Справа № 803/1416/14
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року Справа № 803/1416/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання
Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача Копка
О.В.,

представника відповідача Ульчака Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області до товариства з
обмеженою відповідальністю «Захід
Трейд» про арешт коштів на рахунках
платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області звернулась з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Захід Трейд» про
арешт коштів на рахунках платника
податків.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Згідно підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків відмовляється
від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення або від
допуску посадових осіб органу
державної податкової служби, останній
може застосувати до нього
адміністративний арешт майна, як
винятковий спосіб забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.
Відповідно до абзацу другого пункту 94.6
статті 94 Податкового кодексу України,
арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
контролюючого органу до суду.

Як вбачається з акту № 3-22 від 10.07.2014
року відповідачем не було допущено до
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки посадових
осіб Володимир-Волинської ОДПІ після
пред'явлення всіх передбачених
Податковим кодексом України
документів для проведення такої
перевірки.

Відтак, позивач вважає, що такі дії
відповідача порушують норми чинного
законодавства та обмежують права
податкового органу у виконанні функцій
та завдань передбачених Податковим
кодексом України.

В судовому засіданні представник
відповідача адміністративний позов
підтримав з підстав у ньому викладених
та просив суд позовні вимоги
задовольнити.

Відповідачем надано суду письмове
заперечення на адміністративний позов,
яке обґрунтовано тим, що наказ № 325 від
09.07.2014 року «Про проведення перевірки»
винесено позивачем всупереч вимогам
Податкового кодексу України, оскільки
підставою для його винесення було
ненадання відповіді на письмовий запит
від 19.06.2014 року № 4678/15-07, який в свою
чергу не відповідає вимогам закону, а
тому не є обов'язковим для платника
податків.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти
адміністративного позову з підстав
викладених у письмовому запереченні та
просив суд в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов не підлягає до задоволення з
таких мотивів та підстав.

Судом встановлено наступні фактичні
обставини справи. 09.07.2014 року
начальником Володимир-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції на підставі підпункту 20.1.4
пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75,
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78,
пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу
України видано наказ № 325 «Про
проведення перевірки», яким наказано
провести позапланову виїзну
документальну перевірку ТзОВ «Захід
Трейд».

Посадові особи позивача, які 10.07.2014 року
прибули за фактичним
місцезнаходженням відповідача не були
допущені до проведення перевірки, про
що свідчить акт недопуску до
проведення перевірки від 10.07.2014 року №
3/22.

Як вбачається з наказу № 325 від 09.07.2014
року підставою його видання стало
ненадання відповідачем в повному
обсязі на письмовий запит позивача
пояснень та документального
підтвердження правильності
обчислення, нарахування та сплати
податку на додану вартість з
контрагентами у травні 2014 року.

Як свідчать матеріали справи та не
заперечується сторонами, виданню
наказу № 325 від 09.07.2014 року «Про
проведення перевірки» передував запит
№ 4678/15-07 від 19.06.2014 року про надання
інформації та документальне
підтвердження щодо формування
податкового зобов'язання та
податкового кредиту за травень 2014 року
(декларація з ПДВ вх. № від 17.06.2014
року) в зв'язку з отриманням податкової
інформації, що свідчить про можливі
порушення податкового та іншого
законодавства.

Листом від 20.06.2014 року № 42 позивачем
було надано копії всіх податкових
накладних за вказаний період, копії
договорів поставки та договорів оренди
земельних ділянок, а також копії
довідок про наявність земельних
ділянок.

Порядок отримання інформації
державною податкової інспекцією за їх
письмовим запитом визначено Главою 7
Податкового кодексу України -
«Інформаційно-аналітичне забезпечення
діяльності контролюючих органів».

Так, відповідно до абзацу першого та
другого пункту 73.3 статті 73 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на
контролюючі органи функцій, завдань, та
її документального підтвердження;
такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Абзацом третім визначено, що письмовий
запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав: 1) за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу; 3) виявлено недостовірність
даних, що містяться у податкових
деклараціях, поданих платником
податків; 4) щодо платника податків
подано скаргу про ненадання таким
платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної; 5) у разі проведення
зустрічної звірки; 6) в інших випадках,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу п'ятого тієї ж
норми, платники податків та інші
суб'єкти інформаційних відносин
зобов'язані подавати інформацію,
визначену у запиті контролюючого
органу, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Таким чином, імперативною умовою
реалізації органом податкової служби
права на отримання інформації, а
відтак, виникнення у платника податків
обов'язку надання запитуваної
інформації, є наявність вичерпно
визначених законом підстав з
обов'язковим зазначенням цих підстав у
відповідному запиті. Недотримання цих
умов звільняє платника податків від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Як вбачається із запиту № 4678/15-07 від
19.06.2014 року він не містить жодних
підстав передбачених приписами
Податкового кодексу України, зокрема,
податковим органом не вказано які саме
факти слугували підставою для
направлення запиту і про які порушення
законодавства ці факти можуть свідчити
також жодним чином не зазначено про
виявлення недостовірності даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків.

Відтак, вказаний запит не відповідає
вимогам чинного законодавства України,
що має наслідком відсутність обов'язку
позивача надавати інформацію на такий
запит.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України визначено,
що підставою для проведення
документальної позапланової перевірки
є, зокрема, якщо платник податків не
надасть пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначаються можливі порушення
цим платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Відповідно до приписів статті 94
Податкового кодексу України, якою
визначено поняття та порядок
застосування адміністративного арешту
майна платника податків,
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом; арешт
майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується, зокрема, що платник
податків відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб
контролюючого органу.

Таким чином, законність підстав
перевірки є імперативною умовою для
застосування адміністративного арешту
майна, як виняткового заходу, у разі не
допуску до такої перевірки посадових
осіб органу податкової служби.

Зважаючи на те, що запит № 4678/15-07 від
19.06.2014 року не мав обов'язкового
характеру для відповідача, у позивача
відсутні законні підстави для
винесення наказу № 325 від 09.07.2014 року
«Про проведення перевірки», що в свою
чергу свідчить про необґрунтованість
застосування такого виключного заходу
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, як
адміністративний арешт майна.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства України
та на підставі Податкового кодексу
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, яка буде складена у
повному обсязі 01 серпня 2014 року. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Ф.А. Волдінер