Справа № 823/2110/14
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
справа № 823/2110/14

14 год. 30 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Гайдаш В.А.,

секретар - Журавель Т.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 (особисто),
представника відповідача - Назаренка
Є.І. (за довіреністю), розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції про
визнання незаконною та скасування
постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про визнання незаконною та
скасування постанови.

В адміністративному позові позивач
просить визнати протиправними дії
головного державного виконавця
Сидорчук А.В. Придніпровського відділу
Державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції щодо відкриття виконавчого
провадження ВП № 43780499 від 20 червня 2014
року на підставі вимоги про сплату
недоїмки УПФУ в м. Черкасах Черкаської
області № Ф-863у від 08.08.2013 р. та
скасувати дану постанову.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги, викладені в
адміністративному позові та просила
задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні та в письмовому
запереченні на адміністративний позов
представник відповідача просив
відмовити в його задоволенні повністю,
мотивуючи свої заперечення тим, що
підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження, які
встановлені статтею 26 Закону України
«Про виконавче провадження» у
відповідача відсутні та наголосив, що
згідно п. 4 статті 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» вимога
територіального органу Пенсійного
фонду про сплату недоїмки є виконавчим
документом, який виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Заслухавши пояснення та доводи
позивача та представника відповідача,
розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальним законом, що визначає умови
і порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. (далі -
по тексту Закон № 606-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 606-XIV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Відповідно до Закону України «Про
державну виконавчу службу» № 202/98-ВР
від 24.03.1998р. примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
відділів (управлінь) державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського
та Севастопольського міських
управлінь юстиції, районних, міських
(міст обласного значення), районних в
містах відділів державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції.

Відкривається виконавче провадження
державним виконавцем на підставі
виконавчого документа, як-то виконавчі
листи, що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; судові
накази; виконавчі написи нотаріусів;
рішення інших органів державної влади,
якщо їх виконання за законом покладено
на державну виконавчу службу тощо
(стаття 17 Закону № 606-XIV).

Так, пунктом 4 статті 25 Закону № 2464
визначено, що територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти робочих
днів з дня надходження вимоги про
сплату недоїмки сплатити суми недоїмки
та штрафів разом з нарахованою пенею.
Вимога територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки
або рішення суду щодо стягнення суми
недоїмки виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону №
606-XIV встановлено, що державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; в інших
передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що 20 червня 2014 року
головним державним виконавцем
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Сидорчук
А.В. відкрито виконавче провадження №
43780499 з виконання вимоги управління
Пенсійного фонду України в м. Черкаси
Черкаської області № Ф-863-У від 08.08.2013р.
про стягнення з ОСОБА_1 на користь фонду
заборгованості на загальну суму 1194 грн.
03 коп.; боржнику надано 7-денний термін
для добровільного виконання рішення.

Вирішуючи даний спір, з огляду на
аргументацію позивача, суд враховує, що
відповідно до статті 17 Закону № 606
згідно цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи як,
зокрема рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу.

Порядок нарахування та сплати недоїмки
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування регламентовано
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 2464-VI
від 08.07.2010р. (далі по тексту - Закон № 2464).

Відповідно до вимог статті 25 Закону №
606-XIV державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
виноситься у 3-денний строк з дня
надходження виконавчого документа. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

У відповідності до ч. 1 статті 26 Закону
№ 606-XIV державний виконавець відмовляє
у відкритті виконавчого провадження у
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо рішення,
на підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення;
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Аналіз наведених правових норм в їх
сукупності свідчить, що відкриття
виконавчого провадження за заявою
стягувача та на підставі виконавчого
документа, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання та він відповідає вимогам,
передбаченим статтею 18 Закону № 606-XIV, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби, є обов'язком
державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що постанова головного
державного виконавця Придніпровського
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про відкриття виконавчого
провадження № 43780499 від 20.06.2014р.
прийнята відповідно до вимог чинного
законодавства та скасуванню не
підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.А. Гайдаш

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 24 липня 2014 року