Справа № 810/6823/13-а
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року 810/6823/13-а

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Київській
області доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Полонина"про
застосування заходів реагування,
ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Київській області (надалі - позивач) з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полонина" (надалі -
відповідач) про застосування заходів
реагування у вигляді повного зупинення
роботи ресторанно-готельного
комплексу «Трипілля-1», будівництва
ресторанно-готельного комплексу
«Трипілля-2», Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полонина", за
адресою: Київська область, Обухівський
район, с. Підгірці, вул. Боровкова, 81, до
усунення порушень вимог законодавства
у сфері пожежної та техногенної
безпеки, що створює загрозу життю та
здоров'я людей.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача вказав, що в Акті
перевірки від 28.11.2013 № 1106 було
встановлено ряд порушень правил
техногенної та пожежної безпеки, які
створюють загрозу життю та/або здоров'ю
людей, у зв'язку з чим необхідно
зупинити роботи ресторанно-готельного
комплексу «Трипілля-1» та будівництва
ресторанно-готельного комплексу
«Трипілля-2» ТОВ «Полонина».

Представники відповідача проти
позову не заперечував та просив
призупинити провадження у зв'язку з
виконанням гарантійного листа,
відповідно до якого відповідач
зобов'язується усунути всі недоліки та
порушення викладені в Акті перевірки.

21 жовтня 2013 року Обухівським
районним відділом Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Київській
області було видано наказ № 26 «Про
проведення планових перевірок».

25 жовтня 2013 року було виписане
повідомлення № 937 про проведення
планової перевірки відповідача у
період з 13.11.2013 по 28.11.2013, яке було
вручене особисто під підпис заступнику
директора ТОВ «Полонина» Лопенко
Олександру Юрійовичу.

За результатами вказаної
перевірки, позивачем було складено Акт
перевірки додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту, контролю за діяльністю
аварійно-рятувальних служб від 28.11.2013 №
1106, в якому позивачем встановлено
вчинення відповідачем ряд порушень.
(а.с. 5-7).

Приписом позивача від 28.11.2013 № 1107 про
усунення порушень вимог законодавства
у сферах пожежної, техногенної безпеки,
цивільного захисту відповідачу було
встановлено строк для усунення
порушень, встановлених в Акті
перевірки від 28.11.2013 № 1106.

Натомість, позивач вважаючи дії
відповідача неправомірними та
встановлені порушення такими, що
загрожують життю і здоров'ю людей,
звернувся до суду 12.12.2013 з позовом про
повне зупинення роботи відповідача.

Надаючи правову оцінку підставам у
зв'язку з якими позивач звернувся до
суду та просить суд застосувати до
позивача заходи реагування, суд
виходить з наступного.

Відповідно до пп. 57 ч. 4 Указу Президента
України від 16.01.2013 № 20/2013 «Про деякі
питання Державної служби України з
надзвичайних ситуацій», ДСНС України
відповідно до покладених на неї
завдань організовує та проводить
перевірки додержання вимог
законодавства у сферах цивільного
захисту, техногенної та пожежної
безпеки, організації виконання заходів
щодо захисту населення і територій від
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру на підприємствах,
в установах, організаціях, що входять
до складу залізничного,
автомобільного, авіаційного, морського
та річкового транспорту, на базах,
складах, арсеналах зберігання та у
місцях виробництва, утилізації
ракетно-артилерійського озброєння,
компонентів рідкого ракетного палива.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу
цивільного захисту України, до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Кодексу
цивільного захисту України, підставою
для звернення центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є: 1)
недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами; 2)
порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення; 3) випуск і
реалізація вибухопожежонебезпечної
продукції та продукції протипожежного
призначення з відхиленням від
стандартів чи технічних умов або без
даних щодо відповідності такої
продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій; 5)
відсутність на виробництвах, на яких
застосовуються небезпечні речовини,
паспортів (формулярів) на обладнання та
апаратуру або систем із забезпечення
їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідність кількості засобів
індивідуального захисту органів
дихання від небезпечних хімічних
речовин нормам забезпечення ними
працівників суб'єкта господарювання,
їх непридатність або відсутність; 7)
порушення правил поводження з
небезпечними речовинами; 8)
відсутність або непридатність до
використання засобів індивідуального
захисту в осіб, які здійснюють
обслуговування потенційно небезпечних
об'єктів або об'єктів підвищеної
небезпеки, а також в осіб, участь яких у
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації передбачена планом
локалізації і ліквідації наслідків
аварій; 9) відсутність на об'єкті
підвищеної небезпеки диспетчерської
служби або її неготовність до
виконання покладених на неї завдань, у
тому числі через відсутність
відповідних документів, приладів,
обладнання або засобів
індивідуального захисту; 10)
неготовність до використання за
призначенням аварійно-рятувальної
техніки, засобів цивільного захисту, а
також обладнання, призначеного для
забезпечення безпеки суб'єктів
господарювання; 11) проведення робіт з
будівництва будинків та споруд,
розміщення інших небезпечних об'єктів,
інженерних і транспортних комунікацій,
які порушують встановлений
законодавством з питань техногенної
безпеки порядок їх проведення або
проведення яких створює загрозу
безпеці населення, суб'єктам
господарювання, обладнанню та майну, що
в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду (ч. 2 ст. 701
Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до ст. 1 Закону України від
05.04.2007 № 877-У «Про основні засада
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища (надалі - Закон
України Закону України від 05.04.2007 №
877-У).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
від 05.04.2007 № 877-У, орган державного
нагляду (контролю) в межах повноважень,
передбачених законом, під час
здійснення державного нагляду
(контролю) має право надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків.

Згідно з ч. 8 ст. 7 цього Закону, припис -
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства. Припис
не передбачає застосування санкцій
щодо суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону
України від 05.04.2007 № 877-У, підставами для
здійснення позапланових заходів є
перевірка виконання суб'єктом
господарювання приписів, розпоряджень
або інших розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виданих за результатами проведення
планових заходів органом державного
нагляду (контролю).

20.01.2014 року відповідачем суду
було надано клопотання про зупинення
провадження у справі з метою усунення
порушень згідно припису № 1107 від 28.11.2013,
які було виявлено за підсумками
проведення планової перевірки
додержання та виконання вимог
законодавства у сфері пожежної,
техногенної безпеки, цивільного
захисту в строк до 01.06.2014 року.

Окрім того, строк усунення порушень,
передбачений ст. 7 Закону України від
05.04.2007 № 877-У, - є терміном протягом якого
зобов'язана особа має можливість
добровільно усунути порушення,
правомірно сподіваючись на
незастосування до неї санкцій як за
правопорушення.

Враховуючи наведене, позивач із
вказаним позовом міг звернутися до
суду лише після сплину строку,
встановлено ним у приписі від 28.11.2013 №
1107, тобто після 01.06.2014.

27.06.2014 року відповідачем суду було
надано клопотання про закриття
провадження у справі, у зв'язку з
усуненням порушень, виявлених в
результаті перевірки, що
підтверджується експертним висновком
№26/06 від 25.06.2014 року на одинадцятьох
аркушах, які наявні в матеріалах
справи.

В свою чергу позивач не
спростував усунення відповідачем
порушень, виявлених в результаті
перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не було доведено суду
необхідність застосування до
відповідача заходів реагування шляхом
повного зупинення роботи відповідача,
у зв'язку з чим позов задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідачем не було заявлено
клопотання про присудження йому
документально підтверджених судових
витрат, а відтак судові витрати
задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки встановленими
статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України та набирає
законної сили в порядку встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Терлецька О.О.