Справа № 567/721/14-а
Суддя: Гуц Ф.Л.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/721/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Гуц Ф.Л.

секретар - Самолюк А.В.

за участі представника відповідача -
Управління Пенсійного фонду України в
Острозькому районі Рівненської
області - Абрамович Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Острозі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Острозькому районі Рівненської
області про визнання не чинним рішення
відповідача та зобов'язання вчинити
певні дії ,

в с т а н о в и в :

В Острозький районний суд Рівненської
області з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Острозькому районі про визнання не
чинним рішення відповідача та
зобов'язання вчинити певні дії
звернувся ОСОБА_2

Зазначає, що з 21.09.2006 року, управлінням
Пенсійного фонду України у
Куйбишевському районі Запорізької
області йому призначено пенсію за
вислугою років відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» у
розмірі 90 відсотків середньомісячного
заробітку. В подальшому двічі
проводився її перерахунок - у червні
місяці 2007 року та у березні місяці 2008
року з розрахунку 90 відсотків
середнього заробітку. З 01.07.2012 року
управлінням Пенсійного фонду України у
Острозькому районі Рівненської
області було проведено перерахунок
пенсії, однак вже з розрахунку - 80, а не 90
відсотків середньомісячного
заробітку. Вважаючи такі дії
неправомірними він звернувся до суду
та постановою Острозького районного
суду від 20.02.2014 року, яка залишена в силі
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2014 року,
було визнано нечинним рішення
управління Пенсійного Фонду України у
Острозькому районі Рівненської
області щодо проведення перерахунку
пенсії з розрахунку 80 відсотків від
середнього заробітку та зобов'язано
управління Пенсійного фонду України
провести перерахунок та виплату йому
пенсії з розрахунку 90 відсотків
заробітку.

Вказує, що при цьому Острозький
районний суд, і Житомирський
апеляційний суд виходили з того, що
«Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону України
«Про прокуратуру»... вирішуючи питання
про застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасованими. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Зазначає, що наказами прокурора
Черкаської області від 26.05.2014 року №№
411-к та 412-к він був призначений
заступником прокурора Черкаського
району Черкаської області та
виконувачем обов'язків прокурора цього
району.

Відповідно до листа управління
Пенсійного фонду України у Острозькому
районі Рівненської області від 11.06.2014
року №1292/04 у зв'язку з його
працевлаштуванням йому було проведено
перерахунок пенсії.

Такі дії управління Пенсійного
фонду України в Острозькому районі
вважає протиправними, а тому за
захистом своїх прав змушений
звернутись до суду.

В судове засідання позивач не
з'явився зазначивши в позові про
розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнала та
пояснила, що відповідач діяв в межах
повноважень, наданих йому законами
України та підзаконними
нормативно-правовими актами.
Підтвердила, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в управління Пенсійного фонду
України в Острозькому районі з 01.01.2009
року та отримує пенсію за вислугу років
відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру", яка призначена з 21.09.2006
року.

Пояснила, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_2
був працевлаштований йому було
проведено перерахунок пенсії у
відповідності до п.2 розділу II
«Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» та
наказів Міністерства соціальної
політики України № 106 від 07.03.2013 року «
Про застосування норм абзацу третього
п. 2 розд. II «Прикінцевих та перехідних
положень» Закону України « Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» де
зокрема вказано, що виплата пенсій в
період роботи на посадах, які дають
право на призначення пенсії в порядку
та на умовах, передбачених Законом
України « Про прокуратуру»
виплачується в розмірі обчисленому
відповідно до Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Суд вислухавши представника
відповідача, вивчивши матеріали справи
вважає, що позов слід задовольнити із
слідуючих підстав.

Наказами прокурора Черкаської області
від 26.05.2014 року № 411-к та № 412-к ОСОБА_2
призначений заступником прокурора
Черкаського району Черкаської області
та виконувачем обов'язків прокурора
Черкаського району Черкаської області.

З пенсійної справи ОСОБА_2 встановлено,
що з 21.09.2006 року йому призначено пенсію
за вислугою років відповідно до ст. 50-1
Закону України "Про прокуратуру" у
розмірі 90 відсотків середньомісячного
заробітку і на даний час він перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Острозькому районі.
Зазначене вбачається з протоколу №123441
від 04.11.2008 року та розпорядження №123441
від 05.11.2008 року.

Із розпорядження № 124548 від 14.07.20124 року
вбачається, що ОСОБА_2 26.05.2014 року було
зроблено перерахунок пенсії у зв'язку з
працевлаштуванням, а саме з розміру
пенсії 7427,65 грн. на 949 грн.

З листа управління Пенсійного фонду
України в Острозькому районі
Рівненської області від 11.06.2014 року №
1292/04 ОСОБА_2 було повідомлено про
перерахунок його пенсії та роз'яснено
його право оскаржити це рішення в
судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністратинвій
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Постановою Острозького районного суду
від 20.02.2014 року, яка залишена в силі
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2014 року,
позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Острозькому районі про
визнання нечинним рішення,
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Острозькому районі
провести перерахунок пенсії та виплату
пенсії був задоволений повністю. За
цією постановою було визнано нечинним
рішення управління Пенсійного Фонду
України у Острозькому районі
Рівненської області щодо проведення
перерахунку пенсії з розрахунку 80
відсотків від середнього заробітку та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України провести перерахунок та
виплату йому пенсію з розрахунку 90
відсотків заробітку.

В постанові зазначено, що "пенсія
ОСОБА_2 була призначена відповідно до ч.
1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру"
(в редакції чинній на час призначення
пенсії), за якою прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається у розмірі 90% від суми
їхньої місячної (чинної) заробітної
плати, до котрої включаються всі види
оплати праці, на які нараховуються
страхові внески, одержуваної перед
місяцем звернення за призначенням
пенсії і за кожен повний рік роботи
понад 10 років на цих посадах пенсія
збільшується на 2%, але не більше 90% від
суми місячного (чинного) заробітку.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону у часі, суд
виходить із того, що згідно із ст. 22
Конституції України, закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до ст. 17 Конституції України
перебувають на службі у військових
формуваннях та правоохоронних органах
держави, забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (Рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства, а правовідносини щодо
їхнього пенсійного забезпечення
виникають на момент звернення за
призначенням пенсії.

Згідно зі ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.»

В судовому засіданні встановлено, що
пенсія позивачу була призначена за
його заявою з 21.09.2006 року відповідно до
ст. 50-1 Закону України " Про прокуратуру"
в тій редакції, що була чинною в той час
- (Пенсія, призначена відповідно до цієї
статті, виплачується незалежно від
заробітку, одержуваного після виходу
на пенсію. Прокурори і слідчі
прокуратури, яким призначено пенсію за
вислугу років і які працюють на
прокурорсько-слідчих посадах, мають
право одержувати заробітну плату
відповідно до законодавства.
Максимальний розмір пенсії не може
перевищувати десяти тисяч гривень на
місяць).

Суд вважає, що рішення
відповідача по перерахунку пенсії
позивачу з 26.05.2014 року у зв'язку з його
працевлаштуванням, не відповідає
вимогам Закону, оскільки
правовідносини щодо його пенсійного
забезпечення виникли раніше, тобто на
момент його звернення за призначенням
пенсії, тому таке рішення слід визнати
нечинним та зобов'язати відповідача
проводити виплату пенсії ОСОБА_2 в її
повному розмірі відповідно до ст. 50-1
Закону України "Про прокуратуру"(в
редакції діючій на момент звернення за
призначенням пенсії), виходячи з
розрахунку 90% від його середнього
заробітку.

Керуючись ст.ст. 8,9,94,159,160-163 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати не чинним рішення
Управління Пенсійного фонду України
в Острозькому районі Рівненської
області про проведення перерахунку
пенсії ОСОБА_2 у зв'язку з його
працевлаштуванням.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Острозькому районі
Рівненської області проводити виплату
пенсії ОСОБА_2 в повному розмірі у
відповідності до ст.50-1 Закону
України " Про прокуратуру", виходячи з
розрахунку 90% від середнього заробітку.

Присудити до стягнення з Державного
бюджеу України на користь ОСОБА_2
сплачений судовий збір в розмірі 73
гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Острозький районний суд Рівненської
області протягом десяти днів з дня її
проголошення, або протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні при її проголошенні.
Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного судуГуц
Ф.Л.