Справа № 2а-11479/10/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року м.
Київ К/9991/23621/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Моторного О.А.

Пилипчук Н.Г.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції у Харківській
області

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011

у справі №2-а-11479/10/2070

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Лозівське автотранспортне
підприємство 16309"

до Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції у Харківській
області

про повернення коштів та скасування
реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.12.2010 позов
задоволено. Визнано дії Лозівської
об'єднаної державної податкової
інспекції щодо самовільної зміни
призначення платежу неправомірними за
період з травня 2007 року по липень 2010
року. Скасовано податкову заставу за
реєстраційним номером 9175425 накладену
22.10.2009.

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011 постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
09.12.2010 скасовано. Позов задоволено
частково.

Зобов'язано Лозівську об'єднану
державну податкову інспекцію у
Харківській області внести зміни в
картку особового рахунку Відкритого
акціонерного товариства "Лозівське
Автотранспортне підприємство-16309",
відобразив суми фактично сплачених
податків за їх призначенням відповідно
до платіжних доручень: № 278 від 30.05.2007 на
суму 1162 грн.; № 347 від 02.07.2007 на суму 1185
грн.; № 350 від 30.07.2007 на суму 507 грн.; № 449
від 20.09.2007 на суму 99 грн.; № 448 від 20.09.2007
на суму 92 грн.; № 503 від 22.10.2007 на суму 75
грн.; № 49 від 30.01.2008 на суму 293 грн.; № 260
від 30.04.2008 на суму 1558 грн.; № 310 від 27.05.2008
на суму 743 грн.; № 369 від 27.06.2008 на суму 614
грн.; № 434 від 31.07.2008 на суму 912 грн.; № 66
від 20.06.2008 на суму 1580 грн.; виписка
особовий рахунок за 01.09.2009 на суму 210
грн.; № 91 від 16.09.2009 на суму 318 грн.; № 105
від 20.10.2009 на суму 1244 грн.; № 116 від 27.11.2009
на суму 1348 грн.; № 131 від 30.12.2009 на суму 283
грн.; виписка/особовий рахунок за 01.02.2010
на суму 161грн.; № 18 від 26.02.2010 на суму 167
грн.; № 23 від 01.04.2010 на суму 150 грн.; № 99
від 29.042010 на суму 188 грн.; № 40 від 31.05.2010
на суму 168 грн.; № 49 від 30.06.2010 на суму 251
грн.; № 60 від 30.07.2010 на суму 79 грн.
Зобов'язано Лозівську об'єднану
державну податкову інспекцію у
Харківській області після проведення
змін в картці особового рахунку
платника податку внести в Державний
реєстр обтяжень рухомого майна за
реєстраційним номером 9175425 дані про
обтяження майна Відкритого
акціонерного товариства "Лозівське
Автотранспортне підприємство-16309" на
чітко визначену суму боргу. В іншій
частині позовних вимог відкритого
акціонерного товариства "Лозівське
Автотранспортне підприємство-16309"
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та прийняття
нового про відмову в позові, з підстав
невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем з квітня 2007
року по січень 2010 року було подано до
Лозівської ОДПІ податкові декларації з
податку на додану вартість.

Обов'язок по оплаті перелічених
податкових зобов'язань було виконано
ВАТ "Лозівське АТП 16309" платіжними
дорученнями: № 278 від 30.05.2007 на суму 1162,00
грн.; № 347 від 02.07.2007 на суму 1185,00 грн.; №350
від 30.07.2007 на суму 507,00 грн.; № 449 від
20.09.2007 на суму 99,00 грн.; № 448 від 20.09.2007 на
суму 92,00 грн.; № 503 від 22.10.2007 на суму 75,00
грн.; № 49 від 30.01.2008 на суму 293,00 грн.; № 260
від 30.04.2008 на суму 1558,00 грн.; № 310 від
27.05.2008 на суму 743,00 грн.; № 369 від 27.06.2008 на
суму 614,00 грн.; № 434 від 31.07.2008 на суму 912,00
грн.; № 66 від 20.06.2008 на суму 1 580,00 грн.;
виписка особовий рахунок за 01.09.2009 на
суму 210,00 грн.; № 91 від 16.09.2009 на суму 318,00
грн.; № 105 від 20.10.2009 на суму 1244,00 грн.; №
116 від 27.11.2009 на суму 1348,00 грн.; № 131 від
30.12.2009 на суму 283,00 грн.; виписка/особовий
рахунок за 01.02.2010 на суму 161,00 грн.; № 18
від 26.02.2010 на суму 167,00 грн.; № 23 від 01.04.2010
на суму 150,00 грн.; № 99 від 29.042010 на суму
188,00 грн.; № 40 від 31.05.2010 на суму 168,00 грн.;
№49 від 30.06.2010 на суму 251,00 грн.; №60 від
30.07.2010 на суму 79,00 грн.

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України
«Про систему оподаткування» платники
податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані сплачувати
належні суми податків і зборів
(обов'язкових) платежів у встановлені
законами терміни.

Обов'язок юридичної особи щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) припиняється із сплатою
податку, збору (обов'язкового платежу)
або його скасуванням або списанням
податкової заборгованості відповідно
до Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Виходячи із змісту пп. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4, пп.
5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» платник
податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
у податковій декларації, та
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації.

Згідно із пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 цього ж Закону
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

Пунктом 7.7 ст. 7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначена рівність бюджетних
інтересів. З цією метою визначено, що
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Разом з тим, Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який є
спеціальним законом з питань
оподаткування і який установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків,
визначені заходи, які вживаються
контролюючим органом з метою погашення
платниками податків податкового боргу
і які не передбачають можливості зміни
призначення платежу, самостійно
визначеного платником податків.

Таким чином, податковий орган не має
права самостійно змінювати
призначення платежу визначеного
платником податків при здійсненні
розрахунків зі сплати податків,
зокрема, з метою погашення податкового
боргу змінювати період, за який
сплачується податкове зобов'язання.

Відповідно до положень п. 8.1 ст. 8 Закону
№ 2181 з метою захисту інтересів
бюджетних споживачів активи платника
податків, що має податковий борг,
передаються у податкову заставу. Право
податкової застави виникає згідно із
законом та не потребує письмового
оформлення.

Підпунктом 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону № 2181
передбачено, що право податкової
застави поширюється на будь-які види
активів платника податків, які
перебували в його власності (повному
господарському віданні) у день
виникнення такого права, а також на
будь-які інші активи, на які платник
податків набуде прав власності у
майбутньому, до моменту погашення його
податкових зобов'язань або податкового
боргу.

Рішенням Конституційного суду України
від 24.03.2005 № 2-рп/2005 у справі № 1-9/2005 за
конституційним поданням 48 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень п. 1.17 ст. 1, ст. 8 Закону № 2181
(справа про податкову заставу) визнані
такими, що не відповідають Конституції
України положення пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8
Закону № 2181 в частині поширення
податкової застави на будь-які види
активів платника податків без
врахування суми його податкового
боргу. Положення пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону
№ 2181 втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України Рішення,
тобто з 24.03.2005. При цьому Конституційний
Суд України в своєму Рішенні зазначив,
що розмір податкової застави повинен
відповідати сумі податкового
зобов'язання, що забезпечувало б
конституційну вимогу справедливості
та розмірності. Розмірність, на думку
Конституційного Суду України, як
елемент принципу справедливості
передбачає встановлення
публічно-правового обмеження
розпорядження активами платника
податків за несплату чи несвоєчасну
сплату податкового зобов'язання та
диференціювання такого обмеження
залежно від розміру несплати платником
податкового боргу.

З огляду на викладене, колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
щодо внесення відповідачем після
проведення змін в картці особового
рахунку платника податку до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна за
реєстраційним номером 9175425 даних про
обтяження майна позивача, виходячи з
суми боргу.

Вищенаведеним спростовуються доводи
податкового органу, які наведені ним в
касаційній скарзі, як підставу для
скасування рішення суду апеляційної
інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд апеляційної інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права та постановив обґрунтоване
рішення, що повно відображає обставини,
які мають значення для справи. Висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для його скасування, з
мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Лозівської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Харківській області відхилити, а
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
О.А.Моторний

Н.Г.Пилипчук