Справа № 184/51/14-а(2а/184/9/14)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2014 рокусправа № 184/51/14-а(2а/184/9/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області

на постанову Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 21 січня 2014 року

у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 13.01.2014 року звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області (далі - УПФУ в м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області), в якому
просив визнати протиправними дії
відповідача УПФУ в м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до ст. 129, 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», зобов'язати здійснити
зазначений перерахунок відповідно до
вимог цього закону з 03.06.2013 року.

Постановою Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 21 січня 2014 року позовні
вимоги задоволені, визнано дії
відповідача УПФУ в м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області
протиправними, зобов'язано відповідача
здійснити відповідно до ч.3 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання та
щомісячно його виплачувати з 03.06.2013
року до відповідних змін в
законодавстві з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач УПФУ в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1
перебуває на обліку у відповідача УПФУ
в м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області з 2013 року та отримує щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці у розмірі 80% заробітної плати
працюючого судді на відповідній
посаді, призначеного відповідно до
Закону України «Про статус суддів».

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з 03.06.2013 року відповідно до ч.3
ст.138 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» в редакції до змін
внесених Законом №3668, в чому йому було
відмовлено.

Відмову здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання позивач оскаржила в судовому
порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача щодо відмови провести
позивачу перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
пов'язаного з підвищенням заробітної
плати працюючим суддям, на підставі
наданих Територіальним управлінням
державної судової адміністрації
довідок про заробітну плату, є
протиправними, оскільки підлягає
застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону №2453 в
редакції до змін, внесених Законом №3668,
а саме, що щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного грошового утримання.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного. Відповідно до діючого
законодавства, щомісячне довічне
грошове утримання - це особлива форма
соціального забезпечення суддів, яка
виражається у гарантованій державою
щомісячній, грошовій виплаті, що
забезпечує їх належне матеріальне
утримання, в тому числі після
звільнення від виконання обов'язків
судді. Особливість щомісячного
довічного грошового утримання полягає
у правовому регулюванні, а також у
джерелах його фінансування, які
визначені Конституцією України та
Законом України "Про судоустрій та
статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-УІ
(надалі - Закон №2453).

Конституційний Суд України своїм
рішенням від 11.10.2005 року №8-рп/2005 у п.2
визначив, що за змістом ст.126
Конституції України положення ч.3 ст.11
Закону України "Про статус суддів" у
взаємозв'язку з ч.8 ст.14 Закону України
"Про судоустрій України" треба розуміти
як таке, що гарантує досягнутий рівень
незалежності суддів і забороняє при
прийнятті нових законів та інших
нормативних актів, внесенні змін до них
скасовувати чи звужувати існуючі
гарантії незалежності суддів, у тому
числі заходи їх правового захисту та
матеріального і соціального
забезпечення.

Частиною 3 ст.138 Закону України N 2453-VI від
07.07.2010 року встановлено, що щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Суд апеляційної інстанції, виходячи із
системного аналізу вище приведеного
рішення Конституційного Суду України
та ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" вбачає, що
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці повинно
виплачуватися виходячи з заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді, а прийняття нормативних актів,
які б звужували існуючі гарантії
незалежності суддів, складовою якої є
належне матеріальне забезпечення, є
порушенням норм Конституції України,
яка гарантує судді ці права.

Згідно чинного законодавства до
основних завдань управлінь Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, відповідно до
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 30.04.2002р. № 8-2,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 21.05.2002р. за № 442/6730, відноситься
в тому числі призначення (перерахунок)
пенсій, щомісячного довічного
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати.

З огляду на вищевказане, суд першої
інстанції правильно вказав, що позивач
з 03.06.2013 року має право на проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, яке повинно бути
здійснено відповідачем як органом
Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не доведено
правомірність своїх дій та їх
відповідність нормам діючого
законодавства України, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції про визнання дій
відповідача УПФУ в м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області
протиправними, покладання обов'язку на
відповідача здійснити позивачу
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання є обґрунтованим та
вірним.

Доводами апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не
спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 21 січня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова