Справа № 759/5942/14-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 03 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації, в якому просить визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати відповідачів здійснити
перерахунок, нарахування та виплатити
йому щорічну допомогу на оздоровлення
у розмірі 3 (трьох) мінімальних
заробітних плат, в порядку та на умовах,
визначених положеннями ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
за період з 1996 року по 2013 рік включно, що
дорівнює 51 розмірам мінімальних
заробітних плат та в подальшому
нараховувати та виплачувати вказану
допомогу.

Постановою Святошинського районного
суду міста Києва від 03 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції, прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 1832.

З доповіді судді - доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін - не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції - скасувати.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, позивач є
особою, яка евакуювала із зони
відчуження 2 категорії.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині позовних вимог за період з 1996
року по 2012 рік, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем пропущено
строк звернення до суду, щодо позовних
вимог за 2013 рік, суд першої інстанції
виходив з того, що щорічна допомога на
оздоровлення позивачу виплачена
відповідно до законодавства України.

Колегія суддів частково погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних підстав.

Так, відповідно до частини другої
статті 99 КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до положень статей 203 та 155
КАС України постанова суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду, якщо позовну заяву подано
з пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Колегія суддів вважає, що позивач
повинен був дізнатися про те, що
щорічну допомогу на оздоровлення йому
виплачено у меншому розмірі в момент
отримання ним такої допомоги, тому
відсутні підстави для визнання причин
пропуску позивачем строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Враховуючи те, що позов до суду першої
інстанції було подано у травні 2014 року
та строк звернення до
адміністративного суду не поновлений,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови
порушено норми процесуального права, в
зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню в
частині відмовлених позовних вимог за
період з 1996 року по 2012 рік з залишенням
позовної заяви без розгляду.

Щодо іншої частини позовних вимог, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до положень статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щорічна допомога на оздоровлення
евакуйованим із зони відчуження у 1986
році, включаючи дітей, виплачується у
розмір трьох мінімальних заробітних
плат.

Така редакція статті існувала після
визнання неконституційними Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених
підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року №107-VI.

Відповідно до статті 63 зазначеного
Закону фінансування витрат, пов'язаних
з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету, коштів, які
враховуються при визначенні
міжбюджетних трансфертів, та інших
джерел, не заборонених законодавством.

Разом з тим, пунктом 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що норми і положення, зокрема, статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік».

Постановою Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено розмір щорічної допомоги
на оздоровлення евакуйованим із зони
відчуження у 1986 році.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку про правомірність дій
відповідача щодо виплати позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення у
відповідному розмірі у 2013 році, що
вірно встановлено судом першої
інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції в цій частині
вимог ухвалена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
з повним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстави для скасування
або зміни постанови суду першої
інстанції в цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 11, 102, 160, 197, 198, 203, 205, 206
КАС України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 03 червня 2014 року в
частині відмовлених позовних вимог про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 1996 року по 2012
рік скасувати та позовну заяву в цій
частині залишити без розгляду.

В інший часині постанову залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Оксененко О.М.

Федотов І.В.