Справа № 822/1598/14
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1598/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

представника відповідача: Брикайла В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Державної міграційної
служби України в Хмельницькій області
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області про про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом, в
якому просив суд визнати дії
управління Державної міграційної
служби України в Хмельницькій області
щодо відмови йому в оформленні
паспорта громадянина України для
тимчасових поїздок за кордон
протиправними; зобов'язати управління
Державної міграційної служби України в
Хмельницькій області повторно
розглянути питання щодо оформлення і
отримання ним на протязі 30 календарних
днів паспорта громадянина України для
тимчасових поїздок за кордон;
зобов'язати управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання цього судового рішення;
зобов'язати управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області відшкодувати
завдані йому моральні збитки в розмірі
1000 грн.; присудити йому всі
документально підтверджені судові
витрати у разі задоволення позову.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 22
травня 2014 року позов задоволено
частково, а саме: визнано дії
управління Державної міграційної
служби України в Хмельницькій області
щодо відмови в оформлені паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон позивачу - протиправними;
зобов'язано управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області повторно
розглянути питання щодо оформлення та
видачі позивачу паспорта громадянина
України для виїзду за кордон; стягнуто
із Державного бюджету України на
користь позивача судові витрати по
справі у сумі 36 (тридцять шість) грн. 54
коп. шляхом їх безспірного списання із
рахунку управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач оскаржив його до
суду апеляційної інстанції. В своїй
апеляційній скарзі, відповідач,
посилаючись на те, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм права, не ґрунтується на належних
та допустимих доказах, судом неповно
з'ясовані обставини, які мають значення
для справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Від позивача на адресу суду надійшла
заява про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
та перевіривши матеріали справи,
обставини справи, зміст судового
рішення, апеляційної скарги,
перевіривши доводи апеляції наявними у
матеріалах справи письмовими доказами,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу потрібно залишити без
задоволення, а оскаржену постанову
суду - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 04
березня 2014 року позивач звернувся до
Кам'янець-Подільського районного
сектора управління Державної
міграційної служби у Хмельницькій
області та подав всі документи,
необхідні для оформлення і отримання
на протязі 30 календарних днів паспорта
громадянина України для тимчасових
поїздок за кордон, а саме: заяву-анкету
встановленого зразка, паспорт
громадянина України та дві ксерокопії
1,2 та 11 сторінок паспорта громадянина
України, дві ксерокопії виданої
податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
дві фотокартки розміром 3,5х4,5
сантиметра, платіжне доручення від
27.02.2014 року №3902163 щодо сплати
державного мита в розмірі 170 грн. 00 коп.,
закордонний паспорт.

21 березня 2014 року начальник управління
ДМС України в Хмельницькій області
листом №06/2785 в оформленні та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон відмовив.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позов обгрунтований та доведений
дослідженими доказами.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції зважаючи на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом України від 21 січня 1994 року за
№ 3857-XII "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" (далі
- Закон № 3857-XII) визначений порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок і порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 7 цього Закону правила
оформлення і видачі паспортів, їх
тимчасового затримання та вилучення
визначаються відповідно до цього
Закону Кабінетом Міністрів України і
підлягають опублікуванню.

Зазначені правила затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року за № 231 "Про
затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення" (далі -
Правила).

Пунктом 10 Правил передбачено, що для
оформлення паспорта у разі тимчасового
виїзду за кордон подається:
заява-анкета встановленого зразка;
паспорт громадянина України, свідоцтво
про народження (для осіб віком до 16
років); копія виданої податковим
органом довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера, крім осіб,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5х4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

В п.6 ст.2 Декрету КМУ №7-93 від 21.01.1993 року
"Про державне мито" зазначено, що
державне мито справляється за
оформлення нового зразка паспорта
громадянина України для поїздки за
кордон.

Згідно з пп. "б" п.6 ст.3 Декрету ставки
державного мита встановлюються в таких
розмірах: за видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон - 10 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Як встановлено судом, підставою для
відмови позивачу у прийнятті
документів для оформлення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон (далі - паспорт) стало неподання
ним додатково, до пакету документів,
визначених пунктом 10 Правил оформлення
і видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року за № 231, двох
квитанцій - про оплату послуг з питання
оформлення та видачі паспорта
громадянина для виїзду за кордон та про
оплату вартості бланку паспорта.

Оскільки, порядок оформлення та видачі
паспортів, визначений Законом № 3857-XII
та Правилами, то Хмельницькій міський
відділ управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області не мав права
вимагати від позивача подання інших, не
передбачених цими Законом та Порядком,
документів і платежів.

Що стосується посилань відповідача в
запереченнях на постанову Кабінету
Міністрів України від 26 жовтня 2011 року
№ 1098 "Деякі питання надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг", то суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
такі послуги можуть надаватися особі
лише за її письмовою заявою, тобто за
наявності у неї бажання їх отримати, і
не мають обов'язкового характеру. В
іншому ж разі, ця постанова
суперечитиме статті 7 Закону № 3857-XII,
яка чітко визначає, що правила
оформлення і видачі паспортів
визначаються Кабінетом Міністрів
України відповідно до цього Закону і
підлягають опублікуванню.

Водночас, особа, яка звертається за
оформленням паспорта, зобов'язана
відповідно до пункту 10 Правил оплатити
державне мито за оформлення і видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон у розмірі 170 гривень і,
оплачуючи послугу відповідача
"оформлення і видача паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон" у розмірі 87 гривень 15 копійок, у
такий спосіб сплачує вартість одних і
тих же його дій (послуг) вдруге.

Стосовно правомірності вимог
відповідача зі сплати послуги, що
передбачає видачу бланка, суд зазначає
наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 року № 1098, у разі
надання послуги, що передбачає видачу
бланка, розмір плати за її надання
визначається з урахуванням витрат,
пов'язаних з придбанням відповідної
продукції.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про те, що постанова
Кабінету Міністрів України від 26
жовтня 2011 року № 1098, на яку послався
відповідач в своїх запереченнях на
позов, правовідносини у сфері
оформлення та видачі паспортів
громадян України для виїзду за кордон
не регулює, а тому не підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, суд першої інстанції вірно
не взяв до уваги вимогу позивача щодо
зобов'язання управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання цього судового рішення та
застосування положення ч.1 ст.267 КАС
України, якою передбачено, що суд, який
ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення, оскільки
встановлення судового контролю за
виконанням рішення суду, ухваленого не
на користь суб'єкта владних
повноважень, є правом, а не обов'язком
суду, та його ініціативою.

Разом з тим, підстав для задоволення
вимоги позивача щодо зобов'язання
управління Державної міграційної
служби України в Хмельницькій області
відшкодувати завдані йому моральні
збитки в розмірі 1000 грн. немає, оскільки
позивачем не зазначено та не доведено в
чому полягає завдана йому моральна
шкода та з яких міркувань він виходив,
визначаючи її розмір, не вказано
докази, якими це підтверджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Державної міграційної служби України в
Хмельницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 22
травня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
24 липня 2014 року.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.