Справа № 804/3307/13-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 804/3307/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, дов. від
25.07.12 р.

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2013 р. у справі № 804/3307/13-а

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
Управління Державного казначейства в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська

про стягнення грошових коштів за
надмірно сплачений податок з доходів
фізичних осіб у розмірі 5 000, 00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2013 р. ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
та Управління Державного казначейства
служжби в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська , в якому (з
урахуванням уточнення позовних вимог
від 05.06.2013 р., а. с.57-65) просив:

- визнати протиправною бездіяльність
ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська,
яка полягала у нездійсненні заходів
щодо повернення надмірно сплаченого
податку з доходів фізичних осіб у сумі 5
000 грн. за наявності відповідних
підстав;

- стягнути надмірно сплачені грошові
кошти у рахунок сплати податку з
доходів фізичних осіб у сумі 5 000 грн.,
шляхом зобов'язання УДКС в
Індустріальному районі
м.Дніпропетровська перерахувати 5 000
грн. на користь позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
чинним, на момент укладання договору
купівлі-продажу дачного будинку
законодавством передбачався режим
пільгового оподаткування для першого
протягом року продажу садового
будинку. За таких обставин, на думку
скаржника визначений податок з доходів
фізичних осіб є безпідставно
завищеним, а тому підлягає поверненню.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 6
червня 2013р. у справі № 804/3307/13-а у
задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
дачний будинок не відноситься до
житлової нерухомості в розумінні
п.п.11.1.1 п.11.1 ст.11 Закону України «Про
податок з фізичних осіб», оскільки є
нерухомим об'єктом майна, що відмінний
від землі, а отже застосування
пільгового режиму оподаткування в
даному випадку є безпідставним.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу,
згідно якої скаржник просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 6
червня 2013 р. у справі № 804/3307/13-а, як таку
що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги повністю
повторюють правове обґрунтування
позовних вимог. Скаржник вважає, що суд
першої інстанції невірно тлумачив
положення законодавства щодо
тотожності правових наслідків з
продажу і дачного, і садового будинків.
Представником позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
підтримано вимоги апеляційної скарги.
Представники відповідачів в судове
засідання не з'явились.

Матеріалами справи підтверджується,
що 20.10.2010 р. між ОСОБА_3, ОСОБА_4
(Продавці) та ОСОБА_5 (Продавець)
укладено договір купівлі-продажу (далі
- Договір) дачного будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, «Колос» садівниче товариство»
громадська організація, розташований
на земельній ділянці площею 419 кв. м -
держфонд, і сплачує за нього ціну,
визначену умовами договору, а саме: 200
000 грн. (а. с.11, 12).

Згідно п.1.3 даного Договору відповідно
до Витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 27631669, виданого КП
Дніпропетровського району «Бюро
технічної інвентаризації» 13.10.2010 р.,
відчужуваний дачний будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в цілому складається з: 1. А - дачний
будинок, цегла, загальною площею 49, 3 кв.
м; 2. Б - літня кухня, цегла; 3. В - сарай,
цегла; 4. Г - вбиральня, цегла; 5. № 1-2 -
огорожа, метал; 6. К - колонка, мет. труби
(а. с.13).

Договір купівлі-продажу посвідчено
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, за
вказівкою якого, як податкового агента,
Продавцями: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 сплачено
податок з доходів фізичних осіб у
загальному розмірі 10 000 грн., що
підтверджується квитанціями про
сплату податку з доходів фізичних осіб
№ 115 та № 116 від 20.10.2010 р. на суми по 5 000
грн. (а. с.14, 15).

ОСОБА_3 задекларовано у декларації
про доходи, поданої до ДПІ у АНД районі
м.Дніпропетровська, згідно якої з 01.01.2010
р. по 30/31.12.2010 р. отриманий доход у сумі -
100 000 грн., утриманий податок - 5 000 грн. в
зв'язку з проведеною вищевказаною
операцією продажу нерухомого майна.

Разом з тим, ОСОБА_3, вважаючи
незаконним таке оподаткування свого
доходу, неодноразово звертався з
запитами до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, ДПІ у АНД
районі м.Дніпропетровська, ДПС у
Дніпропетровській області ДПС України
про роз'яснення норм податкового
законодавства з викладених питань та
повернення йому помилково виплачених
ним сум податку з доходів фізичних
осіб.

У відповідь на вказані запити позивачу
були надані роз'яснення, відповідно до
яких оподатковувався саме дачний, а не
садовий будинок за ставкою 5 % від бази
оподаткування (а. с.20-22).

Не погодившись зі сплатою в
якості податку з фізичних осіб 5 000 грн.,
ОСОБА_3 звернувся до суду з даним
адміністративними позовом.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_3 не
підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно п.1.2 ст.1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» №
889-ІV від 22.05.2003 р. (в реакції, що діяла на
момент виникнення спірних відносин,
далі - Закон №889) дохід - сума будь-яких
коштів, вартість матеріального і
нематеріального майна, інших активів,
що мають вартість, у тому числі цінних
паперів або деривативів, одержаних
платником податку у власність або
нарахованих на його користь, чи набутих
незаконним шляхом у випадках,
визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2
статті 4 цього Закону, протягом
відповідного звітного податкового
періоду з різних джерел як на території
України, так і за її межами.

За визначенням, наведеним у п.1.15 ст.1
Закону № 889, податковий агент - юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ) або фізична
особа чи представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Стаття 11 Закону № 889 визначає порядок
оподаткування операцій з продажу
об'єктів нерухомого майна.

Так, згідно п.11.3 вказаної статті
податковим агентом при здійсненні
операцій з відчуження об'єктів
нерухомого майна, в порядку,
передбаченому в статті 11 цього Закону,
є нотаріус, який посвідчує
відповідний договір за наявності
оціночної вартості такого нерухомого
майна та документа про сплату податку
сторонами договору.

Порядок визначення оціночної
вартості нерухомого майна, що підлягає
продажу, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Сума податку самостійно сплачується
сторонами (або однією стороною)
договору до його нотаріального
посвідчення через установи банків у
сумі, визначеній податковим агентом.

У відповідності до п.п.11.1.1-11.1.3 п.11.1 ст.11
Закону № 889 дохід, отриманий платником
податку від продажу не частіше одного
разу протягом звітного податкового
року житлового будинку, квартири або
частини квартири, кімнати, садового
будинку (включаючи земельну ділянку,
на якій розташовані такі об'єкти, а
також господарсько-побутові споруди
та будівлі, розташовані на такій
земельній ділянці), не оподатковується,
якщо загальна площа такого житлового
будинку, квартири або частини квартири,
кімнати, садового будинку не перевищує
100 квадратних метрів.

У разі якщо площа такого об'єкта
нерухомого майна перевищує 100
квадратних метрів, то частина доходу,
пропорційна сумі такого перевищення,
підлягає оподаткуванню за ставкою в
розмірі 1 відсотка від вартості такого
об'єкта нерухомого майна.

Дохід, отриманий платником податку
від продажу протягом звітного
податкового року більш ніж одного з
об'єктів нерухомості, зазначених у
підпункті 11.1.1 цього пункту, або від
продажу об'єкта нерухомості, іншого
ніж зазначене у підпункті 11.1.1 цього
пункту, підлягає оподаткуванню за
ставкою, визначеною пунктом 7.2 статті 7
цього Закону.

У такому ж порядку оподатковується
дохід від продажу об'єкта
незавершеного будівництва.

Дохід від продажу об'єкта нерухомого
майна визначається виходячи з ціни,
зазначеної у договорі купівлі-продажу,
але не нижче оціночної вартості такого
нерухомого майна, розрахованої
органом, уповноваженим здійснювати
таку оцінку відповідно до
законодавства.

У п.7.2 ст.7 Закону № 889 ставка податку
становить 5 відсотків від об'єкта
оподаткування, нарахованого
податковим агентом як: в інших
випадках, прямо визначених
відповідними нормами цього Закону.

При цьому, за визначенням, наведеним у
п.1.10 ст.1 Закону № 889, нерухоме майно
(нерухомість) - об'єкти майна, які
розташовуються на землі і не можуть
бути переміщені в інше місце без
втрати їх якісних або функціональних
характеристик (властивостей), а також
земля.

Згідно положень приписами п.1.10.1 п.1.10
ст.1 Закону № 889 нерухомість, відмінна
від землі, поділяється на: будівлі та
споруди, зокрема, до будівель
відносяться приміщення, пристосовані
для постійного або тимчасового
перебування в них людей, а також об'єкти
власності, функціонально пов'язані з
такими приміщеннями, включаючи готелі,
мотелі, кемпінги та інші подібні
об'єкти туристичної інфраструктури,
квартири, кімнати у багатосімейних
(комунальних) квартирах, індивідуальні
гаражі або місця на гаражних стоянках
чи в гаражних кооперативах, дачні
будинки та інші об'єкти дачної (садової)
інфраструктури, відмінні від землі.
Споруди - це об'єкти нерухомості,
відмінні від будівель. Земля, як
нерухомість, є самостійним об'єктом
оподаткування.

Тобто, доходи, одержані громадянами від
продажу всієї зазначеної вище
нерухомості підлягають оподаткуванню
(Лист ДПА України від 09.07.2009 р. №
14312/7/17-0717 "Щодо оглядового листа").

Отже, з наведених норм вбачається, що
дачні будинки не є тотожним поняттям до
садових будинків та є одним з видів
будівель, які є відмінними від землі, що
спростовує доводи скаржника про
тотожність цих будинків.

Тим більш, що, як вірно зазначено судом
першої інстанції, посилання позивача
на належність і дачних, і садових
будинків до об'єктів житлової
нерухомості, про що зазначено у п.п.14.1.129
п.14.1 ст.14 ПК України, а тому і їх
тотожність, є помилковим та даний факт
ніяким чином не ототожнює останні за
цією ознакою.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
податковий агент - приватний нотаріус
діяв відповідно до п.7.2 ст.7 та п.п.11.1.2
п.11.1 ст.11 Закону №889, визначивши
позивачу суму податку з доходів
фізичних осіб з огляду на те, що дохід,
отриманий останнім від продажу об'єкта
нерухомості, іншого ніж зазначено у
п.п.11.1.1 п.11.1 ст.11 Закону № 889, з
оподаткуванням його за ставкою 5 % від 200
000 грн. (вартість дачного будинку).

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 червня
2013 р. у справі № 804/3307/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06 червня 2013 р. у справі № 804/3307/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко