Справа № П/811/2193/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року
Справа №
П/811/2193/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючої - судді
Нагібіної Г.П. розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Олександрійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
коштів за податковим боргом, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Олександрійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
позивач) звернулась до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 податковий
борг в розмірі 6210,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач має податковий
борг з єдиного податку у сумі 6210,57 грн.
Позивач зазначає, що відповідачу
надсилалась податкова вимога, проте
податковий борг залишився не сплаченим

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце проведення якого
належним чином повідомлений, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с.29).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
проведення якого належним чином
повідомлений, що підтверджується
матеріалами справи (а.с.30).

За приписами частини четвертої статті
128 КАС України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою цієї ж статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи, що сторони належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не з'явились без
повідомлення причин неприбуття, суд
вирішив справу розглянути у порядку
письмового провадження на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Абзацом першим пункту 61.1 статті 61
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України)
встановлено, що податковий контроль -
система заходів, що вживаються
контролюючими органами з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів, а також дотримання
законодавства з питань проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 41. 1. 1. пункту 41.1
статті 41 ПК України контролюючими
органами є органи державної податкової
служби - щодо податків, які
справляються до бюджетів та державних
цільових фондів, крім зазначених у
підпункті 41.1.2 цього пункту, а також
стосовно законодавства, контроль за
дотриманням якого покладається на
органи державної податкової служби.

Пунктом 41.5 цієї ж статті встановлено,
що органами стягнення є виключно
органи державної податкової служби,
які уповноважені здійснювати заходи
щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

Відповідно до пункту 5 частини другої
статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

Отже, законом передбачена можливість
звернення органів державної
податкової служби до
адміністративного суду з позовами про
стягнення з фізичних та юридичних осіб
податкового боргу.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку визначені в главі 1 розділу 14
Податкового кодексу України. Згідно
пунктів 291.2. та 291.3. статті 291
Податкового кодексу України спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності. Юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10
Податкового кодексу України
встановлено, що єдиний податок
належить до місцевих податків.

Згідно підпункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
главою 1 розділу XIV Податкового кодексу
України.

За приписами пункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України, суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на групи
платників єдиного податку. Згідно з
підпунктом 2 цього пункту до другої
групи належать фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до положень пунктів 293.1, 293.2
статті 293 Податкового кодексу України,
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно з вимогами пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300
Податкового кодексу України платники
єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа - підприємець 19.10.2005 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідач, відповідно до поданої ним
заяви, знаходиться на спрощеній
системі оподаткування та є платником
податку ІІІ групи (а.с.9-10).

Сума боргу відповідача перед бюджетом
становить 6210,57 грн., який складається з:

- по податковій декларації за 2013 року -
1729,40 грн. (а.с.15-16);

- по уточнюючій податковій декларації
2013 року -900,15 грн.(а.с.17-18);

- по податковій декларації за І квартал
2014 року - 3824,95 грн. (а.с.19-20).

Крім того, податковим органом
нараховано пеню в розмірі 18,09 грн.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено,
що платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Подання податкової декларації до
податкового органу передбачено ст. 49 ПК
України.

Згідно з пп.. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України
визначено, що грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до п.59.1 ст.59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового повідомлення -
рішення.

24.02.2014 р. податковим органом винесено
податкову вимогу № 206-11, яка направлено
на адресу відповідача та повернуто до
податкового органу з відміткою "за
закінченням терміну зберігання"(а.с.21).

На час розгляду справи доказів
добровільної сплати відповідачем суми
заборгованості суду не надано, а тому
вона підлягає примусовому стягненню на
користь позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
підтверджені належними та допустимими
доказами та підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Частиною четвертою статті 94 КАС
України встановлено, що у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 3, 35, 71, 94, 128, 160-163 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Олександрійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
коштів за податковим боргом -
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(ін.код - НОМЕР_1) заборгованість з
єдиного податку у розмірі 6210(шість
тисяч двісті десять) гривень 57 коп. на
користь Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі,
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П.
Нагібіна