Справа № 2-а-544/11
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАНИ

09 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-544/11

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Пучкова І.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Шевчук
О.А.

за участю секретаря судового засідання
Тутової Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 12 травня 2014 року про
залишення без розгляду
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, Одеської
міської ради, третя особа ОСОБА_2 про
визнання недійсним рішення, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на
ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 12 травня 2014 року, в якій
просить скасувати оскаржену ухвалу, а
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 12 травня 2014 року Київський
районний суд м. Одеси відмовив ОСОБА_1 у
поновлені строку звернення до суду та
залишив адміністративний позов без
розгляду.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, що призвело до
порушення норм процесуального права та
неправильного вирішення питання щодо
поважності причин пропуску строку
звернення до суду.

Управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, Одеська міська
рада, ОСОБА_2 письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надали.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд
першої інстанції встановив, що із 29
січня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду
з адміністративним позовом, в якому
просила визнати недійсними рішення
міської ради від 16 листопада 2004 року та
виданий, на підставі цього рішення, 16
листопада 2005 року державний акт на
право власності на земельну ділянку.

Оскільки ч. 2 ст. 99 КАС України
встановлює шестимісячний строк
звернення до адміністративний суду, а
невизначеність у 2005 році юрисдикції
зазначеної категорії справ не є
поважною причиною пропуску цього
строку, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність поважних
причин пропуску строку звернення до
суду, та про наявність правових
підстав, ч. 1 ст. 100 КАС України, для
залишення адміністративного позову
без розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представника апелянта, представника
третьої особи та третю особу,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга може бути
задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що 29
січня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
Київського районного суду м. Одеси з
адміністративним позовом до
Управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, Одеської
міської ради, третя особа ОСОБА_2, в
якому просила суд:

- визнати недійсним рішення Одеської
міської ради від 16 листопада 2004 року №
3442-IV «Про затвердження технічної
документації з інвентаризації та
передачу у приватну власність
земельної ділянки, площею 0,0581 га., гр.
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель»;

- визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданий ОСОБА_2 16 листопада 2006 року, на
земельну ділянку площею 0,0581 га., гр.
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим
призначенням земельної ділянки - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 24 жовтня 2011 року (т. 1 а.с.
139-141) відмовлено у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1,

Постановою від 29 листопада 2012 року
Одеський апеляційний адміністративний
суд (т. 1 а.с. 184-187) скасував постанову
Київського районного суду м. Одеси від
24 жовтня 2011 року та ухвалив нову, якою
задовольнив адміністративний позов
ОСОБА_1, в повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 15 жовтня 2013 року постанови
суду першої та апеляційної інстанції
скасовані, а справа направлена на
новий розгляд до суду першої інстанції
(т. 1 а.с. 223-224).

При новому розгляді справи Київський
районний суд м. Одеси ухвалою від 12
травня 2014 року (т. 2 а.с. 38-39) відмовив
ОСОБА_1 у поновлені строку звернення до
суду та залишив адміністративний позов
без розгляду.

Проте апеляційний суд не погоджується
з висновками суду першої інстанції
щодо відсутності поважних причин
пропуску строку звернення до суду.

Відповіддю Управління земельних
ресурсів Одеської міської ради від 31
березня 2005 року, зокрема позивача
ОСОБА_1, було поінформовано про
прийняття Одеською міською радою
оскарженого рішення від 16 листопада 2004
року № 3442-IV (т. 1 а.с. 23).

Проте на той час діяли норми ЦПК
України 1963 року.

18 грудня 2007 року постановою Київського
районного суду м. Одеси задоволений
адміністративний позов ОСОБА_1 та
скасований державний акт на право
власності на земельну ділянку виданий
16 листопада 2005 року (т. 1 а.с. 42-44). Проте
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2009
року постанова Київського районного
суду м. Одеси від 18 грудня 2007 року
скасована, а провадження по справі
закрито, з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 157
КАС України - справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства (т. 1 а.с.
45).

01 квітня 2010 року Конституційним
Судом України ухвалене рішення по
справі № 10-рп/2010 за конституційним
поданням Вищого адміністративного
суду України щодо офіційного
тлумачення положень частини першої
статті 143 Конституції України, пунктів
"а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного
кодексу України, пункту 1 частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яким було зазначено, що спори
фізичних та юридичних осіб з органами
місцевого самоврядування(оскарження
дій, бездіяльності, рішень) при
вирішенні органами місцевого
самоврядування питання віднесені до
їхньої компетенції законом, зокрема
питання розпорядження землями
територіальної громади, відносяться до
юрисдикції адміністративних судів.

Рішення Конституційного суду
України № 10-рп/2010 від 01 квітня 2010 року
опубліковане в Офіційному віснику
України № 27 від 23 квітня 2010 року.

Таким чином, позивач 23 квітня 2010 року
мала дізнатись про наявність рішення
Конституційного суду України, та
звернутись до суду з відповідним
адміністративним позовом.

Станом на 23 квітня 2010 року норми ст. 99
КАС Украйни встановлювали річний строк
звернення до суду.

Але з 30 липня 2010 року ст. 99 КАС України, у
новій редакції встановлювала
шестимісячний строк звернення до суду,
при цьому на нормами КАС України, ні
Законом України від 07.07.2010 р. № 2453- IV, не
передбачена зворотна дія у часі ст. 99
КАС України у новій редакції, якою
зменшений у двічі строк звернення до
суду.

Таким чином, оскільки судовим рішенням
суду апеляційної інстанції від 25
червня 2009 року було закрито
провадження по справі у зв'язку з
непідсудністю зазначеного спору
адміністративному суду, і такий
висновок суперечить рішенню
Конституційного суду України № 10-рп/2010
від 01 квітня 2010 року, позивач ОСОБА_1 з 23
квітня 2010 року мала звернутись до суду
з відповідним позовом протягом 1 року.

Звернувшись до суду 29 січня 2011 року
ОСОБА_1 дотриманий річний строк
звернення до суду, та з моменту
набрання чинності - 30 липня 2010 року,
Законом України від 07.07.2010 р. № 2453- IV,
яким ст. 99 КАС України у новій редакції
передбачає шестимісячний строк
звернення до суду, ще не сплинуло шість
місяців, а як раніше було зазначено ця
нормам зворотної дії у часі не має.

Враховуючи невизначеність серед судів
до 01 квітня 2010 року питання юрисдикція
якого суду поширюється на спірні
правовідносини, неодноразовий розгляд
спірних вимог, з урахуванням завдань
адміністративного судочинства (ст. 2
КАС України), ст. ст. 6, 8, 19, 55 Конституції
України, апеляційний суд дійшов
висновку про наявність підстав для
визнання поважними причин пропуску
ОСОБА_1 строків звернення до суду з
адміністративним позовом про
оскарження рішення Одеської міської
ради від 16 листопада 2004 року № 3442-IV та
державного акту на право власності на
земельну ділянку виданого 16 листопада
2005 року.

Таким чином, апеляційний суд
встанови неправильне застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
помилкового вирішення питання
поважності причин пропуску строку
звернення до суду та ухвалення
неправильно судового рішення щодо
залишення позову без розгляду, у
зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204
КАС України, апеляційна скарга має бути
задоволена частково, оскаржена ухвала
скасована, причини пропуску строку
звернення до суду - визнані поважними, а
справа направлена до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 55
Конституції України, Рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2010
від 01 квітня 2010 року, ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1
ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204, ст. 206, ч. 2 ст. 211, ч. 6
ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати ухвалу Київського районного
суду м. Одеси від 12 травня 2014 року.

Визнати поважними причини пропуску
ОСОБА_1 строків звернення до суду з
адміністративним позовом до
Управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, Одеської
міської ради, третя особа ОСОБА_2 про
визнання недійсним рішення Одеської
міської ради від 16 листопада 2004 року №
3442-IV, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку виданого 16 листопада 2005 року.

Справу № 2-а-544/11 направити до
Київського районного суду м. Одеси для
продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
О.А.Шевчук