Справа № 801/3759/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/53539/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівКравцова О. В.,
Черпіцької Л. Т.,секретаря судового
засідання Левіної А. А.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 16
травня 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Комунального підприємства Ялтинської
міської ради "Бюро технічної
інвентаризації", третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма "Консоль-ЛТД"
про визнання протиправними та
скасування рішень,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся з позовом до
Комунального підприємства Ялтинської
міської ради "Бюро технічної
інвентаризації", в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив суд
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача від 09 серпня 2007
року про реєстрацію права власності
на об'єкт незавершеного будівництва,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, - за
наслідками якого здійснений запис № 396
в книзі 101-а, реєстраційний номер в
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 19842652, та виданий Витяг з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 09 серпня 2007 року за № 15536300;
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача від 09 серпня 2007
року про реєстрацію права власності на
об'єкт незавершеного будівництва,
розташований за адресою: АДРЕСА_2, за
наслідками якого здійснений запис № 396
в книзі 101-а, реєстраційний номер в
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 19840481, та виданий Витяг з реєстру
прав власності на нерухоме майно від 09
серпня 2007 року за № 15535038.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16 травня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07
жовтня 2013 року, позов задоволено
частково: скасовані рішення
відповідача та витяги з реєстру права
власності на нерухоме майно; в частині
визнання рішень протиправними в позові
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням судів
першої та апеляційної інстанцій в
частині відмови в задоволенні позову,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просив скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
змінити постанову суду першої
інстанції, задовольнивши позов у
повному обсязі.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково.

Судами встановлено, що ТОВ Фірма
"Консоль-ЛТД" звернулось до відповідача
з заявою про реєстрацію права
власності на об'єкти нерухомості. До
заяви додано Державний акт на право
постійного користування землею ІІ-КМ
№ 002693, виданий на підставі рішення 44
сесії 23 скликання Сімеїзської
селищної ради № 15 від 11 грудня 2001
року, договір
№ 1181/239-30 про сумісну діяльність
по будівництву пансіонату сімейного
типу, укладений 06 листопада
2001 року з ТОВ «Фірма Грантор»,
рішення виконкому Сімеїзської
селищної ради № 147 від 18 червня 2003
року, дозвіл на виконання будівельних
робіт № 8-г від 02 березня 2007 року.

09 серпня 2007 року відповідач провів
державну реєстрацію права власності
третьої особи на незавершені
будівництвом об'єкти, розташовані за
адресами: АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2 (далі
об'єкти), за наслідками чого
здійснені запис № 396 в книзі 101-а
, реєстраційний номер в реєстрі прав
власності на нерухоме майно
19842652, та запис № 396 в книзі 101-а, та
видані Витяги з реєстру прав власності
на нерухоме майно від 09 серпня 2007 року
за № 15536300 та за №15535038, відповідно.

Не погоджуючись з цими рішеннями
відповідача, позивач звернувся з
позовом до адміністративного суду про
визнання їх протиправними та
скасування. Позов мотивований тим, що
реєстрація права власності на об'єкти
незавершеного будівництва за ТОВ
«Консоль ЛТД» проведена відповідачем з
порушенням порядку, встановленого на
час здійснення таких дій.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що немає підстав
говорити про протиправність рішень
відповідача.

При цьому, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли висновку про
скасування цих рішень.

Колегія суддів не погоджується з
висновками судів та вважає їх
передчасними.

Колегія суддів зазначає, що згідно із ч.
1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство
спрямоване на захист саме порушених
прав осіб у сфері публічно-правових
відносин, тобто для відновлення
порушеного права в зв'язку із
прийняттям рішення суб'єктом владних
повноважень особа повинна довести,
яким чином відбулось порушення її прав.

Таким чином підставами для визнання
акта недійсним є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів позивача у справі.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір,
суд повинен надати об'єктивну оцінку
наявності порушеного права чи інтересу
на момент винесення оспорюваного акту,
а також визначити, чи відповідає
обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права тим, що передбачені
законодавством, та чи забезпечить
такий спосіб захисту відновлення
порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством,
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття судом
рішення про відмову в позові.

Між тим, при розгляді справи суди
вдалися до оцінки дій відповідача, при
цьому не дослідили порушення прав
позивача оскаржуваними рішеннями та не
навели порушених відповідачем норм
права, які б встановлювали
загальнообов'язкові правила поведінки
по відношенню до позивача, тобто суди
дали оцінку діям відповідача без
перевірки обставин, що мають значення
для справи, чим порушили норми
процесуального права та зробили
передчасні висновки.

Таким чином, встановлені судами
обставини не є достатніми для висновку
про скасування рішень відповідача, у
розумінні ст. 161 КАС України, якою
встановлено, що під час прийняття
постанови суд вирішує, зокрема, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до ч.ч. 1 і 4 ст. 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі. Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом.

За таких обставин, враховуючи
повноваження суду касаційної
інстанції, судові рішення підлягають
скасуванню, а справа - передачі на новий
розгляд.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що
під час нового розгляду справи судам
слід оцінювати рішення суб'єкта
владних повноважень про скасування
його рішень, виходячи на час його
вчинення.

Водночас колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу судів на
невірне застосування ними положень ст.
162 КАС України, зміст якої говорить, що в
разі задоволення позову про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень чи його окремих положень
суд повинен зазначити про це в судовому
рішенні та одночасно застосувати один
із встановлених законом способів
захисту порушеного права позивача: про
скасування або визнання нечинними
рішення чи окремих його положень.

Системний аналіз ст. ст. 105, 162 КАС
України свідчить про нерозривність
застосування понять "протиправність"
та "скасування" по відношенню до рішень
суб'єктів владних повноважень.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 16
травня 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: