Справа № 808/3807/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року ( 17 год. 10 хв.)Справа №
808/3807/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Максименко Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання
- Приймака Є.О.,

та представників

від позивача: Чубич О.В., довіреність
від 09.10.2013

від відповідача: Аксарін Р.М.,
довіреність № 24/08-29-10 від 17.01.2014

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Приватного
акціонерного товариства «ЕЛАН», м.
Запоріжжя

до відповідача: Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області, м. Запоріжжя

про: скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ЕЛАН»
(далі - позивач) звернулось із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області (далі - відповідач), в якому
позивач просить суд скасувати
податкове повідомлення-рішення від
18.02.2014 № .

В обґрунтування позову посилається на
те, що відповідно до п. 201.15 ст. 201 ПК
України позивач включив отриману від
ПАТ «Запорізький механічний завод»
податкову накладну № 61 від 27.12.2013 до
реєстру отриманих і виданих податкових
накладних, а суму ПДВ в розмірі 20 720,00
грн. - до складу податкового кредиту за
грудень 2013 року та 17.01.2014 надав до ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя декларацію з податку на
додану вартість за грудень 2013 року.
Стверджує, що посадовою особою
товариства було виявлено власну
помилку, допущену при заповнені
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за грудень 2013
року, яка полягала у невірно вказаному
номері податкової накладної від 27.12.2013,
виданої ПАТ «Запорізький механічний
завод», а саме замість № 61 вказано № 81.
Зазначає, що оскільки виправлення
помилки в номері податкової накладної
не потребувало коригування кількісних
і вартісних показників до податкової
накладної, позивач не подавав
уточнюючий розрахунок. Виправлення
вказаної помилки здійснено платником у
спосіб, визначений п. 203.1 ст. 203 ПК
України та абз.3 п. 3 розділу І Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, у складі
податкової звітності з податку на
додану вартість за січень 2014 року,
поданої контролюючому органу 17.02.2014.
Проте, не дивлячись на самостійне
виправлення платником податків
виявленої помилки у номері податкової
накладної, контролюючий орган 18.02.2014, на
підставі акту камеральної перевірки
від 31.01.2014 № 22/22-11/23287464, прийняв
податкове повідомлення-рішення №
, яким донарахував позивачу суму
податкових зобов'язань з ПДВ.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
наполягає на задоволенні позову.

Відповідач позов не визнав, у письмових
запереченнях б/н б/д посилається на те,
що фахівцями контролюючого органу
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з ПДВ позивачем за грудень 2013 року, якою
встановлено, що до складу податкового
кредиту ПАТ «ЕЛАН» включено суму
податку на додану вартість в розмірі 20
720,00 грн. за податковою накладною № 81
від 27.12.2013, виписаною ПАТ «Запорізький
механічний завод», факт реєстрації
якої в Єдиному реєстрі податкових
накладних відсутній. Заява про відмову
покупця надати податкову накладну
(Додаток 8 до декларації з ПДВ) за
грудень 2013 року підприємством не
надавалась. Тобто, ПАТ «ЕЛАН» порушено
вимоги п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201
Розділу V ПК України, внаслідок чого
контролюючим органом встановлено
заниження податкових зобов'язань
позивачем на суму ПВД 20 720,00 грн.
по податковій декларації з ПДВ за
грудень 2013 року. Вважає, що дії фахівців
контролюючого органу ґрунтуються на
законодавстві, а спірне податкове
повідомлення-рішення є законним та
обґрунтованим. Просить у задоволені
адміністративного позову відмовити
повністю.

Під час розгляду справи по суті
представник відповідача підтримав
заперечення з підстав викладених вище.

В судовому засіданні 09.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Головним державним
ревізором-інспектором сектору
камеральних перевірок управління
податкового аудиту Студеняк Є.М. на
підставі п. 200.10 ст. 200 розділу V ПК
України, у порядку ст. 76 глави 8 розділу
ІІ ПК України проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість за грудень
2013 року ПАТ «ЕЛАН», за результатами
якої складено акт від 31.01.2014 № 22/22-11/2328764.

Перевіркою встановлено порушення ПАТ
«ЕЛАН» п. 201.10 ст. 201 ПК України, що
призвело до заниження суми податкового
зобов'язання, заявленого у податковій
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013 року.

Акт перевірки направлений поштою та
вручений уповноваженій особі позивача
03.02.2014, що підтверджується копією
поштового повідомлення про вручення,
долученого до матеріалів справи.

11.02.2014 ПАТ «ЕЛАН» подані заперечення
від 07.02.2014 вих. № 039 до акту камеральної
перевірки від 31.01.2014 № 22/22-11/2328764, які
контролюючим органом до уваги не
прийняті.

