Справа № 872/15812/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 808/4978/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Запорізької митниці
Міндоходів

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 р. у справі № 808/4978/13-а

за позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Профавіа"

до Запорізької митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області

про скасування рішень про коригування
заявленої митної вартості товарів від
05.04.2013р. та стягнення надмірно
сплачених митних платежів -, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2013 р. Товариство з
обмеженою відповідальністю "Профавіа"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Запорізької митниці
Міндоходів та Головного управління
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області в якому
просило:

- визнати протиправними та скасувати
рішення відповідача про коригування
заявленої митної вартості товарів від
05.04.2013 р. за № 112020001/2013/000003/1 та №
112020001/2013/000004/1;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача 26 927,92 грн. надмірно
сплачених платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
митний орган безпідставно не погодився
із заявленою декларантом митною
вартістю товарів, визначеною за ціною
договору (контракту), та незаконно
направив запит про надання додаткових
документів, прийняв рішення про
коригування митної вартості товарів із
застосуванням другорядного методу -
резервного.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 р. у справі № 808/4978/13-а
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Профавіа"
до Запорізької митниці Міндоходів та
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області про скасування
рішень про коригування заявленої
митної вартості товарів від 05.04.2013р. та
стягнення надмірно сплачених митних
платежів - задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано рішення про
коригування митної вартості товарів
від 05.04.2013 року № 112020001/2013/000003/1 та №
112020001/2013/000004/1. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постанову суду в частині задоволення
позовних вимог мотивовано тим, що
рішення про коригування митної
вартості товару відповідачем прийнято
передчасно та без обґрунтування
причин, через які заявлену декларантом
митну вартість не може бути визнано.

Відмова у задоволенні вимоги про
стягнення надмірно сплачених митних
платежів мотивована тим, що позивач не
звертався до митниці із відповідною
заявою про повернення з бюджету
надмірно сплачених грошових коштів, а
тому митницею і не приймалося рішення з
цього питання і не порушувалися
інтереси та права позивача, оскільки
позивачем порушений порядок
повернення спірних коштів.

Не погодившись з постановою суду,
Запорізькою митницею Міндоходів
подано апеляційну скаргу, згідно якої
особа, яка подає апеляційну скаргу
просить скасувати постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 р. у справі № 808/4978/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не дослідив в повному
обсягу обставини по справі та не
приділив уваги поясненням митного
органу щодо правомірності коригування
митної вартості товару, оскільки під
час митного оформлення в документах, що
надані позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості, виявлено їх
неповноту, а також розбіжності, які не
надавали змогу однозначно
ідентифікувати товар. На вимогу
митного органу позивачем не надано
каталогів, специфікацій, прейскурантів
виробника товару, що в свою чергу,
унеможливило підтвердження заявленої
митної вартості товару.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Головним
управлінням державної казначейської
служби України в Запорізькій області
до суду надіслано клопотання про
розгляд справи без участі представника
відповідача.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
між ТОВ "Профавіа" (покупець) та Фірмою
"Радек ЕЖ-AIRLET" (продавець) укладено
наступні договори купівлі-продажу:

- від 04.02.2013 року № 01/02-2013, відповідно до
умов якого продавець зобов'язується
передати у власність покупцю належний
продавцю на праві власності товар:
літак цивільної авіації Cessna 150K та
двигун літака цивільної авіації Z-37А
"M462RF" на умовах СРТ - м. Токмак
(ІНКОТЕРМС-2000), а покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
оплатити його. Відомості про товар (п. 1.2
Договору): один літак цивільної авіації
Cessna 150K (рік випуску - 1969, виробництва Cessna
Aircraft, USA, в розібраному вигляді, бувший у
використанні, некомплектний (без
двигуна, без гвинта, без капотів).
Вартість - 3 550 євро; один двигун літака
цивільної авіації Z-37А "M462RF", бувший у
використанні, без ресурсу. Вартість - 450
євро. Загальна вартість договору - 4 000
євро;

- від 11.02.2013 року №02/02-2013, відповідно до
умов якого продавець зобов'язується
передати у власність покупцю належний
продавцю на праві власності товар:
літак цивільної авіації Zlin Z-37А Cmelak на
умовах СРТ - м. Токмак (ІНКОТЕРМС-2000), а
покупець зобов'язується прийняти цей
товар та оплатити його. Відомості про
товар (п. 1.2 Договору): один літак
цивільної авіації Zlin Z-37А Cmelak (рік
випуску - 1965, заводський номер № 005,
двигун «М462RF" номер №811356), бувший у
використанні, в розібраному вигляді.
Вартість літака 7 000 євро.

З метою митного оформлення даного
товару, позивачем подано декларації
від 02.04.2013 року № 112020001/2013/000392 та №
112020001/2013/000394.

При декларуванні товару ТОВ «Профавіа»
визначило його митну вартість виходячи
саме з ціни угоди, що підлягала сплаті
згідно до умов договору. Для
підтвердження заявленої митної
вартості товару позивачем, до митного
оформлення надано:

- до митної декларації № 112020001/2013/000392:
зовнішньоекономічний договір
купівлі-продажу № 02/02-2013 від 11.02.2013 року;
рахунок-фактура № 110213 від 11.02.2013 року
(вартість товару 7000 євро/шт.), акт
технічного стану товару, копія митної
декларації країни відправлення товару
від 19.03.2013 року;

- до митної декларації № 112020001/2013/000394:
зовнішньоекономічний договір
купівлі-продажу № 01/02-2013 від 04.02.2013 року;
рахунок-фактура № 1 - 3500 євро/шт., товару
№ 2 - 450 євро/шт.), акт технічного стану
товару, копія митної декларації країни
відправлення товару від 19.03.2013 року.

