Справа № 750/5922/14
Суддя: Сапон А. В.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5922/14
Провадження № 2-а/750/374/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2014 року
м.
Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Сапона А.В.,

при секретарі Шиловій Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції у
Чернігівській області про визнання не
чинною постанову та зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

12.06.2014 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання не чинною
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Ващенко А.В. та зобов'язання
останнього відновити виконавче
провадження №30425119 по виконанню
виконавчого листа № 2-а/2506/19288/11,
виданого Деснянським районним судом м.
Чернігова 06.12.2011 року. Позовну заяву
обґрунтовує тим, що 27.06.2012 року головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Ващенко А.В. було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, яку він
отримав 14.05.2014 року поштою, в якій
причиною закінчення виконавчого
провадження вказано те, що неможливо
виконати рішення суду без участі
боржника і зазначено рішення суду
боржником виконано частково, а саме:
проведено перерахунок необхідної
виплати. Вважає, що оскаржувана
постанова прийнята з порушенням ст. 75
Закону України «Про виконавче
провадження».

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явились, через
канцелярію суду від представника
позивача надійшла заява про розгляд
справи без її участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи сповіщався належним
чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.12.2011 року
головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Ващенком А.В.
відкрито виконавче провадження №
30425119 з виконання виконавчого листа
№2-а/2506/19288/11 виданого 06.12.2011 року про
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради здійснити перерахунок та виплати
ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі 5
мінімальних заробітних плат за
відрахуванням раніше виплаченої суми.

27.06.2012 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Ващенком А.В. на підставі п. 11 ч.
1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а/2506/19288/11 виданого 06.12.2011
року Деснянським районним судом м.
Чернігова. При цьому в мотивувальній
частині вказаної постанови зазначено,
що рішення суду боржником виконано
частково, а саме проведено перерахунок
необхідної виплати. Застосувати до
боржника штрафні санкції, передбачені
ст. 75, 79 Закону України «Про виконавче
провадження» неможливо, оскільки
рішення суду боржник не виконує у
зв'язку із незалежними від нього
обставинами (відсутні кошти на
рахунках для даного виду допоміг).
Рішення суду виконати без участі
боржника не можливо.

В силу ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі, якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до ст. 89 цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суду не надано доказів, що під час
примусового виконання вказаного
виконавчого листа були повністю
виконані вимоги ч. 3 ст. 75 Закону України
"Про виконавче провадження".

Суд вважає, що при винесенні постанови
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Ващенко А.В. не
було дотримано вимоги п. 11 ч. 1 ст. 49, ч.3
ст.75 Закону України "Про виконавче
провадження", а отже вона є незаконною,
оскільки дії державного виконавця щодо
закінчення виконавчого провадження
фактично виразились у винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження, то суд, з урахуванням
положень ст. 11 КАС України, вважає за
необхідне визнати незаконною та
скасувати вказану постанову.

Разом з тим, суд не знаходить підстав
для задоволення позовних вимог про
зобов'язання ГУЮ у Чернігівській
області відновити виконавче
провадження на підставі виконавчого
листа № 2-а/2506/19288/11, виданого
Деснянським районним судом м.
Чернігова 06.12.2011 року у справі №
2-а/2506/19288/11, вважає їх передчасними, так
як згідно ст. 51 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
визнана судом незаконною виконавче
провадження підлягає відновленню
протягом трьох робочих днів з дня
надходження рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 87-99, 158-163, 181, 267 КАС
України, ст. 124 Конституції України,
Законом України "Про виконавче
провадження", суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції у
Чернігівській області про визнання не
чинною постанову та зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити
частково.

Визнати незаконною та скасувати
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Ващенко А.В. про закінчення
виконавчого провадження №30425119 від
27.06.2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанову може бути оскаржено до
Київського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції протягом 10 днів, в
порядку встановленому статтею 186 КАС
України.

Суддя
А.В. Сапон