Справа № 817/1858/14
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1858/14

30 липня 2014 року 14год. 48хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Зозулі
Д.П. за участю секретаря судового
засідання Минько Н.З. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник Бодрягов
Віктор Сергійович,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
доДержавного підприємства
"Проектно-вишукувальний інститут
"Рівнедіпроводгосп" про надання
дозволу на погашення всієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області (далі
- позивач) звернулася в Рівненський
окружний адміністративний суд з
позовом до Державного підприємства
"Проектно-вишукувальний інститут
"Рівнедіпроводгосп" (далі - відповідач)
про надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином. Просив
розгляд справи здійснювати без участі
податкового органу, а позовні вимоги
задовольнити повністю.

Представник відповідача надав суду
письмове заперечення на позовну заяву,
позов не визнав, вважав його
необґрунтованим та безпідставним. В
обґрунтування заперечень пояснив суду,
що позивач вказує, що за ДП
«Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп» рахується
податкова заборгованість з податку на
додану вартість на суму 198 991,12 грн.
Проте, представник відповідача
зазначив, що у відповідача на час
розгляду справи немає саме такої
заборгованості, суму якої зазначає ДПІ
у м. Рівному. Таким чином, позовні
вимоги про надання дозволу на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна ДП
«Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп», що перебуває у
податковій заставі є необґрунтованими
та такими, що не ґрунтуються на вимогах
норм чинного законодавства. У зв'язку з
наведеним, просив суд в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, повно і всебічно
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності на підставі чинного
законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд вважає, що позовні вимоги
слід задовольнити повністю, з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
Державне підприємство «Проектно -
вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп» (далі - ДП
«Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп») зареєстроване як
юридична особа виконавчим комітетом
Рівненської міської ради 07.10. 2004 року,
відповідно до копії довідки статистики
(а.с.4).

Судом встановлено, що ДП
«Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп» має податковий
борг з податку на додану вартість у
розмірі 198 991,12грн.

Дана заборгованість виникла на
підставі:

- податкового повідомлення-рішення
№ форми «Ш» від 08.10. 2013 року

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 21.10. 2013 року.

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 19.11. 2013 року.

- податкового повідомлення-рішення
№ форми «Ш» від 20.11. 2013 року

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 20.12. 2013 року.

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 20.01. 2014 року.

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 07.02. 2014 року.

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 19.02. 2014 року.

- нарахованої пені у розмірі 4739,01грн.

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 20.03. 2014 року.

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 18.04. 2014 року.

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 20.05. 2014 року
(а.с.18-42).

Наявність заборгованості також
підтверджується розрахунком
виникнення податкової заборгованості
станом на 24.06. 2014 року (а.с.5), а також
обліковими картками за платежем
податок на додану вартість (а.с.6-9, 10-12).

Згідно зі ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Як вбачається з долучених до
матеріалів справи податкових
декларацій, відповідач самостійно
визначив податкові зобов'язання по
податку на додану вартість.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України встановлено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з вимогами п. 56.11 ст. 56
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків, не підлягає
оскарженню.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що актами від 08.10. 2013
року № 336, 14.11. 2013 року № 387 про перевірку
своєчасності сплати узгодженого
податкового зобов'язання до бюджету,
було встановлено порушення ДП
«Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп» п.203.2 ст.203
Податкового кодексу України № 2755-VI від
02.12.2010 року, а саме порушено термін
сплати узгодженого податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість (а.с.17, 24).

Згідно із п.п.126.1 ст.126 цього Кодексу у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу; при затримці більше
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Я вбачається із матеріалів справи, в
результаті порушення граничного
строку сплати суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість, податковим органом було
винесено податкові
повідомлення-рішення № форми «Ш»
від 08.10. 2013 року, № форми «Ш» від
20.11. 2013 року.

Відповідно до п.56.18. ст. 56 Податкового
кодексу України з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення - рішення або інше рішення
контролюючого органу у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Також, згідно із абз.4 п.56.18. ст. 56 цього
Кодексу при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Враховуючи відсутність доказів
оскарження відповідачем податкових
повідомлень-рішень № форми «Ш»
від 08.10. 2013 року, № форми «Ш» від
20.11. 2013 року, податкові зобов'язання є
узгодженими та підлягають до сплати.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 31.10. 2013 року
у справі № 817/3431/13-a адміністративний
позов Державної податкової інспекції у
м. Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області до
Державного підприємства
"Проектно-вишукувальний інститут
"Рівнедіпроводгосп" про стягнення
коштів за податковим боргом,
задоволено повністю. Стягнуто з
Державного підприємства
"Проектно-вишукувальний інститут
"Рівнедіпроводгосп", яке має податковий
борг з рахунків у банках обслуговуючих
такого платника на суму податкового
боргу 105 383,45грн.

Крім того, судом встановлено, що з метою
погашення податкового боргу за даним
рішення суду, позивачем направлялися
до банківських установ інкасові
доручення від 03.06. 2014 року № 526 на суму
94960,34грн., 03.06. 2014 року № 527 на суму
94960,34грн., 03.06. 2014 року № 528 на суму
94960,34грн., 03.06. 2014 року № 529 на суму
94960,34грн.(а.с.45, 46). Однак дані інкасові
доручення повернулися без виконання, у
зв'язку із відсутністю коштів на
рахунках.

Також, судом встановлено що для
погашення податкового боргу
заступником начальником ДПІ у м.
Рівному відповідно до ст. 89 Податкового
кодексу України, вирішено здійснити
опис майна, що перебуває у власності
платника податків, що підтверджується
копією рішення від 06.06. 2012 року № 159 про
опис майна у податкову заставу(а.с.14).

Податковим керуючим на підставі
рішення № 159 про опис майна у податкову
заставу, проведено опис майна ДП
«Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп», про що складено
акт опису майна № 28 від 20.02. 2013 року.
Згідно цього акту вартість описаного
майна складає 67166,06 грн.(а.с.15). Також, на
підставі цього ж рішення проведено
опис майна ДП «Проектно-вишукувальний
інститут «Рівнедіпроводгосп», про що
складено акт опису майна № 148 від 07.08.
2012 року. Згідно цього акту вартість
описаного майна складає 68617,82 грн.(а.с.16).

Згідно із п.п.89.1.1, п.п.89.1.2, п.89.1. ст. 89
Податкового кодексу України право
податкової застави виникає у разі:
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку, несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.

Пунктом 89.2. ст. 89 цього Кодексу право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Так, згідно із пункту 89.3. Податкового
кодексу України майно, на яке
поширюється право податкової застави,
оформлюється актом опису. До акта опису
включається ліквідне майно, яке
можливо використати як джерело
погашення податкового боргу. Опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг. Акт опису майна, на
яке поширюється право податкової
застави, складається податковим
керуючим у порядку та за формою, що
затверджені центральним органом
державної податкової служби.

У відповідності до п.95.1. ст.95 цього
Кодексу, контролюючий орган здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.2. ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
(вручення) такому платнику податкової
вимоги.

В силу вимог ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України зазначається, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

З матеріалів справи вбачається, що ДП
«Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп» було виставлено
податкову вимогу форми "Ю" від 05.06. 2012
року № 283, на загальну суму 2343,26 грн.
(а.с.13). У встановленому порядку
податкова вимога не оскаржувалася.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно із абз.2 п.95.3 ст. 95 цього Кодексу,
контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На момент розгляду справи, у суду
відсутні докази сплати відповідачем
наявного податкового боргу та
наявності коштів, які перебувають у
його власності на погашення
податкового боргу.

Натомість, у матеріалах справи
містяться докази наявності у ДП
«Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп» майна, згідно із
актів опису майна № 148 від 07.08. 2012 року
на суму 68 617,82грн., № 28 від 20.02. 2013 року на
суму 67 166,06грн.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними у справі доказами та
підлягають до задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Надати дозвіл на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
державного підприємства
"Проектно-вишукувальний інститут
"Рівнедіпроводгосп" (33013, м. Рівне, вул.
Кавказька, будинок 7, кімната 312, ), що перебуває у податковій
заставі.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зозуля Д.П.