18.02.2014, на підставі акту перевірки від
31.01.2014 № 22/22-11/2328764, ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя винесено податкове
повідомлення-рішення № ,
яким збільшено ПАТ «ЕЛАН» суму
грошового зобов'язання з ПДВ на
загальну суму 31 080,00 грн., в т.ч. 20 720,00 грн.
за основним платежем та 10 360,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із податковим
повідомленням-рішенням від 18.02.2014
№ ПАТ «ЕЛАН»
звернулось із позовом до суду.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до наступних висновків.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 1 розділу І ПК України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 розділу V
ПК України, податковий кредит звітного
періоду визначається, виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, датою виникнення права
платника податку на формування
податкового кредиту відповідно до
пункту 198.2 статті 198 розділу V Кодексу
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Платник податків не має права
відносити до податкового кредиту суми
податку, сплачені (нараховані) у зв'язку
з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу
(пункт 198.6 статті 198 розділу V Кодексу).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК
України, платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів: a) у
паперовому вигляді; б) в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: a) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України.

Відповідно до п. 201.4 статті 201 ПК
України, податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Згідно з п. 201.6 статті 201 ПК України,
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період (абз. 9 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Таким чином, зі змісту наведених норм
права вбачається, що безпосередньою
підставою для формування платником
податку податкового кредиту з податку
на додану вартість є факт отримання ним
належним чином оформленої податкової
накладної, зареєстрованої у
встановленому законодавством порядку
у Єдиному реєстрі податкових
накладних, а не інформація, що
міститься про такі накладні у реєстрі
отриманих та виданих податкових
накладних.

Як встановлено судом, отримана
позивачем від ПАТ «Запорізький
механічний завод» податкова накладна
від 27.12.2013 № 61 на суму ПДВ 20 720,00 грн.
відповідає вимогам податкового
законодавства, а обмеження, визначені
абзацом 9 пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, що не
дають позивачу права на включення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту, відсутні.

Водночас, податковий орган оспорює
право платника податків на включення
до складу податкового кредиту за
грудень 2013 року сум податку на додану
вартість, перерахованих позивачем на
рахунки ПАТ «Запорізький механічний
завод» у складі ціни придбаних послуг
на підставі виписаної контрагентом
податкової накладної, у зв`язку з
наявністю розбіжностей у даних Єдиного
реєстру податкових накладних та
реєстру отриманих позивачем
податкових накладних за грудень 2013
року.

Розбіжності, на які вказує податковий
орган, обумовлені допущенням позивачем
при заповненні ним реєстру отриманих
податкових накладних описки в графі
«порядковий номер податкової
накладної», а саме замість «61»
зазначено «81».

При цьому, суд вважає, що вказана
описка не є ані арифметичною, ані
методологічною помилкою при заповнені
податкової звітності з ПДВ, а тому не
впливає на числове значення заявленого
податкового кредиту.

В свою чергу, виходячи з положень п. 1
розділу І Порядку ведення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 25.11.2013 року № 708, реєстр є формою для
запису (реєстрації) виданих та
отриманих податкових накладних.
Виправлення помилки в Реєстрі
здійснюється методом «сторно» за
правилами, передбаченими для
бухгалтерського обліку, у момент
виявлення такої помилки. Коригування
помилкових записів у Реєстрі не
призводить до потреби формування нових
(уточнюючих) реєстрів.

Згідно з п.2. розділу V Порядку при
виправленні помилки методом «сторно»
до Реєстру одночасно вноситься два
записи: помилковий запис із знаком «-»
та правильний запис із знаком «+».

Метод «сторно» здійснюється шляхом
зворотного запису на величину помилки
в тому звітному періоді, у якому вона
виявлена. При здійсненні такого
зворотного запису платником податку: в
колонці 1 розділів I та/або II Реєстру
зазначається порядковий номер запису;
в колонках 2 - 6 розділу I та/або колонках
2 - 7 розділу II Реєстру дублюються
реквізити документа, кількісні
показники якого сторнуються; у
відповідних колонках 7 - 12 розділу I
та/або колонках 8 - 16 розділу II Реєстру
кількісні показники зазначаються з
відповідним знаком «+» чи «-». При цьому,
якщо виправлення помилки потребує
подання платником податку уточнюючого
розрахунку, то до виду документа
додається літера «У» (наприклад: ПНПУ).
Крім того, запис щодо включення
показників такого документа до
уточнюючого розрахунку зазначається
окремим рядком у рядку «З них включено
до уточнюючих розрахунків за звітний
період» Реєстру.

Пунктом 6 цього Порядку встановлено, що
Реєстр є основою для відображення
зведених результатів такого обліку в
податкових деклараціях з податку на
додану вартість.

Відтак, Реєстр отриманих та виданих
податкових накладних є лише основою
для відображення зведених результатів
в податкових деклараціях, однак не
визначає наявність або відсутність у
платника податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість, тоді як саме податкова
накладна виступає підставою для
формування податкового кредиту.

Так, судом встановлено факт отримання
позивачем належним чином оформленої
податкової накладної, яка у
встановленому порядку була
зареєстрована у Єдиному реєстрі
податкових накладних, внаслідок чого у
позивача і виникло право на формування
податкового кредиту. В свою чергу, дані
Реєстру отриманих та виданих
податкових накладних не можуть
розглядатись як достатній доказ
відсутності у позивача права на
податковий кредит.

Податковий кодекс України не пов'язує
право на податковий кредит із
правильністю внесення записів до
реєстру отриманих податкових
накладних, із правильністю його
ведення та взагалі з наявністю в
реєстрі запису про ту чи іншу податкову
накладну, а відтак допущення у ньому
помилки у відомостях про податкову
накладну не призводить до втрати
платником податку права на включення
сум податку на додану вартість до
податкового кредиту за умови фактичної
наявності у платника податків належним
чином оформленої та у випадках,
визначених законом, належним чином
зареєстрованої податкової накладної.

Крім того, суд зазначає, що раніше часу
подання податкової звітності з ПДВ за
наступним податковий період, в даному
випадку за січень 2014 року, позивач не
міг ніяким іншим чином виправити
допущену помилку у номері податкової
накладної.

Судом із наданих та долучених до справи
доказів встановлено, що позивач
самостійно, за правилами встановленими
Порядком ведення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних,
виправив допущену в номері податкової
накладної помилку, подавши 17.02.2014 до
контролюючого органу податкову
звітність з ПДВ за січень 2014 року з
відповідними додатками.

Також, суд приймає до уваги те, що
відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 ПК України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Допущена позивачем описка в номері
податкової накладної по суті є
порушенням заповнення додатку № 5
податкової декларації з ПДВ, але жодним
чином не позбавляє товариство права на
нарахування такого податкового
кредиту з ПДВ. Така описка не призвела
та не могла привести до заниження
(завищення) зобов'язань платника
податків, оскільки безпосередньо не
пов'язана із сумами нарахування, а тому
відповідно і підстави для визначення
податковим органом ПАТ «ЕЛАН» суми
податкового зобов'язання з ПДВ в
розмірі 20 720,00 грн. були відсутні.

Суд також звертає увагу на те, що
пунктом 44.7 статті 44 та пунктом 86.7
статті 86 Податкового кодексу України
платнику податків надано право
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта перевірки подати до
контролюючого органу заперечення до
акта перевірки та документи, які
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності.

При цьому, такі документи та
заперечення повинні бути враховані
контролюючим органом під час розгляду
ним питання про прийняття рішення про
визначення грошових зобов'язань.

Як встановлено судом, допущена
позивачем у ході внесення записів до
реєстру отриманих податкових
накладних описка не позбавляє його
права на формування податкового
кредиту за проведеною господарською
операцією. Крім того, на момент
винесення відповідачем оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення
показники податкового кредиту були
підтверджені позивачем документально,
а помилка у записах цього реєстру була
виправлена у спосіб, що визначений
Порядком ведення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних,
затвердженим наказом Міністерства
доходів і зборів України від 25.11.2013 № 708,
про що було належним чином
поінформовано податковий орган.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на те, що доводи відповідача
про заниження позивачем податкового
зобов`язання з податку на додану
вартість за грудень 2013 року на суму 20
720,00 грн. не знайшли свого
документального підтвердження у ході
судового розгляду справи, податкове
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області від
18.02.2014 № про
збільшення Приватному акціонерному
товариству «ЕЛАН» суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 31 080грн., в т.ч.
20 720 грн. за основним платежем та 10 360
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями, суд вважає протиправним та
таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень законодавства України,
доказів, наявних в матеріалах справи,
суд дійшов висновку про задоволення
адміністративного позову у повному
обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

З огляду на викладене, витрати
позивача, пов'язані зі сплатою судового
збору у сумі 182,70 грн., підлягають
відшкодуванню позивачу з Державного
бюджету України.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «ЕЛАН» до
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області від
18.02.2014 № про збільшення
Приватному акціонерному товариству
«ЕЛАН» суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 31 080грн., в т.ч. 20 720 грн. за основним
платежем та 10 360 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства «ЕЛАН» 182,70 грн. судового
збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Я. Максименко