Справа № 872/13876/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2014 рокусправа № 808/5395/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Фастовської М.А.,

за участю представника заявника
апеляційної скарги : Андросович А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Міністерства
доходів та зборів України

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року у справі №808/5395/13-а за позовом
приватного підприємства «ВФ
Промсервіс» до Міністерства доходів і
зборів України, державної податкової
інспекції у Ленінському районі
м.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

07 червня 2013 року приватне
підприємство «ВФ Промсервіс»
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило, з урахування
уточнень:

визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Запоріжжя
Запорізької області та Міністерства
доходів та зборів України щодо відмови
ПП «ВФ Промсервіс» у прийнятті
податкової накладної №6 від 22.05.2013 року;

зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Ленінському районі
м.Запоріжжя Запорізької області та
Міністерство доходів та зборів України
зареєструвати в Єдиному реєстрі
податкових накладних податкову
накладну №6 від 22.05.2013 року на суму 224
967,60 грн.

визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Запоріжжя Запорізької області
та Міністерства доходів та зборів
України щодо відмови ПП «ВФ
Промсервіс» у прийнятті податкової
накладної №1 від 01.06.2013 р.;

зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Ленінському районі
м.Запоріжжя Запорізької області та
Міністерство доходів та зборів України
зареєструвати в Єдиному реєстрі
податкових накладних податкову
накладну №1 від 01.06.2013 р. на суму 388 683,84
грн, в т.ч. ПДВ 64 780,64 грн..

Адміністративний позов
обґрунтовано тим, що податковим
органом було відмовлено Позивачу в
прийняті податкових накладних до
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних з підстав не
передбачених чинним законодавством
України. Отже, рішення податкового
органу про відмову в прийнятті до
реєстрації податкової накладної №6 від
22.05.2013 року та №1 від 01.06.2013 року є
незаконним та необґрунтованим та
підлягає скасуванню в судовому
порядку.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 31
липня 2013 року адміністративний позов
задоволено, визнано протиправними дії
Міністерства доходів та зборів України
щодо відмови в прийнятті податкової
накладної №6 від 22.05.2013 року,
зобов'язано Міністерства доходів та
зборів України зареєструвати в Єдиному
реєстрі податкових накладних
податкову накладну №6 від 22.05.2013 р. на
суму 224 967,60 грн., у т.ч. ПДВ 37494,60 грн.;
визнано протиправними дії
Міністерства доходів і зборів України
щодо відмови у прийнятті податкової
накладної №1 від 01.06.2013 року,
зобов'язано Міністерство доходів і
зборів України зареєструвати у Єдиному
реєстрі податкових накладних
податкову накладну №1 від 01.06.2013 р. на
суму 388 683,84 грн. у т.ч. ПДВ 64 780,64 грн.. В
іншій частині позовних вимог у
задоволенні відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
Міністерство доходів та зборів,
відповідач, звернулось з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції вимог
норм матеріального та процесуального
права просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що позивачу було відмовлено в
прийнятті та реєстрації податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних у відповідності до вимог
Закону, а саме через відсутність
платника податку за юридичною адресою,
яка зазначена в податкових накладних,
наданих на реєстрацію, у зв'язку з чим
податковий орган вважає, що його дії є
правомірними та такими, що
відповідають вимогам чинного
податкового законодавства.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального права, надану правову
оцінку досліджених судом доказів по
справі, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено відповідно до витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, ПП
«ВФ Промсервіс» 25.03.2009 року
зареєстроване як юридична особа та
перебуває на обліку у відповідача.

Між позивачем та Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м.Запоріжжя укладено договір
№591 про визнання електронних
документів від 24.03.2010 р.

На виконання вимог положень
абзацу 2 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України позивач направив для
реєстрації в «Єдиному реєстрі
податкових накладних» засобами
електронного документообігу податкові
накладні №6 від 22.05.2013 р. на суму 224 494,60
грн., в т.ч. ПДВ 20% 37 494,60 грн., та №1 від
01.06.2013 р. на суму 338 638,84 грн., в т.ч. ПДВ 20% 64
780,64 грн..

Проте, податкові накладні не були
прийняті податковою службою у зв'язку з
тим, шо вказане у податкові звітності
позивача його місцезнаходження не
відповідає інформації, яка міститься в
державному реєстрі, про що було
направлено позивачу зворотні
повідомлення.

27.05.2013 р. позивач звернувся до ДПІ
у Ленінському районі м.Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області з
листом №68 в якому, з посиланням на п. 3.1.
Договору про визнання електронних
документів №591 від 24.03.2010 р., згідно
якого податковий орган зобов'язаний
забезпечити приймання податкових
документів в електронному вигляді у
терміни, визначені законодавством для
таких податкових документів в
паперовому, та їх комп'ютерну обробку, з
вимогою прийняти та зареєструвати в
Єдиному реєстрі податкових накладних
електронні податкові накладні.

Однак, ДПІ у Ленінському районі
м.Запоріжжя відмовила реєстрації
вказаних податкових документів.

