Справа № 810/2511/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2511/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Мономах» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2014 року адміністративну справу
за позовом приватного акціонерного
товариства «Мономах» до Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство
«Мономах» (надалі за текстом - «ПрАТ
«Мономах») звернулось до суду з позовом
про визнання протиправними та
скасування податкового повідомлення №
000005/22-08 від 05.02.2014 р., яким позивачеві
визначено суму податкового
зобов'язання із сплати ввізного мита в
розмірі 343 577 грн. 86 коп. та податкового
повідомлення № 000006/22-08 від 05.02.2014 р.,
яким товариству визначено суму
податкового зобов'язання із сплати
податку на додану вартість в розмірі 68
716 грн. 74 коп.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи та на
порушення норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати назване судове
рішення та постановити нове про
задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального права, Київський
апеляційний адміністративний суд
дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
у січні 2014 р. посадовцями Головного
управління Міндоходів у Київській
області проведено невиїзну
документальну перевірку факту митного
оформлення товару «Гібіскус»,
ввезеного на митну територію України
за період з 05.02.2011 р. по 06.06.2011 р. в зоні
діяльності Київської митниці
Міндоходів ПрАТ «Мономах».

Результати перевірки оформлено актом
№ 0002/4/10-36-22-33/ від 22.01.2014р.

Згідно цьому акту внаслідок порушення
Закону України «Про митний тариф
України» та ст. 190 Податкового кодексу
України позивачем не сплачено 325 883 грн.
16 коп. ввізного мита та 65 176 грн. 63 коп.
податку на додану вартість.

Такий висновок обґрунтовано наступним.

На підставі митних декларацій №
125110000/2011/802091 від 05.02.2011 р., № 125110000/2011/805498
від 18.03.2011 р., № 125110000/2011/807374 від 07.04.2011 р.,
№ 125110000/2011/810055 від 04.05.2011 р., №
125110000/2011/812861 від 06.06.2011 р. ПрАТ Мономах»
було ввезено на митну територію
України товар - «Гібіскус» (сушені
пелюстки троянди каркаде).

Зазначений товар декларувався
позивачем за кодом Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності - 1211 90
85 00 щодо якого Законом України «Про
митний тариф України» встановлено
ставку ввізного мита у розмірі 0%.

На думку органу доходів та зборів,
оскільки згідно інформації отриманої з
енциклопедичної довідкової літератури
з рослини виду Hibiscus sabdariffa виготовляють
напій, ввезений позивачем товар
повинен класифікуватись у товарній
підкатегорії 1212 99 70 00 із застосуванням
ставки ввізного мита у розмірі 15 %.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, Головним управлінням
Міндоходів у Київській прийнято
податкове повідомлення-рішення №
000005/22-08 від 05.02.2014 р., яким позивачеві
визначено суму податкового
зобов'язання із сплати ввізного мита в
розмірі 343 577 грн. 86 коп., у тому числі 325
883 грн. 16 коп. за основним платежем та 17
694 грн. 70 коп. за штрафними санкціями та
податкове повідомлення-рішення №
000006/22-08 від 05.02.2014 р., яким товариству
визначено суму податкового
зобов'язання із сплати податку на
додану вартість в розмірі 68 716 грн. 74
коп., у тому числі 65 176 грн. 63 коп. за
основним платежем та 3 539 грн. 74 коп. за
штрафними санкціями.

У розгляді цієї справи суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову з огляду на те, що позивачем
допущено помилку при класифікації
ввезеного товару.

На думку колегії суддів, зазначений
висновок суду є наслідком неналежного
застосування нормативно-правових
актів, що регулюють ці правовідносини.

На момент виникнення спірних
правовідносин засади організації та
здійснення митної справи в Україні
визначались Митним кодексом України
від 11 липня 2002 р. № 92-IV.

У статті 1 цього кодексу міститься
визначення термінів, що вживаються у
ньому, розкрито і зміст терміна «митні
процедури» - це операції, пов'язані із
здійсненням митного контролю за
переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
митного оформлення цих товарів і
транспортних засобів, а також із
справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Відповідно до пункту 14 статті 1 Митного
кодексу України митне оформлення -
виконання митним органом дій
(процедур), які пов'язані із
закріпленням результатів митного
контролю товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, і мають юридичне
значення для подальшого використання
цих товарів і транспортних засобів.

Згідно пункту 15 статті 1 Митного
кодексу України митний контроль - це
сукупність заходів, що здійснюються
митними органами в межах своєї
компетенції з метою забезпечення
додержання норм цього Кодексу, законів
та інших нормативно-правових актів з
питань митної справи, міжнародних
договорів України, укладених в
установленому законом порядку.

Пункт 35 статті 1 Митного кодексу
України визначає, що пропуск товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України - це дозвіл митного
органу на переміщення товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Частиною 2 статті 78 Митного кодексу
України встановлено, що митне
оформлення вважається завершеним
після виконання митним органом митних
процедур, визначених ним на підставі
цього Кодексу відповідно до заявленого
митного режиму.

Відповідно до частини 1 статті 69
Митного кодексу України незалежно від
закінчення операцій митного контролю,
оформлення та пропуску товарів і
транспортних засобів митний контроль
за ними може здійснюватися, якщо є
достатні підстави вважати, що мають
місце порушення законодавства України
чи міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

Згідно частини 1 статті 265 Митного
кодексу України порядок контролю
правильності визначення митної
вартості товарів після закінчення
операції митного контролю, оформлення
та пропуску через митний кордон
України товарів і транспортних засобів
та донарахування обов'язкових платежів
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 88 Митного кодексу
України на декларанта покладено
обов'язок надати митному органу
передбачені законодавством документи
і відомості, необхідні для виконання
митних процедур.

Згідно статті 313 Митного кодексу
України митні органи класифікують
товари, тобто відносять товари до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТЗЕД.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи вантажну митну декларацію,
віднесли товар до певного коду
товарної номенклатури та пропустили
товар на митну територію України, то в
подальшому вони не мають правових
підстав для прийняття податкових
повідомлень про донарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки стосовно
класифікації товару, за виключенням
випадку коли така помилка була
наслідком протиправних дій імпортера.

Водночас, із матеріалів справи не
вбачається, а відповідачем не доведено,
що ПрАТ «Мономах» надало недостовірні
відомості при здійсненні митного
оформлення товару.

Враховуючи викладене, колегія суддів,
виходячи із своєї власної оцінки
обставин справи, поділяє висновки та
мотивування скаржника і вважає, що
орган доходів та зборів не мав правових
підстав для прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень у
зв'язку з помилковим визначенням коду
товарної номенклатури.

З огляду на наведене ухвалене у справі
судове рішення підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Мономах»
задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року скасувати та прийняти нову
постанову.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
000005/22-08 від 05 лютого 2014 року та
податкове повідомлення-рішення №
000006/22-08 від 05 лютого 2014 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі в 20-ти денний строк з дня
складення постанови в повному обсязі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
з подачею документу про сплату
судового збору, а також копій
касаційної скарги відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі, та копій оскаржуваних рішень
судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 29
липня 2014 р.

Головуючий суддя

Лічевецький І.О.

Судді:

Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.