Справа № 826/6196/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2014 року № 826/6196/14
В приміщенні Окружного
адміністративного суду міста Києва за
адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а, Окружний
адміністративний суд міста Києва у
складі головуючого Бояринцевої М.А.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу
до Київської міської державної
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про
визнання протиправними дії Київської
міської державної адміністрації щодо
не розгляду її звернення про порушення
її прав, свобод та інтересів.
Ухвалою суду від 9 липня 2014 року
відкрито скорочене провадження у
справі та зобов'язано відповідача у
десятиденний строк з дня одержання
копії цієї ухвали, але не пізніше 29
липня 2014 року подати до суду
заперечення проти позову та всі докази
на їх підтвердження.
Відповідач у визначений судом строк
заперечення на позовну заяву не надав,
заяву про визнання позову також суду не
надіслав. Відповідач ухвалу суду про
відкриття провадження у справі отримав
14 липня 2014 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
В обгрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що на її звернення до
Голови Київської міської державної
адміністрації Попова Олександра
Павловича в рамках відкритої лінії 25
жовтня 2013 року на електронну адресу
відповідь вона не отримала.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
25 жовтня 2013 року ОСОБА_1 на електронну
щодо грубого, цинічного порушення
законодавства Київським міським бюро
технічної інвентаризації. У своєму
листі вона вказала, що він адресований
Голові Київської міської державної
адміністрації Попову Олександру
Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР
"Про звернення громадян" (в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 393/96-ВР)
регулює питання практичної реалізації
громадянами України наданого їм
Конституцією України права вносити в
органи державної влади, об'єднання
громадян відповідно до їх статуту
пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів. Закон
забезпечує громадянам України
можливості для участі в управлінні
державними і громадськими справами,
для впливу на поліпшення роботи
органів державної влади і місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, для відстоювання своїх прав
і законних інтересів та відновлення їх
Відповідно до частини першої
статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.
Статтею 5 Закону № 393/96-ВР
встановлено, що звернення адресуються
органам державної влади і місцевого
самоврядування, підприємствам,
установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян
або посадовим особам, до повноважень
яких належить вирішення порушених у
У зверненні має бути зазначено
прізвище, ім'я, по батькові, місце
проживання громадянина, викладено суть
порушеного питання, зауваження,
пропозиції, заяви чи скарги, прохання
Звернення може бути усним
(викладеним громадянином і записаним
посадовою особою на особистому
прийомі) чи письмовим, надісланим
поштою або переданим громадянином до
відповідного органу, установи особисто
чи через уповноважену ним особу, якщо
ці повноваження оформлені відповідно
до чинного законодавства.
Звернення може бути подано як
окремою особою (індивідуальне), так і
групою осіб (колективне).
Письмове звернення повинно бути
підписано заявником (заявниками) із
Звернення, оформлене без
дотримання цих вимог, повертається
заявникові з відповідними
роз'ясненнями не пізніш як через десять
днів від дня його надходження, крім
випадків, передбачених частиною першою
статті 7 цього Закону.
Статтею 18 Закону № 393/96-ВР
встановлено, що громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги.
У відповідності до статті 19
Закону № 393/96-ВР органи державної влади
і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
Згідно статті 20 Закону № 393/96-ВР
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
Як вбачається з матеріалів
справи, 25 жовтня 2013 року ОСОБА_1 на
надіслала лист щодо грубого, цинічного
порушення законодавства Київським
міським бюро технічної інвентаризації.
У своєму листі вона вказала, що він
адресований Голові Київської міської
державної адміністрації Попову
Олександру Павловичу.
Разом з тим, суду не пред'явлено доказів
на підтвердження того, що вказана
електронна адреса є електронною
адресою прес-служби Київської міської
державної адміністрації.
Згідно інтернет-ресурсу, офіційним
сайтом Київської міської державної
адміністрації є: kievcity.gov.ua.
Згідно офіційного сайту, користувачам
роз'яснено порядок реєстрації звернень
за допомогою офіційного веб-сайту
www.1551.gov. та мобільного додатку "КМДА 1551"
(1551.gov/content/yak-zalishiti- zvernennya.html).
Таким чином, позивачка мала отримати
повідомлення від Київської міської
державної адміністрації про прийняття
її звернення в електронному вигляді.
Проте, матеріали справи таких доказів
Крім того, як вбачається з електронної
надіслано до прес-служби "Сегодня".
Згідно статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Частиною четвертою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
З урахуванням наведеного суд не має
можливості встановити обставини
відносно того, що звернення ОСОБА_1 було
отримане Головою Київської міської
державної адміністрації Попову
Олександру Павловичу.
При цьому, положеннями Закону України
"Про звернення громадян" не
передбаченої такої форми звернення, як
надіслання електронною поштою.
Разом з тим, основні
організаційно-правові засади
електронного документообігу та
використання електронних документів
встановлює Закон України "Про
електронні документи та електронний
Відповідно до статті 5 Закону України
від 22.05.2003 № 851-ІV "Про електронні
документи та електронний
документообіг" (в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
далі - Закон № 851-ІV) електронний
документ - це документ, інформація в
якому зафіксована у вигляді
електронних даних, включаючи
обов'язкові реквізити документа.
Склад та порядок розміщення
обов'язкових реквізитів електронних
документів визначається
Електронний підпис є обов'язковим
реквізитом електронного документа,
який використовується для
ідентифікації автора та/або
підписувача електронного документа
іншими суб'єктами електронного
документообігу (частина перша статті 6
Закону № 851-ІV).
Частиною першою статті 7 Закону № 851-ІV
встановлено, що оригіналом
електронного документа вважається
електронний примірник документа з
обов'язковими реквізитами, у тому числі
з електронним цифровим підписом
З урахуванням наведеного суд зазначає,
що електронний документ має силу
оригіналу документу за наявності
електронного цифрового підпису автора.
Разом з тим, доказів на підтвердження
скріплення ОСОБА_1 свого листа
електронним підписом суду не
З огляду на встановлене суд зазначає,
що матеріали справи не містять доказів
на підтвердження належного звернення
ОСОБА_1 до Голови Київської міської
державної адміністрації Попова
Олександра Павловича, доказів на
підтвердження отримання звернення
позивачки Київською міською державною
адміністрацією та, відповідно, доказів
на підтвердження порушення Київською
міською державною адміністрацією
вимог Закону України "Про звернення
громадян" з підстав не розгляду
звернення ОСОБА_1 від 25 жовтня 2013 року.
При цьому, відповідно до частини другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Задоволенню в адміністративному
судочинстві підлягають лише ті вимоги,
які відновлюють порушені права чи
інтереси особи в сфері
публічно-правових відносин.
В розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України захист прав,
свобод та інтересів осіб завжди є
наступним, тобто передбачає наявність
встановленого судом факту їх
Отже, право на судовий захист має лише
та особа, яка є суб'єктом (носієм)
порушених прав, свобод чи інтересів.
Тож для того, щоб особі було надано
судовий захист, суд встановлює, чи
особа дійсно має порушене право,
свободу чи інтерес, і це право, свобода
чи інтерес порушені відповідачем.
Таким чином, на підставі встановлених
фактичних обставин справи, суті
позовних вимог, Окружний
адміністративний суд міста Києва
дійшов висновку про те, що в даній
адміністративній справі позивачем не
доведено існування факту порушення її
законних прав та інтересів, що є
самостійною підставою для відмови в
Разом з тим суд враховує, що в рішенні
Конституційного суду України від 09.07.2002
у справі за конституційним зверненням
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Кампус
Коттон клаб" щодо офіційного
тлумачення положення частини другої
ст. 124 Конституції України (справа №
1-2/2002 про досудове врегулювання спорів)
в п. 3 зазначено, що положення частини
другої ст. 124 Конституції України треба
розглядати у системному зв'язку з
іншими положеннями Основного Закону
України, які передбачають захист судом
прав і свобод людини і громадянина, а
також прав юридичної особи,
встановлюють юридичні гарантії їх
реалізації, надаючи можливість кожному
захищати свої права і свободи
будь-якими не забороненими законом
засобами (ч. 5 ст. 55 Конституції України).
Тобто кожна особа має право вільно
обирати не заборонений законом засіб
захисту прав і свобод, у т.ч. судовий
захист. Для забезпечення судового
захисту Конституція України у ст. 124
встановила принципи здійснення
правосуддя виключно судами. Із змісту
частини другої ст. 124 Конституції
України щодо поширення юрисдикції на
всі правовідносини, що виникають у
державі, випливає, що кожен із суб'єктів
правовідносин у разі виникнення спору
може звернутися до суду за його
Таким чином, позивач скористався своїм
правом на судовий захист і його право
не може бути обмежене.
Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 98, 160-163, 1832, 254, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Київської міської державної
адміністрації про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 9, 10 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною. У разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
ухвала суду апеляційної інстанції по
такій справі є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Суддя
М.А. Бояринцева