Справа № 808/4434/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року о 10 год. 45 хв.Справа №
808/4434/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Шрамко О.М.

третьої особи - Трифанової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до Управління Державної казначейської
служби у Комунарському районі
м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Комунарський Відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області

про визнання незаконною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов адміністративний позов
від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) до
Управління Державної казначейської
служби у Комунарському районі м.
Запоріжжя м. Запоріжжі Запорізької
області (далі - УДКСУ у Комунарському
районі м. Запоріжжя, відповідач), третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
Комунарський Відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області (далі -
Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ
Запорізької області, третя особа), в
якому позивач просить зобов'язати
відповідача здійснити перерахування
коштів згідно з платіжним дорученням
№1186 від 26.06.2014 у сумі 6666,68 грн. та
платіжним дорученням №1189 від 26.06.2014 у
сумі 3477,07 грн., наданими третьою особою.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на протиправність дій
відповідача по невиконанню платіжних
доручень №1186 від 26.06.2014 та №1189 від
26.06.2014, які надійшли до відповідача від
Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ
Запорізької області. Зазначає, що на
час розгляду справи відповідачем не
здійснено перерахування коштів за
вказаними платіжними дорученнями.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив із
підстав, викладених у письмових
запереченнях.

В обґрунтування заперечень зазначає,
що питання наповнення єдиного
казначейського рахунка, за рахунок
якого проводяться видатки
розпорядників, одержувачів бюджетних
коштів, інших клієнтів, не залежить від
Казначейства України, оскільки
відповідно до умов Договору про
здійснення розрахунково-касового
обслуговування Комунарського ВДВС
Запорізького МУЮ Запорізької області
(клієнт) від 04.01.2012 №26 управління
здійснює розрахункові операції за
дорученнями Клієнта в межах наявних
коштів на рахунках клієнта. Таким
чином, на думку відповідача,
звинувачення позивача у незаконній
бездіяльності відповідача при
виконанні платіжних доручень №1186 від
26.06.2014 та №1189 від 26.06.2014 щодо
перерахування грошових коштів,
отриманих внаслідок проведених
виконавчою службою дій, не мають
законних підстав через відсутність
фінансового ресурсу на єдиному
казначейському рахунку.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти позовних вимог не
заперечив, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні, відповідно до
ст.160 КАС України, проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи судом
з'ясовано наступне.

З матеріалів справи встановлено, що
05.11.2013 між Комунарським ВДВС
Запорізького МУЮ Запорізької області
та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір
зберігання №115/13 (а.с.10-11) про спільну
діяльність.

07.03.2014 між Комунарським ВДВС
Запорізького МУЮ Запорізької області
та ФОП ОСОБА_1 після виконання
Договору зберігання №115/13 від 05.11.2013
підписано Акт виконаних робіт по
зберіганню та транспортування майна
(а.с.12) та виставлено рахунок №115/13 від
07.03.2014 на суму 3477,04 грн. (а.с.13).

24.06.2014 Комунарським ВДВС Запорізького
МУЮ Запорізької області винесено
Розпорядження №37210667/6 (а.с.14),
відповідно до пункту 4 якого 3477,04 грн.
необхідно перерахувати ФОП ОСОБА_1

В матеріалах адміністративної справи
наявна копія платіжного доручення №1189
від 26.06.2014 на перерахування ФОП ОСОБА_1
3477,04 грн.(а.с.15).

Позивачем на адресу УДКСУ у
Комунарському районі м. Запоріжжя
направлялась Претензія №1 від 01.07.2014 з
проханням здійснити перерахунок
коштів згідно платіжного доручення
№1189 від 26.06.2014 на суму 3477,04 грн. (а.с.16).

Крім того, судом встановлено, що 11.11.2013
між Комунарським ВДВС Запорізького МУЮ
Запорізької області та ФОП ОСОБА_1
укладено Договір зберігання №123/13
(а.с.18-19) про спільну діяльність.

14.02.2014 між Комунарським ВДВС
Запорізького МУЮ Запорізької області
та ФОП ОСОБА_1 після виконання
Договору зберігання №123/13 від 11.11.2013
підписано Акт виконаних робіт по
зберіганню та транспортування майна
(а.с.20) та виставлено рахунок №123/13 від
24.02.2014 на суму 6666,68 грн. (а.с.21).

23.06.2014 Комунарським ВДВС Запорізького
МУЮ Запорізької області винесено
Розпорядження №30563359/6 (а.с.22),
відповідно до пункту 7 якого 6666,68 грн.
необхідно перерахувати ФОП ОСОБА_1

В матеріалах адміністративної справи
наявна копія платіжного доручення №1186
від 26.06.2014 на перерахування ФОП ОСОБА_1
6666,68 грн.(а.с.23).

Позивачем на адресу УДКСУ у
Комунарському районі м. Запоріжжя
направлялась Претензія №2 від 01.07.2014 з
проханням здійснити перерахунок
коштів згідно платіжного доручення
№1186 від 26.06.2014 на суму 6666,68 грн. (а.с.24).

Проте, зазначені платіжні документи
відповідачем виконані не були,
відповідей на претензії позивач не
отримав, у зв'язку з чим звернувся з цим
позовом до суду.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
та перевіривши їх доказами, приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 №460/2011 (далі -
Положення) Державна казначейська
служба України (Казначейство України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України. Казначейство України входить
до системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.
Казначейство України є учасником
системи електронних платежів
Національного банку України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення
№460/2011 Казначейство України відповідно
до покладених завдань здійснює через
систему електронних платежів
Національного банку України
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників, одержувачів бюджетних
коштів та інших клієнтів, операцій з
коштами бюджетів, спільних із
міжнародними фінансовими
організаціями проектів.

Відповідно до п.7 Положення
Казначейство України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення (у разі їх
утворення).

Відповідно до ст. ст.43, 47 Бюджетного
кодексу України та Положення
управління відповідно до покладених на
нього завдань, здійснює
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів та контроль за відповідністю
кошторисів розпорядників бюджетних
коштів розпису Державного бюджету
України.

Взаємовідносини між органами
Державної казначейської служби,
розпорядниками бюджетних коштів,
одержувачами бюджетних коштів, а також
розподіл обов'язків та
відповідальності між ними в процесі
обслуговування державного бюджету за
видатками, операціями з надання
кредитів за рахунок коштів державного
бюджету та з погашення державного
боргу з урахуванням вимог Бюджетного
кодексу України та інших
нормативно-правових актів,
регламентуються Порядком
казначейського обслуговування
державного бюджету за витратами,
затвердженим наказом Міністерства
фінансів України 24.12.2012 №1407 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 17.01.2013 за №130/22662.

Згідно із п.11.1 розділу XI цього Порядку
органи Казначейства здійснюють
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників бюджетних коштів шляхом
проведення платежів з реєстраційних,
спеціальних реєстраційних рахунків
розпорядників бюджетних коштів та
рахунків одержувачів бюджетних коштів,
відкритих в органах Казначейства,
відповідно до кошторисів, планів
асигнувань загального фонду
державного бюджету (за винятком
надання кредитів з державного бюджету),
планів надання кредитів із загального
фонду державного бюджету, планів
спеціального фонду державного бюджету
(за винятком власних надходжень
бюджетних установ та відповідних
видатків) або планів використання
бюджетних коштів та помісячних планів
використання бюджетних коштів. При
цьому, здійснення обслуговування
розпорядників, одержувачів бюджетних
коштів здійснюється у відповідності до
умов договору на розрахункове-касове
обслуговування, укладеного між органом
казначейства та розпорядником,
одержувачем бюджетних коштів.

Взаємовідносини між органами
Державної казначейської служби
України і розпорядниками бюджетних
коштів та одержувачами бюджетних
коштів, відокремленими структурними
підрозділами розпорядників бюджетних
коштів, підприємствами, установами,
організаціями і фізичними
особами-підприємцями (далі - клієнти), а
також органами, що контролюють
справляння надходжень бюджету, та
органами місцевого самоврядування в
процесі відкриття (закриття) рахунків
регулюються Порядком відкриття та
закриття рахунків у національній
валюті в органах Державної
казначейської служби України,
затвердженим Наказом Міністерства
фінансів України №758 від 22.06.2012 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18.07.2012 за № 1206/21518 (далі -
Порядок №758).

Відповідно до пункту 1.8 Розділу І
Порядку №758 розрахунково-касове
обслуговування клієнтів здійснюється
органами Казначейства відповідно до
умов договорів та додаткових договорів
між органом Казначейства і клієнтами.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, врегульовані Законом України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.45 Закону України
"Про виконавче провадження" грошові
суми, стягнуті з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби. Стягувачу -
юридичній особі стягнуті грошові суми
перераховуються державним виконавцем
у встановленому порядку на визначені
стягувачем належні йому рахунки.

Окремі питання організації виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
Закону підлягають примусовому
виконанню регулюються Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженою Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№512/5 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі -
Інструкція №512/5).

Згідно п. п. 12.1, 12.2, 12.11, 12.13, 12.14, 12.18 п.12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5, органи ДВС мають відповідні
рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум і зарахування
стягнутих з боржників коштів та їх
виплати стягувачам у національній
валюті, а також відповідні рахунки для
обліку аналогічних операцій в
іноземній валюті в банках. Розрахунки з
таких рахунків здійснюються тільки в
безготівковій формі. Не допускаються
видача та переказ стягнутих державними
виконавцями сум стягувачам без
зарахування на депозитний рахунок
органу ДВС.

При надходженні коштів на депозитний
рахунок органу ДВС особа,
відповідальна за ведення книги,
повинна не пізніше наступного робочого
дня повідомити начальника органу ДВС,
від якого боржника чи стягувача
надійшли кошти і в якій сумі. Начальник
органу ДВС на виписці з рахунку
Державної казначейської служби
України або банку ставить напис
"ознайомлений", підпис та дату
ознайомлення. Після цього не пізніше
наступного робочого дня особа,
відповідальна за ведення книги,
повідомляє державного виконавця про
надходження депозитних сум. Державний
виконавець на виписці Державної
казначейської служби України або банку
поряд із сумою, що надійшла на рахунок,
ставить дату та підпис.

Після цього не пізніше ніж протягом
трьох робочих днів від дня
ознайомлення з інформацією про
надходження коштів державний
виконавець у разі достатності суми для
покриття всіх вимог стягувача та
наявності відомостей від стягувача про
шляхи отримання ним коштів готує одне
розпорядження (додатки 4, 5) (у тому числі
за зведеним виконавчим провадженням),
яким визначає належність указаних
коштів та спосіб перерахування
стягувачу, яке затверджується
начальником органу ДВС із зазначенням
дати та скріплюється печаткою органу
ДВС. Указане розпорядження готується в
двох примірниках, оригінал видається
особі, відповідальній за ведення книги
обліку депозитних сум, копія
залишається у виконавчому провадженні.
У разі якщо розпорядження про
перерахування коштів за зведеним
виконавчим провадженням має розмір
більше одного аркуша, його сторінки
прошиваються, пронумеровуються, та на
зворотному боці останнього аркуша
скріплюється печаткою органу ДВС із
зазначенням кількості аркушів.

Копії платіжних доручень (реєстри до
платіжних доручень) про перерахування
коштів стягувачам долучаються до
матеріалів виконавчого провадження,
яким визначено належність указаних
коштів стягувачам. При перерахуванні
коштів, які належать стягувачу -
юридичній особі, списання коштів з
відповідних рахунків органу ДВС
здійснюється на підставі платіжних
доручень.

З матеріалів справи та пояснень
представника відповідача встановлено,
що платіжні доручення №1186 від 26.06.2014 на
суму 6666,68 грн., та №1189 від 26.06.2014 на суму
3477,04 грн. до теперішнього часу
УДКСУ у Комунарському районі м.
Запоріжжя не виконано у зв'язку з
відсутністю фінансового ресурсу на
єдиному казначейському рахунку.

При проведенні видатків розпорядників
бюджетних коштів та одержувачів
бюджетних коштів Управління в стислі
терміни забезпечує виконання
насамперед захищених статей видатків
бюджету, перелік яких визначений ч.2
ст.55 Бюджетного кодексу України.
Незахищені видатки Управлінням
Казначейства проводяться в порядку
черговості надходження платіжних
доручень, враховуючи положення
договору на здійснення
розрахунково-касового обслуговування.

Видатки, які здійснюються зі
спеціального реєстраційного рахунку з
обліку депозитних сум, відкритого на
ім'я Відділу державної виконавчої
служби Бердянського міськрайонного
управління юстиції, не відносяться до
захищених статей державного бюджету і
сплачуються при наявності фінансового
ресурсу на єдиному казначейському
рахунку. Органи Казначейства
здійснюють видатки в межах
встановленого ліміту
кореспондентського рахунку.

Згідно із Положенням про єдиний
казначейський рахунок, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 26.06.2002 року №122, єдиний
казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це
консолідований рахунок, відкритий
Державному казначейству України в
Національному банку України для обліку
коштів та здійснення розрахунків у
системі електронних платежів
Національного банку України (далі -
СЕП). ЄКР консолідує кошти державного
та місцевих бюджетів, фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, коштів інших
клієнтів, обслуговування яких
здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством.

Для відображення операцій, проведених
через СЕП протягом банківського дня, у
центрі оброблення СЕП Державному
казначейству України та Головним
управлінням Державного казначейства
України відкрито технічні рахунки. ЄКР,
відкритий на балансі Державного
казначейства України, об'єднує кошти
субрахунків, що відкриті на балансі
Головних управлінь Державного
казначейства України. На субрахунках
ЄКР ведеться аналітичний облік коштів
державного та місцевих бюджетів,
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
коштів інших клієнтів, обслуговування
яких здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством.
Державне казначейство України
управляє коштами, що обліковуються на
рахунках, відкритих у Головних
управліннях Державного казначейства
України, і проводяться через СЕП,
шляхом встановлення ліміту технічного
рахунку, ліміту початкових оборотів у
СЕП та підкріплень субрахунків ЄКР з
урахуванням дотримання необхідного
рівня платоспроможності, який
визначається Державним казначейством
України.

З пояснень представника відповідача
встановлено, що станом на момент
розгляду вказаної справи кошти на
виконання платіжних доручень №1186 від
26.06.2014 та №1189 від 26.06.2014 на рахунки
відповідача не надходили. Таким чином,
за незалежних від відповідача обставин
він на теперішній час позбавлений
можливості виконати платіжні
доручення №1186 від 26.06.2014 та №1189 від
26.06.2014.

В той же час, враховуючи судову
практику розгляду справ Європейським
Судом з прав людини, суд зазначає, що в
своєму рішенні "Кечко проти України"
Суд констатував, що не приймає аргумент
Уряду щодо відсутності бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Суд зазначає, що кошти, які позивач
отримує від надання послуг при
здійсненні виконавчого провадження є
власністю позивача, а не коштами, які
позивач повинен отримати від держави,
та лише у зв'язку з особливостями
процедури реалізації заставного
майна, передбаченої Законом України
"Про виконавче провадження" та
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, зазначені кошти
позивач отримує не безпосередньо, а
через депозитний рахунок.

Отже, з огляду на вищевикладене,
посилання відповідача на відсутність
коштів для їх перерахування не можуть
прийматись до уваги як поважні.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вкладене та те, що
відповідачем з 26.06.2014 по час прийняття
рішення у справі не перераховано
грошові кошти згідно платіжних
доручень №1186 від 26.06.2014 та №1189 від
26.06.2014, наданих Комунарським ВДВС
Запорізького МУЮ Запорізької області,
суд дійшов висновку про наявність
підстав для зобов'язання Управління
Державної казначейської служби у
Комунарському районі м. Запоріжжя
перерахувати на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти
за платіжними дорученнями №1186 від
26.06.2014 в розмірі 6666,68 грн., та №1189 від
26.06.2014 в розмірі 3477,04 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 -
задовольнити.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби у Комунарському
районі м. Запоріжжя здійснити
перерахування коштів згідно платіжних
доручень №1186 та №1189 від 26.06.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 182 грн. 70
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В.
Шара