Справа № 753/4703/14-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
753/4703/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Сухомлінова С.М.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Чаку Є.В., Файдюка В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної казначейської служби
України на ухвалу Дарницького
районного суду міста Києва від 26
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 26 березня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про зміну способу та порядку
виконання рішення суду було задоволено
повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
Державна казначейська служба України
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу Дарницького
районного суду м. Києва від 26 березня 2013
року як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову,
якою відмовити у задоволенні заяви
ОСОБА_2 про зміну способу та порядку
виконання рішення суду.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, суд дійшов
наступного висновку.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 14.06.2011 року було зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2 згідно
вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» основної
пенсії з розрахунку не нижче 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка повинна становити 75% від
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, яки
втратили працездатність - з 23.08.2010 року.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду 21 березня 2012
року, постанову Дарницького районного
суду м. Києва від 14.06.2011 року в частині
задоволення позовних вимог за період з
23.08.2010 року по 29.09.2010 року - скасовано,
позов в цій частині закрито.

ОСОБА_2, звернулась до суду першої
інстанції із заявою від 11.03.2014 року про
зміну способу порядку виконання
судового рішення, посилаючись на те, що
рішення суду у даній справі не виконане
по теперішній час в частині проведення
виплати перерахованих відповідачем
сум. Згідно проведеного відповідачем
перерахунку сума заборгованості по
пенсії позивача становить 45 358, 56 грн.,
але зазначена сума позивачу не
виплачується.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. Згідно з
п.2. ч.2 ст. 162 КАС України, в разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що зобов'язання,
покладенні на відповідача судом по
справі №753/4703/14-a, є позовними вимогами
як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, які були
задоволені судом.

За таких обставин позивач просив
змінити не спосіб та порядок виконання
судового рішення, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення або розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути відсутність
коштів на рахунку, а для зміни способу
та порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення тощо.

Отже, для відстрочення або
розстрочення виконання рішення це
обставини, що ускладнюють його
виконання, а для зміни способу та
порядку виконання це обставини, які
роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійсненна за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
а тому колегія суддів дійшла висновку
про відсутність підстав для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні спірного
судового рішення було неповно
з'ясовано фактичні обставини справи та
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.
Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справ та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись статтями 160, 195, 199, 202, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України -
задовольнити. Ухвалу
Дарницького районного суду міста Києва
від 26 березня 2014 року - скасувати.
У задоволенні заяви
ОСОБА_2 про зміну способу та порядку
виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає
законної сили в порядку, встановленому
статтею 254 КАС України та може бути
оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

Є.В.Чаку

суддя

В.В.Файдюк

.

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Чаку Є.В.