Справа № 872/556/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2014 рокусправа № 2а/0470/12755/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04 грудня
2012року у справі № 2а/0470/12755/12 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кривбасасфальт" до Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт"
(далі - позивач) звернулося до суду з
позовом, в якому з урахуванням
уточнень, просило визнати недійсним
податкове повідомлення-рішення від
08.10.12 № Криворізької північної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби, яким
визначена сума грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємства: за
основним платежем - в
розмірі 229 357,26 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 57 339,32грн..

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2012 року у справі № 2а/0470/12755/12
позовні вимоги задоволено, суд,
вийшовши за межі позовних вимог, визнав
протиправним та скасував оскаржене
позивачем податкове
повідомлення-рішення відповідача.

Не погодившись із прийнятим
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2012 року у даній справі скасувати
та прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував проти
задоволення вимог апеляційної скарги.
Зазначив, що суд першої інстанції
прийняв законне та обґрунтоване
рішення, тому підстави для його
скасування відсутні.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду апеляційної скарги був
повідомлений належним чином.

Заслухавши представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції,
посадовими особами МДПІ з 10.08.12 по 19.09.12
проведена планова виїзна перевірка
позивача з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.10 по 30.06.12.

За результатами перевірки
складений Акт від 26.09.12 №103/222/31381368 (далі
- Акт перевірки), за висновками якого
виявлено, зокрема, порушення позивачем
пп.4.1.1, пп.4.1.6 ст.4, пп.8.3.1 п.8.3 ст.8 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 229 357,26
грн., в тому числі у 4 кварталі 2010 року у
сумі 229 357,26 грн.

Підставою для таких висновків
слугували доводи податкового органу,
що згідно з даними рахунку 23
«Виробництво» у 4 кв. 2010 року
товариством було відображено
амортизацію у сумі 53 743,07 грн., в той час
як у Декларації на прибуток за 2010р.
позивачем відображено амортизацію в
сумі 1 454 821 грн., а згідно з даними
Декларації на прибуток за 9 місяців 2010
р. підприємством не задекларовано
амортизаційні відрахування
підприємства та Додатку К1 до
декларації за 9 місяців не надано.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 08.10.12 №,
яким позивачу визначена сума грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємства: за основним платежем - в
розмірі 229 357,26 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 57 339,32 грн..

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи податкове повідомлення
рішення відповідача, суд першої
інстанції, з висновками якого
погоджується і колегія суддів
апеляційної інстанції, виходив з
наступного.

З матеріалів справи вбачається та
не заперечується відповідачем, що
позивачем до МДПІ подані наступні
декларації з податку на прибуток
підприємств: - від 11.05.10 за 1-й квартал 2010
року (а.с.7-9), за даними якої сума
амортизаційних відрахувань дорівнює 0;
- від 09.08.10 за півріччя 2010 року (а.с.10-11),
за даними якої сума амортизаційних
відрахувань дорівнює 0; - від 09.11.10 за 3
квартали 2010 року (а.с.12-13), за даними якої
сума амортизаційних відрахувань
дорівнює 0; - від 01.03.12 за 2010 рік, додаток
ІД до рядка 03 податкової декларації з
податку на прибуток підприємств,
додаток СВ до рядка 05.1. податкової
декларації з податку на прибуток
підприємств, додаток ЗВ до рядка 06.1.
податкової декларації з податку на
прибуток підприємств, додаток АМ до
рядків 05.1.3., 05.1.4 додатка СВ до рядка 05.1 п
декларації з податку на прибуток
підприємства, рядків 06.1.2, 06.1.3. додатка
ЗВ до рядка 06.1 податкової декларації з
податку на підприємства, рядків 06.2.3.1,
06.2.3.2, 06.2.6 додатка АВ до рядка 06.2
декларації з податку на прибуток
підприємства, рядків 06.3.9.1, 06.3.9.2.
додатка ВЗ до рядка 06.3 податкової
декларації з податку на підприємства,
рядків 06.5.27, 06.5.28, 06.5.39 додатка ІВ до
рядка 06.5 декларації з податку на
прибуток підприємства; додаток АВ до
рядка 06.2 податкової декларації з
податку на прибуток підприємств,
додаток ІВ до рядка 06.5 податкової
декларації з податку на прибуток
підприємств, за даними яких сума
амортизації дорівнює 1 454 821 грн. (а.с.69-78).

З визначеної позивачем суми
амортизації в розмірі 1 454 821 грн.
податковим органом прийнято до
врахування при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2010р. лише суму в розмірі 53 743,07 грн. (а.с.32,
оборот а.с.58), тобто суму амортизації за
період з 01.10.10 по 31.12.10.

Відповідно до ст.3 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (чинному на час
виникнення спірних правовідносин),
об'єктом оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
п.4.3 цього Закону на суму валових витрат
платника податку, визначених ст.5 цього
Закону, та на суму амортизаційних
відрахувань, нарахованих згідно із ст.8
і 9 цього Закону.

Згідно з пп. 8.3.1 п.8.3 ст.8 згаданого
Закону сума амортизаційних
відрахувань звітного періоду
визначається як сума амортизаційних
відрахувань, нарахованих для кожного
із календарних кварталів, що входять до
такого звітного періоду (далі -
розрахункові квартали). Сума
амортизаційних відрахувань кварталу,
щодо якого проводяться розрахунки
(розрахунковий квартал), визначаються
шляхом застосування норм амортизації,
визначених пунктом 8.6 цієї статті, до
балансової вартості груп основних
фондів на початок такого
розрахункового кварталу. Суми
амортизаційних відрахувань вилученню
до бюджету не підлягають, а також не
можуть бути базою для нарахування
будь-яких податків, зборів
(обов'язкових платежів).

Таким чином, при перевірці
правильності визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2010 рік, податковий орган мав врахувати
суму амортизаційних відрахувань, що
мали бути нараховані для кожного із
календарних кварталів 2010р..

Натомість відповідач, не
заперечуючи проти наявності у позивача
основних фондів та правомірності
розрахунків амортизаційних
відрахувань, приймає до уваги для
визнання об'єкту оподаткування
податком на прибуток за 2010р. лише
визначені позивачем у 4 кв.2010 р.
амортизаційні суми, не беручи до
врахування амортизаційні суми в
розмірі 1 401 077,93 грн. попередніх
періодів (розрахункових кварталів),
пославшись лише на той факт, що такі
суми не вказані позивачем в
Деклараціях з податку на прибуток
підприємств за 1 квартал, півріччя, 3
квартали 2010р..

Суд вірно зазначив, що спірне
рішення прийняте за результатами
документальної планової перевірки,
яка, відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК
України, проводиться на підставі як
податкових декларацій (розрахунків),
так і фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Згідно зі ст.86 Податкового
кодексу України результати перевірок
оформлюються у формі акту або довідки.

Порядок оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства врегульований
відповідним Порядком, розробленим
відповідно до вимог Податкового
кодексу України та Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" та
затвердженим Наказом ДПА України від
22.12.10 №984.

За змістом п.5 Розділу І згаданого
Порядку, за результатами
документальної перевірки в акті
викладаються всі суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контрольза дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів (п.6 розділу 1Порядку).

Відповідно до п.54.3 ПК України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити як суму грошових
зобов'язань, так і суму зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, якщо, зокрема, дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток.

В порушення наведених положень
податкового законодавства,
відповідачем за результатами
документальної перевірки позивача без
дослідження відповідних первинних
документів та даних бухгалтерського
обліку останнього, на підставі яких
ґрунтується податкова звітність та які
можуть свідчити про завищення або
заниження об'єкту оподаткування, а отже
завищення або заниження суми податку
на прибуток, зроблений висновок про
заниження позивачем податкових
зобов'язань з податку на прибуток за
2010р. з урахуванням амортизаційних сум
лише за 4 квартал 2010р..

Обставини
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до факту виявленого
порушення безпідставного, на думку
податкового органу, завищення
платником амортизаційних сум,
контролюючим органом в акті перевірки
не викладені.

Суд обґрунтовано не прийняв до
уваги доводи відповідача, які
зводяться до того, що 9 місяців 2010 року
не є періодом планової перевірки, а
уточнені дані стосуються періоду, який
вже був перевірений податковим
органом. Так, аналіз ст.50 ПК України,
положення якої визначають порядок
внесення платником податків змін до
податкової звітності, не дає підстави
для висновку, що платник податків
позбавлений права уточнювати
показники податкової звітності за
період, що перевірявся контролюючим
органом.

Як підтверджено матеріалами
справи та не заперечується
відповідачем податкова декларація з
податку на прибуток підприємств за
2010р., яка містить уточнені показники
сум амортизації за 1 квартал 2010р.,
півріччя 2010р., 3 квартали 2010 року, подана
позивачем до МДПІ 01.03.12, тобто до
початку планової перевірки - 10.08.12,
строки давності, визначені ст.102 ПК
України, позивачем не порушені.

За викладених обставин, підстав
для неврахування показників такої
декларації за їх підтвердженням даними
первинних документів та даними
бухгалтерського обліку у відповідача
не було.

Наслідком неврахування даних
щодо амортизаційних сум в розмірі 1 401
077,93 грн., зазначених позивачем в
податковій декларації з податку на
прибуток за 2010р., та нездійснення
перевірки правомірності їх
нарахування, є наведення податковим
органом безпідставних висновків щодо
заниження позивачем об'єкту
оподаткування та винесення спірного
рішення, яким позивачу донарахована
сума грошового зобов'язання з податку
на прибуток.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
- кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
кодексу).

В ході судового розгляду
відповідачем не виконано такого
обов'язку та не доведено правомірності
прийняття оскарженого податкового
повідомлення-рішення, тому суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог позивача.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі відповідача, не
дають колегії суддів підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію суду
першої інстанції, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржену постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2012 року у справі № 2а/0470/12755/12 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
26.06.2014р.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак