Справа № 816/6954/13-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 р. Справа № 816/6954/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Старостіна В.В. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р.
по справі № 816/6954/13-а

за позовом прокурора м. Полтави

до Октябрської районної ради
м.Полтави , Виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради

треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1
, Державна інспекція сільського
господарства у Полтавській області ,
Головне управління Держземагенства
у Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор м. Полтави (далі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Октябрської районної ради м. Полтави
(далі - перший відповідач), Виконавчого
комітету Октябрської районної у м.
Полтаві ради (далі - другий відповідач),
треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_1, Державна інспекція
сільського господарства у Полтавській
області, Головне управління
Держземагенства у Полтавській області,
в якому, з урахуванням доповнень до
позову, просив суд:

- визнати протиправним і нечинним п.1
рішення виконавчого комітету
Октябрської районної ради м. Полтави №
343 від 26.09.2006р. «Про виділення частини
земельної ділянки в окрему садибу з
присвоєнням юридичної адреси»;

- визнати протиправним і нечинним п.5
рішення виконавчого комітету
Октябрської районної ради м. Полтави №
29 від 23.01.2007р. «Про внесення змін у
рішення Октябрського райвиконкому»
щодо передачі в спільну сумісну
власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельної
ділянки площею 999 кв.м по АДРЕСА_1.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р. в
задоволенні зазначеного позову
відмовлено.

Третя особа, ОСОБА_1, не погодився з
постановою суду першої інстанції та
подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з
постановою суду мотивує тим, що судом
першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
а саме: ст. 1, ч.1 ст. 19 Закону України «Про
прокуратуру», ч.2 ст. 60 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що призвело до неправильного
вирішення справи, та зазначає, що
прокурор правомірно звернувся з даним
позовом до суду. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги
прокурора.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
доводів апеляційної скарги у
відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що прокуратурою міста
Полтави було проведено перевірку
дотримання законодавства, що регулює
земельні відносини в діяльності
Октябрської районної у місті Полтаві
ради та було з'ясовано, що виконавчий
комітет Октябрської районної у місті
Полтаві ради 26.09.2006 року прийняв
рішення № 343 про виділення з
домоволодіння по АДРЕСА_1 в окрему
садибу земельну ділянку площею 1000 кв.м.,
якою користуються ОСОБА_3, ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі - продажу
незавершеного будівництвом жилого
будинку від 19.04.2006 року та згідно
рішення третейського суду № 2/192 від
05.07.2006 року, відповідно до плану
розподілу та схеми земельної ділянки,
затвердженої головним управлінням у
справах містобудування та архітектури.
Вказаним рішенням виділеній земельній
ділянці присвоєно юридичну адресу,
АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 4).

Рішенням п'ятої сесії п'ятого скликання
Октябрської районної у м. Полтаві ради
від 03 жовтня 2006 року затверджено
рішення райвиконкому Октябрської
районної у м. Полтаві ради № 343 від
26.09.2006 року "Про виділення частини
земельної ділянки в окрему садибу з
присвоєнням юридичної адреси" (т.1, а.с.
42).

Рішенням виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
від 23.01.2007 року № 29 внесено зміни до
пункту 3 рішення № 442 від 28.11.2006 року
Октябрського райвиконкому та
викладено в такій редакції: передати в
спільну сумісну власність ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 із земель житлової та
громадської забудови АДРЕСА_1, уточнена
площа якої за результатами обмірів КП
"Полтаваземкадастр" становить 999 кв.м.
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (т.1.,а.с. 59).

На підставі згаданого рішення
виконавчого комітету Октябрьської
районної у м.Полтаві ради від 23.01.2007
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали
Державні акти на право власності на
земельну ділянку (т.1 ,а.с. 43).

Проте, згідно матеріалів справи, з 1998
року частина земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1 площею 1000 кв.м. була
передана співвласникам домоволодіння
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 у спільну
часткову власність, про що оформлено
державний акт, а у спільному
користуванні залишилась земельна
ділянка площею 2025 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету
Октябрської районної у місті Полтаві
ради № 415 від 09.10.2001 гр. ОСОБА_6 (на той
час співвласниця домоволодіння за
адресою АДРЕСА_1) надано дозвіл на
будівництво житлового будинку, замість
частини старого, яка їй належала, але
право користування співвласників
садиби по АДРЕСА_1 усією земельною
ділянкою 2025 кв.м. залишились
незмінними.

У 2006 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися
до постійно діючого третейського суду
при Всеукраїнській громадській
організації "Український правовий
союз" з позовом до ОСОБА_6 про визнання
укладеного в письмовій формі договору
купівлі - продажу від 19.04.2006р. дійсним та
про визнання права власності на
нерухоме майно, яке складає
незакінчений будівництвом житловий
будинок, загальною площею 183 кв.м.

На момент укладення договору купівлі -
продажу нерухомого майна - 19.04.2006 року
правовстановлюючих документів на
незакінчений будівництвом житловий
будинок, загальною площею 183 кв.м., що
знаходився за адресою АДРЕСА_1 у
попереднього власника - ОСОБА_6 не було.

Згідно Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданого
колективним підприємством Полтавське
бюро технічної інвентаризації
„Інвентаризатор", дата прийняття
рішення про реєстрацію права власності
- 10.09.2007 року, на підставі рішення суду
б/н від 08.08.2007 року Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації "Український
правовий союз" та ухвали Октябрського
районного суду м. Полтави від 10.08.2007
року.

Власниками 6/25 частин житлового будинку
з відповідною частиною господарських
будівель та споруд та земельної
ділянки розміром 438 кв.м., наданої для
житлової та громадської забудови, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2
та ОСОБА_3 стали лише 01 червня 2007 року на
підставі договору дарування між ними
та ОСОБА_6

З огляду на викладені фактичні
обставини, прокурор м. Полтави дійшов
висновку, що виконавчим комітетом
Октябрської районної у місті Полтаві
ради при винесенні оскаржуваних рішень
не враховані вимоги ст. ст. 203, 209, 210, 334
Цивільного кодексу України в частині
належного оформлення правочину
(зокрема вищевказаного договору
дарування). Прокурор дійшов висновку,
що виконавчий комітет, виділяючи
частину земельної ділянки в окрему
садибу з присвоєнням юридичної адреси,
не отримав згоду всіх співвласників
садиби та діяв з перевищенням наданих
йому повноважень. Таким чином, як на
думку прокурора, відповідач розділив
земельну ділянку, що знаходилась в
користуванні всіх співвласників, без
їх згоди, без наявності
правовстановлюючих документів на
об'єкт, чим порушив права та інтереси
останніх.

Вважаючи вищевказані рішення
незаконними, прокурор звернувся до
суду про визнання їх протиправними та
нечинними.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що у
прокурора відсутні повноваження для
звернення з даним позовом.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивач - це особа, на захист прав,
свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Повноваження органів прокуратури
України визначені Законом України «Про
прокуратуру».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Закону України
«Про прокуратуру» предметом
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів є
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

За приписами п.3 ч.3 ст. 20 Закону України
«Про прокуратуру» при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках.

Так, п.2 ч. 5 ст. 23 зазначеного закону
передбачено, що прокурор у разі якщо
подання не вносилося може звернутися
до суду щодо визнання протиправним
рішення чи окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

Таким чином, прокурор м. Полтави на
виконання своїх повноважень,
визначених зазначеними положеннями
Закону України «Про прокуратуру»
звернувся до суду з вимогою про
визнання протиправними і нечинними
окремих положень рішень виконавчого
комітету районної ради з мотивів
невідповідності цих рішень вимогам
чинного законодавства.

Отже, прокурор м. Полтави, звертаючись
до суду з адміністративним позовом,
реалізував свої повноваження,
визначені Законом України «Про
прокуратуру».

З матеріалів справи вбачається, що
позивач просить суд визнати
протиправними і нечинними окремі
положення рішень виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
про виділення з домоволодіння в окрему
садибу земельної ділянки, присвоєння
їй юридичної адреси та передання у
власність цієї земельної ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди у
будь-якому випадку перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони: на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оскаржуваними рішеннями № 343 від
26.09.2006р. «Про виділення частини
земельної ділянки в окрему садибу з
присвоєнням юридичної адреси» та № 29
від 23.01.2007р «Про внесення змін у рішення
Октябрського райвиконкому»,
виконавчим комітетом Октябрської
районної ради м. Полтави виділено з
домоволодіння по АДРЕСА_1 в окрему
садибу, земельну ділянку площею 1000 м2,
якою користуються гр. ОСОБА_3 та гр.
ОСОБА_2 та передано зазначеним особам в
спільну сумісну власність із земель
житлової та громадської забудови міста
Полтави земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Статтями 26 та 43 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
визначено, що вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин здійснюється виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської, районної, обласної
ради.

Разом з тим, оскаржувані рішення щодо
виділення земельної ділянки, всупереч
вимогам ст.ст. 26, 43 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
прийняті виконавчим комітетом
районної ради.

При цьому, серед повноважень
виконавчих органів, які визначені
положеннями Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
таких повноважень, як регулювання
земельних відносин, не зазначено.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що повноваження щодо
виділення земельної ділянки та
передачі її у власність у Виконавчого
комітету Октябрської районної у м.
Полтаві ради відсутні.

Враховуючи викладене, перевіришви
оскаржувані рішення відповідача,
колегія суддів дійшла висновку, що вони
не відповідають вимогам ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки Виконавчий комітет
Октябрської районної у м. Полтаві,
приймаючи рішення про виділення з
домоволодіння в окрему садибу
земельної ділянки, присвоєння їй
юридичної адреси та передання у
власність цієї земельної ділянки,
вийшов за межі повноважень, визначених
законодавством України, у зв'язку з чим
рішення виконавчого комітету
підлягають скасуванню.

Також колегія суддів зазначає, що
позовну заяву прокурором м. Полтави
подано в межах строку, встановленого
ст.99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Про допущені порушення вимог
Земельного кодексу України та Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» у діяльності виконавчого
комітету Октябрської районної у м.
Полтаві ради при прийнятті
оскаржуваних рішень позивачу стало
відомо при надходженні до прокуратури
м. Полтави 04.03.2011р. колективного
звернення ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1

З позовною заявою до суду прокурор
звернувся 09.06.2011р., тобто в межах строку,
встановленого ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, переглянувши рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова через невідповідність
висновків суду обставинам справи,
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р. по
справі № 816/6954/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
прокурора м. Полтави задовольнити.

Скасувати п.1 рішення виконавчого
комітету Октябрської районної ради м.
Полтави № 343 від 26.09.2006р. «Про виділення
частини земельної ділянки в окрему
садибу з присвоєнням юридичної
адреси»;

Скасувати п.5 рішення виконавчого
комітету Октябрської районної ради м.
Полтави № 29 від 23.01.2007р. «Про внесення
змін у рішення Октябрського
райвиконкому» щодо передачі в спільну
сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3
земельної ділянки площею 999 кв.м по
АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Шевцова Н.В. Повний текст постанови
виготовлений 21.07.2014 р.