Правомірність та
обґрунтованість відмови податкового
органу в прийнятті та реєстрації
електронних податкових накладних
позивача є предметом спору переданого
на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходи з того, що
відповідачем не доведено факту не
перебування позивачем за своїм місцем
реєстрації, а відтак у податкового
органу не було підстав для не прийняття
електронних документів позивача із
відмовою в їх реєстрації.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.201.1. ст.201 Подактуого
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому
вигляді;б) в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації у
порядку, визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У відповідності до п.201.4. ст. 201
Податкового кодексу України податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Відповідно до п. 201.7. означеної статті
Податкового кодексу України податкова
накладна складається на кожне повне
або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг,
послуг не містить відокремленої
вартості, перелік (номенклатура)
частково поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, та
враховується при визначенні загальних
податкових зобов'язань.

Пунктом 201.10. ст. 201 Поадкового кодексу
України встановлено, що податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відповідно до п.11 Підрозділу 2 Розділу
ХХ «Перехідних положень» Податкового
кодексу України, реєстрація податкових
накладних платниками податку на додану
вартість - продавцями в Єдиному реєстрі
податкових накладних запроваджується
для платників цього податку, у яких
сума податку на додану вартість в одній
податковій накладній становить 10 тисяч
гривень - з 01 січня 2012 року.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податкові

Отже, механізм внесення
відомостей, що містяться у податковій
накладній та/або розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників до неї, до Єдиного реєстру
податкових накладних платників
податку - покупцям товарів (послуг),
звіряння даних, що містяться у виданих
платниками такого податку - покупцям
товарів (послуг) податковій накладній
та розрахунку коригування з
відомостями, які містяться у Реєстрі
визначено Порядком ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року.

Так, пунктом 8 вказаного Порядку
зазначено, що для підтвердження
прийняття податкової накладної та/або
розрахунку коригування до реєстрації
продавцю видається квитанція в
електронній формі у текстовому
форматі, у якій зазначаються реквізити
зазначених документів, відповідність
електронного документа формати
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, режстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування. Квитанція, на яку
накладається електронний підпис
державної податкової служби, підлягає
шифруванню та надсилається засобами
телекомунікаційного зв'язку.

Примірник квитанції в
електронній формі зберігається в
Державній податковій службі.

У свою чергу, пунктом 9 Порядку
встановлено, що причиною відмови в
прийнятті податкової накладної та/або
розрахунку коригування до реєстрації
є: наявність помилок; відсутність в
Реєстрі відомостей, що містяться у
податковій накладній, яка коригується,
факт реєстрації податкової накладної
та /або розрахунку коригування з такими
ж реквізитами.

Як вбачається з матеріалів справи
підставою для неприйняття податкових
накладних №6 від 22.05.2013 р. №1 від 01.06.2013 р.
є доводи податкового органу про те, що
місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг у документі не
відповідає інформації, що міститься в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 16 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» єдиний державний реєстр
створюється з метою забезпечення
органів державної влади, а також
учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру. Єдиний
державний реєстр ведеться на
електронних носіях відповідно до
стандартів, що забезпечують його
сумісність і взаємодію з іншими
інформаційними системами та мережами,
що складають інформаційний ресурс
держави.

Статтею 18 Закону України Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
встановлено статус відомостей Єдиного
державного реєстру. Так, якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані у спорі з третьою особою,
до них не внесено відповідних змін.
Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі, у разі якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірним.

Згідно п.45.2 ст.45 Податкового
кодексу України податковою адресою
юридичної особи (відокремленого
підрозділу) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться в Єдиному державному
реєстрі.

У відповідності до наданого
позивачем Витягу з єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 05.06.2013 р.,
місцезнаходженням юридичної особи ПП
«ВФ Промсервіс» є 69096, Запорізька
область, місто Запоріжжя, Ленінський
район, вул.. Гребельна, будинок 5.

Зазначена податкова адреса
вказана позивачем в податкових
накладних №6 від 22.05.2013 р. та №1 від
01.06.2013 р., отже у суду відсутні підстави
вважати, що в податкових накладних №6
та №1 наявна помилка, а саме невірно
вказано податкову адресу платника
податку.

Оскільки відповідачем не надано
до суду доказів відсутності ПП «ВФ
Промсервіс» за своєю юридичною
адресою, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо безпідставності
доводів податкового органу про
наявність інформації про відсутність
позивача за своїм місцезнаходженням.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
відмова в реєстрації податкових
накладних є безпідставною та такою, що
порушує права та законні інтереси
платника податку.

У відповідності до Порядку
ведення Єдиного реєстру податкових
накладних особою, що має відповідати за
відмову у реєстрації податкових
накладних позивача є Державна
податкова служба України, до якої,
згідно п. 1 цього порядку і здійснюється
подання податкової накладної.

Указом Президента України №141/2013
від 18.03.2013 р., зазначено, що Міністерство
доходів і зборів України є
правонаступником Державної податкової
служби України та державної митної
служби України, що реорганізуються.

Відповідно до пп.14.1.60 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, єдиний
реєстр податкових накладних - реєстр
відомостей щодо податкових накладних
та розрахунків коригувань, який
ведеться центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику, в електронному вигляді
згідно з наданими платниками податку
на додану вартість електронними
документами.

Отже, з огляду на викладене, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що орган, який
відповідає за відмову у реєстрації
податкових накладних позивача є
Міністерство доходів і зборів України,
та обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги в частині визнання дій
протиправними та зобов'язання
зареєструвати податкові накладні саме
Міністерство доходів і зборів України.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим,
підстав для скасування рішення суду, в
межах доводів апеляційної скарги, не
існує.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Міністерства
доходів та зборів України - залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року у справі №808/5395/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко