Справа № П/811/1283/14
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2014 рокусправа № П/811/1283/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Божко Л.А.

суддів: Головко
О.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.

розглянувши у судовому засіданні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Олександрійської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Олександрійської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів та
зборів у Кіровоградській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В
И В :

В квітні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Олександрійської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Кіровоградській
області (далі - відповідач), в якому
просив визнати протиправною та
скасувати вимогу № Ф116/У від 20 лютого 2014
року Олександрійської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кірооградській області
про сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування 1218,67 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року позов задоволено. Визнано
протиправною та скасовано вимогу
Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кірооградській області № Ф116/У від 20
лютого 2014 року про сплату ОСОБА_1 боргу
з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1218,67 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Олександрійська ОДПІ
ГУ Міністерства доходів та зборів у
Кіровоградській області звернулось до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просило скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, згідно якої відмовити у
задоволені позовних вимог повністю.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з'явились, у
зв'язку з чим, відповідно до ст.41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювався.

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 згідно виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців є фізичною
особою-підприємцем, який обрав
спрощену систему оподаткування.

24.04.2014 року ОСОБА_1 отримав від ВДВС
Олександрійського МРУЮ вимогу,
надіслану їм Олександрійська ОДПІ ГУ
Міністерства доходів та зборів у
Кіровоградській області, № Ф116/У від 20
лютого 2014 року про сплату боргу з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 1218,67 грн.

З 17 липня 2007 року ОСОБА_1 набув статусу
пенсіонера та отримує пенсію
відповідно до закону. (а.с.19).

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI платниками
єдиного внеску є ФОП, в тому числі ті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 Закону № 2464-VI).

Таким чином, за змістом цієї норми
ФОП, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
єдиного внеску за себе, за умови, якщо
вони є пенсіонерами за віком (незалежно
від того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням пенсійного віку) та
отримують відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та
другим пункту 16 Прикінцевих положень
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - № 1058-IV) до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин; далі - Закон № 1788-ХІІ)
застосовуються, зокрема, в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено
виключний перелік трудових пенсій, які
призначаються за цим Законом (за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років).
Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені статтею 12 Закону №
1788-ХІІ та частиною першою статті 26
Закону № 1058-IV. Таке право виникало у
чоловіків після досягнення 60 років та
за наявності відповідного стажу. При
цьому статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, на
підставі пункту "б" частини першої якої,
як установили суди, позивач отримує
пенсію, передбачена можливість
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах - зі зменшенням віку,
зазначеного у статті 12 цього Закону, та
за наявності відповідного трудового
стажу.

Проаналізувавши наведені норми
матеріального права, враховуючи
закріплені Конституцією України
гарантії громадян на соціальний
захист, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що особи, яким пенсія
за віком призначена відповідно ст. 13
Закону № 1788-ХІІ, не є платниками
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за себе
згідно з частиною четвертою статті 4
Закону № 2464-VI, так само як і особи, які є
пенсіонерами за віком на загальних
умовах, оскільки згадана норма не
містить будь-яких винятків щодо
пенсіонерів за віком.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що позивач може
бути платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування виключно за
умови його добровільної участі у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, а
тому вимога податкового органу про
сплату боргу є протиправною і підлягає
скасуванню.

Отже, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198,ст.200, ст.205,206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Л.А. Божко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
Т.І. Ясенова