Справа № 2а-4581/11
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

іменем України

21 жовтня 2013 рокусправа № 2а-4581/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А.
Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області

на постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 липня 2011 року

у справі № 2а-4581/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в м. Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся у
Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 01 грудня 2010 року та в подальшому.

Постановою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 липня 2011 року позовні
вимоги задоволено частково. Визнано
неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м. Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області щодо
перерахунку основної державної та
додаткової пенсії позивачеві,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Олександрії та
Олександрійському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплату підвищення
основної державної та додаткової
пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням виплат, що
вже були здійснені, починаючи з 01
грудня 2010 року до змін в законодавстві
або зміни соціального статусу особи.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
управління Пенсійного фонду України в
м. Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням
робіт із ліквідації наслідків аварії,
ОСОБА_1 визнано інвалідом IІІ групи.
Положеннями статті 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" його
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 50 зазначеного Закону
передбачено, що особам віднесеним до
категорії 1, які є інвалідами ІІI групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі статтею 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
ІІI групи, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Таким чином, позивач має право на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 6 мінімальних пенсій за віком,
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають статті 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" вбачається,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції приходить висновку, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області -
залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 липня 2011 року - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим