Справа № 336/10850/13-а
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа №
336/10850/13-а(6а/336/52/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя на
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 23 грудня 2013 року у
справі №336/10850/13-а за поданням відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 24 травня 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії задоволено частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії
згідно ст.6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" №2195 від
18.11.2004 року і статті 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003
року за період з 18 жовтня 2010 року до
змін в законодавстві або зміни
соціального статусу особи, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена за цей період.

В грудні 2013 року відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області звернувся до суду з поданням
про зміну способу і порядку
виконання постанови Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 24
травня 2011 року.

В обґрунтування подання посилалався на
те, що на виконанні перебуває
виконавчий лист №0827/2-а-6120/11 від 24.05.2011
року, виданий Шевченківським районним
судом м. Запоріжжя про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни" №2195 від 18.11.2004 року і
статті 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058 від 09.07.2003 року за
період з 18 жовтня 2010 року до змін в
законодавстві або зміни соціального
статусу особи, з урахуванням різниці,
яка була виплачена за цей період.
Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області №38676253 від 04.07.2013 року в порядку
ст.ст. 17,19,20,25 Закону України „Про
виконавче провадження" відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання зазначеного документу,
надано строк до 11.07.2013 року для
самостійного виконання рішення суду.
Листом від15.10.2013 року за вих.№
9276/12боржник повідомив про неможливість
виконання рішення суду у повному
обсязі у зв'язку з відсутністю
відповідних асигнувань. Таким чином,
просив змінити спосіб і порядок
виконання рішення суду, на підставі
якого видано виконавчий лист, шляхом
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни" №2195 від 18.11.2004 року і статті 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058 від 09.07.2003 року за
період з 18 жовтня 2010 року до змін в
законодавстві або зміни соціального
статусу особи, з урахуванням різниці,
яка була виплачена за цей період, в
розмірі 1604,08 грн.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2013 року
подання Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання постанови Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2011
року задоволено. Змінено спосіб
виконання постанови Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2011
року по справі № 0827/2-а-6120/11 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії із
зобов'язання виплатити підвищення до
пенсії - на стягнення з управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії
згідно ст. 6 Закону України „Про
соціальний статус дітей війни" № 2195 від
18.11.2004 і статті ст. 28 Закону України
„Про загальнообовязкове державне
пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003
року за період з 18 жовтня 2010 року до
змін в законодавстві або зміни
соціального статусу особи, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена за цей період, в розмірі 1604,08
гривень.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні подання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду першої інстанції та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду неможливе
через відсутність коштів, виплата яких
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
„захист порушеного права у судовому
рішенні" і „спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Більш того, вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанцій встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне судове рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Керуючись ст.195, ст.196, п.6 ч.1 ст.199, ст.202,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя -
задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 23 грудня 2013 року у
справі №336/10850/13-а - скасувати та
прийняти нову.

У задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров