 років, в
Запорізькому державному інституті
вдосконалення лікарів ім. М.Горького
(нині Державний заклад «Запорізька
медична академія післядипломної
освіти Міністерства охорони здоров'я
України», який є державною установою і
відноситься до
«лікувально-профілактичних закладів»).

Під час проходження клінічної
ординатури на кафедрі хірургії-2 в
хірургічному відділенні комунального
закладу «Міська клінічна лікарня № 3»
м. Запоріжжя, ОСОБА_2, згідно з
функціональними обов'язками
лікаря-хірурга вів хворих, оперував,
займався науковою діяльністю.

Указані обставини підтверджуються
архівною довідкою від 14.01.2014 року № 1 ДЗ
«Запорізька медична академія
післядипломної освіти Міністерства
охорони здоров'я України» (а.с. 13),
даними трудової книжки ОСОБА_2 (а.с.10-12),
довідкою КЗ «Міська клінічна лікарня №
З» № 9/05 від 15 січня 2014 року (а.с.14),
довідкою про заробітну плату для
обчислення пенсії (а.с. 15).

Листом Управління пенсійного фонду
України в м. Марганець
Дніпропетровської області від 17.03.2014р.
за вих.№ К-5 позивачу відмовлено в
зарахуванні роботи в ординатурі
комунального закладу «Міська клінічна
лікарня № 3» м. Запоріжжя з 01.09.1986 року
по 31.08.1988 року до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугу років та у
здійсненні відповідних пенсійних
виплат.

Аналізуючи матеріалів справи та норми
права, які регулюють спірні
правовідносини, суд апеляційної
інстанції встановив, що суд першої
інстанції до даних правовідносин
правильно застосував норми Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ЗУ
«Про пенсійне забезпечення», норми
Порядку обчислення стажу, що дає право
на призначення допомоги та її виплати,
затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011
року №1191, Положення про клінічну
ординатуру, затвердженого наказом МОЗ
від 29.01.1998 року № 12.

Згідно з п. 4 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених
вказаним Законом.

При цьому, види трудової діяльності, що
зараховується до стажу роботи, який дає
право на трудову пенсію, визначені ст.56
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», зокрема, навчання у
вищих і середніх спеціальних
навчальних закладах, в училищах і на
курсах по підготовці кадрів,
підвищенню кваліфікації та
перекваліфікації, в аспірантурі,
докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», особам, які на
день досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е» -«ж» статті 55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» і мають страховий стаж
(для чоловіків -35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі їх 10
місячних пенсій на день призначення.

Порядком обчислення стажу, що дає право
на призначення допомоги та її виплати,
затвердженим постановою КМУ від 23.11.2011
року № 1191, передбачено, що до
страхового стажу, що дає право на
виплату грошової допомоги,
зараховується період роботи в закладах
і установах державної та комунальної
форми власності на посадах,
передбачених Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на вислугу років,
затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993
року № 909.

У Положенні про клінічну ординатуру,
затвердженому наказом МОЗ від 29.01.1998
року № 12 визначено, що клінічна
ординатура є вищою формою підвищення
кваліфікації лікарів-спеціалістів з
певного фаху у вищих медичних закладах
освіти ІІІ-ІV рівнів акредитації,
закладах післядипломної освіти,
клінічних науково-дослідних
інститутах, центрах та набутого
досвіду практичної роботи
лікарем-спеціалістом з певного фаху.

Пунктом 4.12 цього Положення прямо
передбачено, що термін навчання в
клінічній ординатурі зараховується
лікарю до його загального трудового
стажу та стажу роботи за фахом.

Отже, твердження апеляційної скарги
щодо того, що проходження клінічної
ординатури є навчанням, а навчання
згідно чинного пенсійного
законодавства не зараховується до
стажу, що дає право на призначення
пенсії за вислугу років, не має
законних підстав. З огляду на
зазначене, відмова відповідача у
нарахуванні і виплаті ОСОБА_2 допомоги,
яка не підлягає оподаткуванню, у
розмірі 10 місячних пенсій є
необґрунтованою.

Що стосується доводів апеляційної
скарги, відносно того, що згідно п. 5.1
Положення під час проходження
клінічної ординатури ОСОБА_2
нараховувалась стипендія, апеляційний
суд зазначає наступне.

Довідка № 07/14, якою позивачу
нараховувалася стипендія, видана 14.01.2014
року державним закладом «Запорізька
медична академія післядипломної
освіти Міністерства охорони здоров'я
України» має назву «Про заробітну
плату для обчислення пенсії». В даній
довідці зазначено місяць та рік за який
позивачу було сплачено заробітну
плату. Також в довідці чітко зазначено
про те, що на всі виплати нараховані
страхові внески до Пенсійного фонду
України. Довідка видана на підставі
особових рахунків за вересень 1986 -
серпень 1988 року. Отже, факт отримання
вищезазначених грошових виплат за час
проходження клінічної ординатури не
має ніяких правових підстав вплинути
на зарахування терміну проходження
позивачем клінічної ординатури у
трудовий стаж, який дає право на
виплату пільгової пенсії.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з рішенням суду
першої інстанції та вважає, що суд
з'ясував всі обставини справи, вірно
застосував норми чинного
законодавства та дійшов вірних
висновків прийнявши законне та
обґрунтоване рішення. Апеляційна
скарга не містить доводів, які б
спростували висновки суду, а тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м. Марганець
Дніпропетровської області на
постанову Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 29
квітня 2014 р. - залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 29
квітня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги в
порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства України

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна