Справа № 804/13419/13-а
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2014 рокусправа № 804/13419/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

за участю:

представника відповідача: Крейси Л.О.

представника позивача: Майстата О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці Міндоходів

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2013 року у справі №804/13419/13-а за
позовом публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
до Дніпропетровської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2013 року Публічне акціонерне
товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»
звернулося до суду з позовом, в якому
просило суд визнати протиправним та
скасувати рішення Дніпропетровської
митниці про коригування митної
вартості товарів №110050001/2013/000022/1 від
11.09.2013р.

В обґрунтування своїх вимог посилалося
на те, що товариством було надано всі
необхідні документи для визначення
митної вартості. Надані для митного
оформлення документи є достатніми для
застосування основного методу
визначення митної вартості, а також
дозволяють перевірити митну вартість,
заявлену декларантом. Проте,
Дніпропетровською митницею, без
достатніх для цього підстав, прийнято
рішення про визначення митної вартості
товарів за іншим методом. Вказані дії
відповідача призвели до сплати
податків у більшому розмірі.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2013 року адміністративний
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів №110050001/2013/000022/1 від 11.09.2013р.

Не погодившись з постановою суду,
Дніпропетровська митниця Міндоходів
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована
наявністю у митної служби виключних
повноважень щодо контролю
правильності визначення митної
вартості товару. З огляду на те, що
позивачем до митного оформлення надано
документи на підставі яких неможливо
достовірно стверджувати про
правильність визначення митної
вартості товару, Митниця не мала
достатніх підстав для здійснення
митного оформлення товару за митною
вартістю заявленою позивачем. У зв'язку
із неможливістю застосування
основного методу визначення митної
вартості товарів посадовою особою
Дніпропетровської митниці було
послідовно застосовано другорядний

метод визначення митної вартості
товару - за ціною договору щодо
ідентичних товарів, що і стало
підставою для прийняття рішення про
коригування митної вартості товарів.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 30.07.2009 р. між
Публічним акціонерним товариством
«АрселорМіттал Кривий Ріг» - покупцем
та акціонерним товариством
«АрселорМіттал Темиртау» (Казахстан) -
продавцем укладено Контракт на
поставку вугілля № QG7034, відповідно до
п. 1.1, 1,2, 1.3 якого продавець продає, а
покупець покупає карагандинське
вугілля (казахстанського походження)
згідно з кількістю, якістю, цінами та
строками відповідно до Специфікацій та
Додаткових угод, які є невід'ємною
частиною даного контракту. Ціни на
товар встановлені в доларах США за
тонну та можуть бути змінені лише за
письмовою згодою сторін. Загальна
вартість товару за контрактом складає 5
270 000 дол. США +/-10%.

Згідно Додаткової угоди №18 від 05.07.2013 р.
до Контракту на поставку вугілля № QG7034
від 30.07.2009 р. вартість товару за 1 тонну у
період з 05.07.2013 р. по 30.09.2013 р. складає 145
дол. США.

02.09.2013 р. для здійснення митного
контролю та митного оформлення
Публічним акціонерним товариством
«АрселорМіттал Кривий Ріг» подана
вантажна митна декларація
№110050001/2013/012510, в якій для проведення
Дніпропетровською митницею митного
оформлення заявлено товар -
«концентрат вугільний марки «К, КЖ»»
(згідно посвідчення якості вміст:
вологи - від 7,6% до 10,5%; золи - від 10,5% до
11,5%; сірки - від 0,5% до 0,6%; клас 0-20;
граничний вихід легких речовин у
перерахунку на суху без мінеральну
основу - від 24,0% до 27,5%; гранична теплота
згорання у перерахунку на вологу без
мінеральну основу - від 6535 до 6794 ккал/кг;
призначення: для металургійного
виробництва).

На підтвердження заявленої митної
вартості товару разом з вантажною
митною декларацією №110050001/2013/012510 від
02.09.2013 р. надані наступні документи:
контракт від 30.07.2009 р.; специфікація №46
від 10.05.2013 р. до контракту; додаткова
угода №9 від 07.12.2010 р. до контракту;
додаткова угода №13 від 28.04.2011 р. до
контракту; додаткова угода №16 від
28.07.2011 р. до контракту; додаткова угода
№17 від 26.12.2011 р. до контракту; додаткова
угода №18 від 05.07.2013 р. до контракту;
сертифікат походження №KZ UA 3 10 01326 від
09.07.2013 р.; сертифікат походження №KZ UA 3 10
01463 від 25.07.2013 р.; митна декларація
країни відправлення №51809/100713/0000612 від
10.07.2013 р.; митна декларація країни
відправлення №51809/100713/0000718 від 31.07.2013 р.;
ліцензія на імпорт товарів №00656
від 29.07.2012 р.; рахунки-фактури (INVOICE)
продавця, а також залізничні накладні,
реєстри вагонів, посвідчення якості.

02.09.2013 р. на адресу Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» надійшло
від Дніпропетровської митниці
повідомлення №36501, в якому
запропоновано декларанту протягом 10
календарних днів надати додаткові
документи та відомості для
підтвердження заявленої ним вартості
товару. Підставою цього стало те, що при
проведенні документального контролю
Дніпропетровською митницею виявлено,
що заявлена у МД митна вартість складає
145 дол. США за тонну, в той час як за
наявною в органах доходів і зборів
інформацією митна вартість, визначена
за ціною угоди на ідентичний товар на
цих же комерційних умовах складає не
менше 162 дол. США.

Листами №35 від 06.09.2013 р., №39 від 10.09.2013 р.,
№40 від 10.09.2013 р. Публічне акціонерне
товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»
надало Дніпропетровській митниці
пояснення та додаткові документи:
щомісячний огляд «Ринки вугілля» №7 (60)
липень 2013 р., видання «Метал Експерт»;
лист до продавця №31-15051 від 16.08.2013
р.;лист продавця №3/6-1765 від 16.08.2013 р.;
прейскурант виробника №3/6-1717 від 12.08.2013
р.; лист продавця №3/6-1895 від 06.09.2013 р.

11.09.2013р. Дніпропетровською митницею
прийнято рішення №110050001/2013/000022/1 про
коригування митної вартості товарів,
яким здійснено коригування митної
вартості товару з 0,145 дол. США за т на 0,162
дол. США за т. Митну вартість товару
скориговано із застосуванням
другорядного методу визначення митної
вартості - 2а- за ціною договору щодо
ідентичних товарів, згідно з яким митна
вартість ґрунтується на наявних даних
про раніше ввезеного ідентичного
товару позивачем у липні 2013 р. за митною
декларацією №10050001/2013/011293 від 02.08.2013 р.

Рішення мотивовано неподанням
декларантом документів згідно з
переліком та відповідно до умов,
зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 Митного
кодексу України, та невідповідністю
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару.

Правомірність та обґрунтованість
вказаного рішення є предметом спору,
який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем не надано доказів того, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем
та позивачем вплинув на заявлену митну
вартість товару, не надано доказів й
того, що позивачем було отримано від
продавця товару будь-яку виняткову
знижку, чи інше зменшення звичайної
конкурентної ціни. Надані позивачем
для митного оформлення документи є
достатніми для застосування основного
методу визначення митної вартості, а
також дозволяють перевірити митну
вартість, заявлену декларантом. За
таких обставин суд першої інстанції
дійшов висновку про наявність підстав
для скасування рішення відповідача, як
протиправного.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст..49 МК України, митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України
передбачено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VІІІ
цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного
кодексу України визначено, що
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган,
відповідно до ч.5 ст.54 МК України має
право: 1) упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
ст..53 МК України додаткові документи та
відомості, якщо це необхідно для
прийняття рішення про визнання
заявленої митної вартості; 3)
здійснювати коригування митної
вартості товарів.

Відповідно до ст..337 МК України,
перевірка документів та відомостей,
які подаються митним органом під час
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій шляхом проведення:
формато-логічного контролю; контролю
співставлення; контролю із
застосуванням системи управління
ризиками та в інші способи, передбачені
цим Кодексом.

Отже, аналіз наведених норм права дає
підстави вважати, що митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для прийняття рішення про
коригування митної вартості товару
стали наступні обставини.

Перевірка поданих до митного
оформлення інвойсів із зазначенням
вартості кожної окремої партії товару
виявила, що в них наявне посилання на
доповнення №46 від 05.07.2009 року, в той час
як ціну товару встановлено
специфікацією №46 від 08.05.2013р.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Отже, встановивши розбіжності у
документах, які надані позивачем з
метою підтвердження заявленої митної
вартості товарів, Митниця мала право
витребувати додаткові документи у
відповідності до ч.3 ст.53 МК України, що
спростовує висновки суду першої
інстанції в цій частині.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем самостійно у ДМВ
заявлено про пов'язаність продавця і
покупця, при цьому зазначено, що
взаємозалежність продавця і покупця не
вплинула на ціну товару.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.58 МК України,
метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо: покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.
Частиною 12 наведеної статті
встановлено, що той факт, що продавець і
покупець пов'язані між собою особи, сам
по собі не може бути підставою для
розгляду вартості операції як
неприйнятної. У таких випадках
необхідно розглянути обставини
продажу та прийняти вартість операції
за умови, що взаємовідносини покупця і
продавця не вплинули на ціну
оцінюваних товарів.

На виконання даної норми, митним
органом було розглянуто обставини
продажу та враховуючи наявну
інформацію про митну вартість,
визначеної за ціною угоди на
ідентичний товар на цих же комерційних
умовах, яка складає 162 USD/т, поставлено
під сумнів значне зниження ціни товару
продавцем до 145 USD/т, всупереч його
комерційним інтересам при відсутності
в органах доходів і зборів будь-якої
інформації щодо зниження вартості
коксівного вугілля на ринку
Казахстану.

На виконання своїх повноважень,
посадовими особами Митниці
запропоновано декларанту протягом 10
календарних днів надати додаткові
документи, а саме:

1) інформацію щодо достовірності
відомостей вказаних у інвойсах;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні -експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) довідкову інформацію щодо вартості
операцій при продажу непов'язаним
покупцям ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів для експорту в
Україну;

4) розрахунок ціни (калькуляцію);

5) за власним бажанням додаткові наявні
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товару.

Декларантом 06.09.2013р. у складі
авторизованого електронного
повідомлення, як додаткові документи
для підтвердження заявленої митної
вартості товару, надіслано: видання
«Метал Експерт» №7 (60) липень 2013 р.;
листування з постачальником - запит
№31-15051 від 16.08.2013 р., відповідь №3/6-1765 від
16.08.2013 р., лист постачальника від 06.09.2013
№3/6-1895, прейскурант цін №3/6-1717 від 12.08.2013
р.; МД країни відправлення №51809/100713/0000612
та №51809/100713/0000718.

У своєму електронному листі декларант
також повідомив, що інформація про
зниження вартості коксівного вугілля у
всьому світі є інформацією
загальновідомою та загальнодоступною.

Отже, як вбачається з документів, які
долучені до матеріалів справи, судом
встановлено наступне.

Лист постачальника від 06.09.2013 №3/6-1895
підтверджує наявність описки в
доповненні №46 від 05.07.2009 року, та
зазначено, що вірною слід вважати дату
08.05.2013р. (а.с.65)

У своїй відповіді №3/6-1765 від 16.08.2013 р.,
постачальник позивача зазначив, що не
має довідкової інформації щодо
вартості ідентичної продукції
«Концентрат вугільний марки К+КЖ», або
аналогічної продукції в Казахстані,
експортованій в Україну, а також не має
будь-яких публікацій з незалежних
джерел в Казахстані. Також повідомлено,
що вугільний концентрат, виготовлений
УДАО «АрселорМіттал Темиртау»
споживається на власні потреби і не
поставляється стороннім підприємствам
на внутрішньому ринку (а.с.61)

Суд апеляційної інстанції вважає, що у
митного органу були обґрунтовані
сумніви вважати, що взаємопов'язаність
продавця і покупця вплинула на
вартість товарів, оскільки, по-перше,
своїм листом №3/6-1765 від 16.08.2013 р.
постачальник, фактично, спростував
доводи позивача щодо
загальновідомості зниження ціни на
оцінюваний товар, а по-друге,
відповідно до наявних в матеріалах
справи витягів «Даджеста цін» ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» від 23.07.2013
№3213; від 19.08.2013 №3659 та видання «Металл
Эксперт» №26 (206) від 01.07.2013 та №28 (208) від
15.07.2013, рівень цін на світовому ринку
вугільного концентрату марок «К, КЖ» є
значно вищим, ніж ціна, за якою такий
товар продається між пов'язаними
особами.

Поданий «Прейскурант цін» від 12.08.2013
року №3/6-1717 лише виділяє з ціни товару
суму витрат основного перевезення від
станції відправлення до митного
кордону України та може бути
застосований тільки разом з
витребуваними документами, наприклад,
для приведення цін товарів до одного
комерційного рівня та коректного
порівняння ідентичних або подібних
товарів. Зазначений прейскурант не
тотожний витребуваному розрахунку
ціни, що має містити докладну
калькуляцію витрат виробника та
продавця. При цьому, наданий
«Прейскурант цін» не є прейскурантом у
його загальному розумінні, бо містить
інформацію лише про одну фіксовану
ціну.

Крім зазначеного, під поняттям
«прайс-лист (прейскурант)» розуміється
нормативне виробничо-практичне або
довідкове видання, яке містить
систематизований перелік матеріалів,
виробів, обладнання, виробничих
операцій, товарів, послуг, ін. із
зазначенням ціни та скорочених
характеристик (ГОСТ 7.60-90). Окремі
прайс-листи можуть бути видані на
оптовий та роздрібний продаж. Тобто
прайс-лист містить інформацію про ціни,
за якими товар продається або
пропонується для продажу при
нормальному ході торгівлі в умовах
повної конкуренції.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з позицією Митниці, що
надане Позивачем видання «Металл
Эксперт» №7 з оглядом ринку вугілля за
липень 2013 року має
прогнозно-аналітичний характер, не
містить інформації ні про ціни продажу
коксівного вугілля з Казахстану, ні про
ціни внутрішнього ринку цієї країни.

Враховуючи положення ч.1 ст.61 МК
України, якою передбачені застереження
щодо умов застосування методів
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо ідентичних товарів
та за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів, а саме: товари не
вважаються ідентичними або подібними
(аналогічними) оцінюваним, якщо вони не
вироблені в тій же країні, що і товари,
які оцінюються, Митниця не могла
порівнювати ціни між товарами різних
країн та використовувати таку
інформацію.

Більш того, на стор.22 вищевказаного
видання зазначено (мовою оригіналу):
«При этом производители продукции
марки К премиум класса предоставили
существенные дисконты отдельным
покупа телям, что обусловлено
значительным снижением цен по
квартальным соглашениям на мировом
рынке».

Відповідно до ч.18 ст.58 МК України, при
продажу товарів між пов'язаними
особами вартість операції береться за
основу для визначення митної вартості
оцінюваних товарів за першим методом,
якщо декларант покаже, що така вартість
є близькою до вартості однієї з
нижчезазначених операцій, яка
здійснювалася одночасно або майже
одночасно з операцією з оцінюваними
товарами:

1) вартості операції при продажу
непов'язаним покупцям ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів для
експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів,
визначеної згідно з положеннями статті
62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів,
визначеної згідно з положеннями статті
63 цього Кодексу.

З аналізу вказаної норми, можна зробити
висновок, що саме на декларанта було
покладено обов'язок доведення того, що
заявлена ним митна вартість є близькою
до вартості однієї з вищезазначених
операцій, яка здійснювалася одночасно
або майже одночасно з операцією з
оцінюваними товарами.

Натомість, позивач покладає обов'язок
доказування щодо впливу пов'язаності
продавця і покупця на вартість товару,
на Відповідача, що суперечить
вищевказаній нормі Митного кодексу
України.

У судовому засіданні суду апеляційної
інстанції, представником митного
органу, на виконання ч.2 ст.71 КАС
України, були надані вантажно-митні
декларації, з яких вбачається, що УДАО
«АрселорМіттал Темиртау» у січні 2013
року поставило ПАТ-у «АрселорМіттал
Кривий Ріг» концентрат вугільних марки
«К, КЖ» за ціною 149,63 USD/т, в той час, як у
лютому 2013 року - ПАТ-у «ЄВРАЗ
БАГЛІЙКОКС» за ціною 160,00 USD/т.
Аналогічно у березні 2013 року УДАО
«АрселорМіттал Темиртау» поставило
ПАТ-у «АрселорМіттал Кривий Ріг»
концентрат вугільних марки «К, КЖ» за
ціною 155,50 USD/т, в той час, як - ПАТ-у
«ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС» за ціною 160,00 USD/т.

Вказане свідчить про те, що
взаємопов'язаність в даному видаку,
постачальника та позивача, могла
вплинути на вартість товару, і
зворотнього позивачем не доведено.

Статтею 57 Митного кодексу України
визначено методи визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України, а також
порядок їх застосування.

Так, відповідно до ч.1 ст.57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Частиною 4 ст.57 МК України передбачено,
що застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Позивачем не заперечувався факт
проведення консультацій з митним
органом, про вказаний факт зазначено і
у рішенні про коригування митної
вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 59 МК України у разі якщо
митна вартість оцінюваних товарів не
може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що для визначення митної
вартості товарів Митницею застосовано
другорядний метод (пп. «а» п.2 ч.1 ст.57 МК
України). При цьому, за результатами
формато-логічного контролю
автоматизованою системою аналізу
ризиків по ВМД №110050001/2013/012510 від 02.09.2013
було згенеровано обов'язкову форму
контролю, за результатами якого митним
органом встановлено, що позивачем за
договором № QG7034 від 30.07.2009 вже
здійснювались поставки ідентичного
товару (ВМД № 110050001/2013/011293 від 02.08.2013) за
ціною 162 дол. США за тонну.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що рішення
Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості №
110050001/2013/000022/1 від 11.09.2013 є законним,
обґрунтованим та таким, що прийняте на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а відтак, в силу ст.202 КАС
України, є підстави для скасування
рішення суду та ухвалення нового
судового рішення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці Міндоходів задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2013 року у справі №804/13419/13-а
скасувати та прийняти нову.

У задоволенні позову публічному
акціонерному товариству
«АрселорМіттал Кривий Ріг» відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

(Постанову у повному обсязі складено
21.07.2014р.)

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов