Справа № 2а-24284/11
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Бартко В.М.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Файдюка
В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 30 грудня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої
служби Фастівського міськрайонного
управління юстиції про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень про відкриття виконавчого
провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом до відділу
Державної виконавчої служби
Фастівського міськрайонного
управління юстиції про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень щодо відкриття
виконавчого провадження та скасування
постанови відповідача ВП № 25908267 від
12.04.2011 року.

Фастівський міськрайонний суд
Київської області своєю постановою від
30 грудня 2011 року позов задовольнив
повністю.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 30 грудня 2011
року та постановити нову про відмову в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі. На думку апелянта,
зазначену постанову суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду
скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 23
квітня 2008 року Деснянським районним
судом міста Києва було прийнято
рішення по цивільній справі № 2-94 2008
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП. Позовні вимоги
задоволено частково, присуджено
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
відшкодування завданої шкоди
загальною вартістю 15 585, 98 грн. На
підставі даного рішення Деснянським
районним судом міста Києва було видано
виконавчий лист № 2-94/08 від 15.05.2008 року.

За поданням ОСОБА_2 від 27 червня 2008 року
державним виконавцем ВДВС було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження від 09.07.2008 року
(ВП № 8123761). 28 січня 2009 року ОСОБА_2 було
надіслано постанову від 12.12.2008 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві та повернуто виконавчий
лист у зв'язку з тим, що у боржника
відсутнє майно, на яке можливо звернути
стягнення (згідно п. 2 ст. 40 Закону
України «Про виконавче провадження»).

23 березня 2011 року даний виконавчий лист
був знову направлений ОСОБА_2 до ВДВС із
заявою про порушення виконавчого
провадження та здійснення примусового
виконання рішення суду. За цією заявою
державним виконавцем Коноваленко А.В
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження від 12.04.2011 року
(ВП № 25908267).

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

В своїх доводах, позивач звертав увагу
на те, що термін звернення стягнення до
відділу державної виконавчої служби
Фастівського міськрайонного
управління юстиції про виконання
судового рішення сплинув 12.12.2009 року, з
чим погодився і суд першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
та зазначає наступне.

12.04.2011 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження відповідно
виконавчого листа № 2-94/08, виданого
15.05.2008 року Деснянським районним судом
міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 матеріальних та
моральних збитків на загальну суму
суму 15 594, 98 грн. 06.05.2011 року є останній
строк пред'явлення виконавчого листа
до виконання.

П. 1 ст. 21 ЗУ «Про виконавче
провадження», який діяв до 09.03.2011 року
визначено, що виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання в
такі строки: 1) виконавчі листи та інші
судові документи - протягом трьох
років. Позивач керується п. 2 ст. 22
Закону України «Про виконавче
провадження», який вступив в дію 09.03.2011
року, а саме: виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання в
такі строки: інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом. Колегія суддів апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що суд
першої інстанції не взяв до уваги
Прикінцеві положення ЗУ «Про виконавче
провадження», в яких визначено, що
виконавчі документи, видані до
набрання чинності цим Законом,
пред'являються до виконання у строки,
встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що відповідач, відкриваючи
12.04.2011 року виконавче провадження за
виконавчим листом № 2-94/08, виданого
15.05.2008 року Деснянським районним судом
міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 матеріальних та
моральних збитків в загальній сумі 15 594,
98 грн. діяв на підставі та в межах
чинного законодавства України.

Також, у своєму рішенні суд першої
інстанції зазначив, що виконавчий лист
не відповідає вимогам ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: в ньому відсутні індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
місцезнаходження майна боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про
виконавче провадження», який був
чинний на момент видачі судом
виконавчого листа, у виконавчому
документі зазначаються: повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
оскільки в законі зазначено, що дана
інформація повинна бути внесена до
виконавчого листа за її наявності, то
інформація про індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
місцезнаходження майна боржника не є
обов'язковою.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
повно та всебічно дослідивши всі
наявні матеріали справи, вважає, що суд
першої інстанції дійшов передчасного
висновку про задоволення позовних
вимог, а тому апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції скасуванню.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 30 грудня 2011 року - скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_3 -
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови
виготовлений 06.08.2014 року.

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.