Справа № 221/6640/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2014 р.
К/800/24957/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Пасічник С.С., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області на постанову Волноваського
районного суду Донецької області від 27
лютого 2014 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 9 квітня 2014 року по справі
№ 221/6640/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України у Волноваському районі

Донецької області (далі - Управління)

про скасування рішення,
визнання незаконною відмови у
призначенні пенсії,

зобов'язання призначити
пенсію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Управління про скасування рішення про
відмову у призначенні пенсії та
зобов'язання відповідача призначити
пенсію за списком № 2, мотивуючи
позовні вимоги тим, що з 1979 року і по
теперішній час працює на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2.

Постановою Волноваського районного
суду Донецької області
від 27 лютого 2014 року, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 9 квітня 2014
року, позов задоволено.

Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області від 4 жовтня 2013 року №1911 про
відмову в призначенні пенсії ОСОБА_4 за
віком на пільгових умовах у
відповідності до пункту «б» статті 13
Закону України від 5 листопада 1991 року
№1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788-ХІІ).

Зобов'язано відповідача
призначити пенсію ОСОБА_4 відповідно до
вимог пункту «б» статті 13 Закону
№1788-ХІІ з 7 серпня 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Управління подало
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої і
апеляційної інстанцій та прийняти
нове, яким у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що, ОСОБА_4 з 4
грудня 1979 року працює у Локомотивному
депо Донецької залізничної дороги,
зокрема, з 4 грудня 1979 року по 18 січня 1982
року працював помічником машиніста
тепловозу, з 23 грудня 1982 року по 22
квітня 1998 року займав посаду машиніста
тепловозу, з 15 вересня 1998 року працює на
посаді машиніста - інструктора
локомотивних бригад, що підтверджено
записами у трудовій книжці.

Вказане також підтверджено довідкою
Локомотивного депо Волновахи
Державного підприємства «Донецька
залізниця» від 6 грудня 2013 року №02/2400
(а.с.9).

Позивач 8 серпня 2013 року звернувся до
Управління із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону №1788-ХІІ.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області від 4 жовтня 2013 року
№ 1911 позивачу відмовлено у призначенні
пенсії на пільгових умовах за Списком
№ 2, у зв'язку з відсутністю на момент
звернення за призначенням пенсії
необхідного пільгового стажу. Оскільки
позивачем пільговий стаж роботи
повністю не відпрацьовано до 1 січня 1992
року, то право на пенсію розглядається
відповідно до пункту «а» статті 55
Закону №1788-ХІІ.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 100 Закону №1788-ХІІ
особи, які не мають повного стажу
роботи зі шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13-14
цього Закону.

Пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ
передбачено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
зокрема, працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Судами встановлено, що відповідач не
заперечує про те, що пільговий трудовий
стаж позивача по Списку №2 за період
роботи з 4 грудня 1979 року по 31 грудня 1991
року складає 11 років 1 місяць 24 дні.
Спірним є питання щодо зарахування
пільгового стажу по Списку №2 за період
роботи позивача з 1 січня 1992 року,
оскільки з цього моменту посади на яких
він перерубував виключені зі Списку №2
та віднесені до переліку професій, що
дають право на призначення пенсії за
вислугу років передбачену статтею 55
Закону №1788-ХІІ.

Разом з тим, на момент звернення до
відповідача із заявою про призначення
пенсії позивач досяг 56 років та мав
більше 10 років стажу роботи на посадах,
які віднесені до Списку №2, а тому в
розумінні пункту «б» статті 13 Закону
№1788-ХІІ останній мав право на
призначення пенсії на пільгових умовах
із зменшенням віку, передбаченого
статтею 12 цього Закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки, відповідачем не було надано
доказів щодо правомірності прийняття
спірного рішення, то суди дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають
задоволенню, а рішення Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області від 4 жовтня 2013 року № 1911 про
відмову у призначенні пенсії позивачу
за віком на пільгових умовах у
відповідності до пункту «б» статті 13
Закону №1788-ХІІ» скасуванню.

Крім того, за приписами пункту 1 частини
1 статті 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачу виповнилось
56 років, із заявою про призначення
пенсії він звернувся 8 серпня 2013 року,
що не пізніше трьох місяців з дня
досягнення особою пенсійного віку, а
тому суди попередніх інстанцій
обґрунтовано визначили, що право на
пенсію на пільгових умовах виникло в
нього з 7 серпня 2013 року.

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного
суду Донецької області від 27 лютого 2014
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 9 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Пасічник С.С.

Рецебуринський Ю.Й