Під час контролю правильності
визначеної митної вартості товару, у
митного органу виникли сумніви, щодо
достовірності заявленої позивачем
вартості, на підставі того, що
перевіркою наданих документів
виявлено розбіжності у актах
технічного стану товарів щодо
найменування товарів, а саме: в актах
технічного стану вказано Cessna C-150K та Zlin
Z-37 Cmelak, в той час як в інших документах
зазначено Cessna 150K та Zlin Z-37А Cmelak, що на
думку відповідача позбавило
можливості останнього однозначно
ідентифікувати товар.

Митним органом проаналізовано рівень
митної вартості ідентичних та подібних
товарів Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби,
митне оформлення яких вже здійснено. За
результатами проведеного контролю
виявлено, що митна вартість ввезених
товарів значно відрізнялась від рівня
митної вартості подібних товарів,
імпортованих на митну територію
України. З огляду на вказані обставини,
у митниці виник сумнів щодо
правильності заявленої митної
вартості товару, що зумовило
необхідність витребування додаткових
документів на підтвердження митної
вартості товару.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу
України, відповідачем запропоновано
надати додаткові документи для
підтвердження митної вартості товару,
зокрема: договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); виписки
з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

На таку вимогу митного органу
декларантом подано: банківські виписки
іноземної країни, платіжні доручення в
іноземній валюті, звіти про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованою
експертною організацією у м.Запоріжжі
(експерт - ОСОБА_2), договори із третіми
особами, пов'язані з договорами про
поставку товарів.

Дослідивши додаткові документи надані
позивачем, митний орган повторно
виявив розбіжності щодо найменування
літаків, яке унеможливило
ідентифікацію товару. Крім того, митним
органом, відповідно до наданої
фінансової документації встановлено
порушення строків оплати товару,
відповідно до умов Договору
купівлі-продажу, що призвело до
виникнення нових сумнівів щодо
заявленої митної вартості товару.

Як наслідок, Запорізькою митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 05.04.2013 року
№ 112020001/2013/000003/1 та № 112020001/2013/000004/1. Таке
рішення обґрунтоване тим, що заявлена
декларантом митна вартість товару не
може бути визначена, оскільки виявлено,
що заявлено неповні відомості про
митну вартість товарів, у
відповідності до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 та
ст. 368 Митного кодексу України.
Декларант відмовився від надання
додаткових документів, згідно ч. 3 ст. 53
МКУ, що підтверджують митну вартість.

Не погодившись з рішенням митного
органу позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
необґрунтованості прийнятого митним
органом рішення про коригування митної
вартості товару.

Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49
Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Відповідно до переліку
даних документів, наведеного в частині
другій даної статті, такими
документами є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Статтею 55 Митного кодексу України
надано право митному органу коригувати
митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом; 4) обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Відповідно до приписів статті 57
вказаного Кодексу визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України.

Відмовляючи в митному оформленні
товару за основним методом, митний
орган послався на неподання позивачем
усіх додатково витребуваних
документів, що не відповідає
обставинам справи, оскільки позивачем
відповідно до вищенаведених приписів
Митного кодексу України надавались
документи, що підтверджують митну
вартість, неможливість надання деяких
з витребуваних документів (каталогів,
прейскуранту, специфікацій тощо),
обумовлена тим, що товар є бувшим у
використанні та придбавався не у
прямого виробника чи постачальника..

При цьому, як вбачається з рішень про
коригування митної вартості товарів
від 05.04.2013 року № 112020001/2013/000003/1 та №
112020001/2013/000004/1 застосувавши резервний
(шостий) метод визначення митної
вартості товару Запорізькою митницею
не надано доказів неможливості
застосування наступних після
основного методів визначення митної
вартості товарів, що суперечить
положенням митного законодавства.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що співставлення вантажних
митних декларацій №100220000/2011/491717, за
якою розмитнювався легкий
одномоторний літак 1965р. . "Cessna 150F" для
цивільної авіації, бувший у
використанні та декларації за №
112020001/2013/000394, яка заявлена до митного
оформлення позивачем, є недоцільним,
оскільки товар, що імпортується
позивачем є некомплектний (відсутній
двигун, гвинт, капот), в розібраному
стані.

Твердження скаржника про те, що для
митного органу не є суттєвим наявність
або відсутність ушкоджень літака, а так
само обставини, за яких він поставлений
на територію України, як-то самостійне
переміщення або переміщення за
допомогою транспортних засобів через
розібраний стан не приймаються до
уваги, оскільки саме такі розбіжності у
фізичних характеристиках товару
зумовили виникнення різниці митної
вартості товарів.

Посилання скаржника на порушення
позивачем строків оплати товару за
договором купівлі продажу, так само не
приймається до уваги судом апеляційної
інстанції, оскільки порушення істотних
умов договору купівлі-продажу, тягне
настання майнової відповідальності та
застосування штрафних санкцій до
сторони, яка не виконала покладені на
неї договором зобов'язання, зазначене
не має відношення до дій та виконання
повноважень митниці, та не є
обставиною що впливає на визначення
митної вартості товару.

З огляду на викладене, колегія суддів
доходить висновку, що в межах
апеляційної скарги, відсутні підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги, які по суті є повторенням
заперечень на адміністративний позов
ТОВ «Профавіа», повністю розглянуті та
спростовані судом першої інстанції та
не знайшли свого підтвердження під час
апеляційного перегляду справи.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції, колегією суддів визнано
таким, що винесено з повним
дослідженням всіх обставин по справі
та з вірним застосуванням до спірних
правовідносин норм матеріального та
процесуального права, підстав
передбачених положеннями ст. 202 КАС
України для скасування рішення суду -
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці
Міндоходів на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
05 вересня 2013 р. у справі № 808/4978/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 р. у справі № 808/4978/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко