Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2014 р. м.
Київ К/9991/73279/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Амєліна С.Є., Заїки М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про порушення
законодавства щодо підвищення розміру
пенсії як учаснику бойових дій, за
касаційними скаргами Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області на ухвали судді
Апеляційного суду Львівської області
від 17 травня 2010 року та від 6 вересня 2010
року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Франківського районного
суду міста Львова від 6 жовтня 2009 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалою судді Апеляційного суду
Львівської області від 17 травня 2010 року
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області на постанову
Франківського районного суду міста
Львова від 6 жовтня 2009 року залишено без
руху, відповідачеві надано строк для
усунення її недоліків до 15 червня 2010
року.

Ухвалою судді Апеляційного суду
Львівської області від 6 вересня 2010
року відхилено клопотання Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про звільнення його
від сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Франківського районного
суду міста Львова від 6 жовтня 2009 року
визнано неподаною та повернуто
відповідачеві.

Не погоджуючись з ухвалами судді
Апеляційного суду Львівської області
від 17 травня 2010 року та від 6 вересня 2010
року, Головне управління Пенсійного
фонду України у Львівській області
звернулося з касаційними скаргами,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить ухвалу
судді Апеляційного суду Львівської
області від 17 травня 2010 року скасувати
в частині визначення розміру судових
витрат, а ухвалу судді Апеляційного
суду Львівської області від 6 вересня
2010 року скасувати та направити справу
до апеляційного суду для продовження
розгляду.

Розгляд справи проводиться в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами у відповідності до
статті 222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача стосовно
обставин, необхідних для прийняття
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши і обговоривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів
дійшла наступного висновку.

За перевіркою матеріалів справи
вбачається, що 6 жовтня 2009 року
Франківським районним судом міста
Львова прийнято постанову про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_4

19 жовтня 2009 року Головним управлінням
Пенсійного фонду України у Львівській
області було подано заяву про
апеляційне оскарження постанови суду
першої інстанції від 6 жовтня 2009 року, а
5 листопада 2009 року - апеляційну скаргу
на вказане судове рішення.

6 квітня 2010 року Франківським районним
судом міста Львова дану справу з
апеляційною скаргою було направлено
для розгляду до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою судді Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2010 року апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Франківського районного
суду міста Львова від 6 жовтня 2009 року у
справі за цим позовом передано до
Апеляційного суду Львівської області
на розгляд у порядку цивільного
судочинства.

Ухвалою судді Апеляційного суду
Львівської області від 17 травня 2010 року
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області на постанову
Франківського районного суду міста
Львова від 6 жовтня 2009 року залишено без
руху, відповідачеві надано строк до 15
червня 2010 року для усунення її
недоліків, а саме: належного оформлення
апеляційної скарги та оплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Головним управлінням Пенсійного фонду
України у Львівській області було
направлено до суду апеляційної
інстанції доповнення до апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції від 6 жовтня 2009 року та
клопотання про звільнення його від
сплати судових витрат або продовження
строку для оплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 37 гривень.

Ухвалою судді Апеляційного суду
Львівської області від 4 серпня 2010 року
відхилено клопотання відповідача про
звільнення його від сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, продовжено йому строк
до 30 серпня 2010 року для усунення
недоліку апеляційної скарги: оплати
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
37 гривень.

Ухвалою судді Апеляційного суду
Львівської області від 6 вересня 2010
року відхилено клопотання Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про звільнення його
від сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Франківського районного
суду міста Львова від 6 жовтня 2009 року
визнано неподаною та повернуто
відповідачеві.

Згідно частини 2 статті 297 Цивільного
процесуального кодексу України (у
редакції, чинній на час постановлення
оскаржуваних ухвал) до апеляційної
скарги, яка не оформлена відповідно до
вимог, встановлених статтею 295 цього
Кодексу, а також у разі несплати суми
судового збору чи неоплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи застосовуються
положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 121
Цивільного процесуального кодексу
України (у редакції, чинній на час
постановлення оскаржуваної ухвали про
залишення апеляційної скарги без руху)
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір
чи не оплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків.

Згідно частини 2 статті 121 Цивільного
процесуального кодексу України якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору,
а також оплатить витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Як вбачається, підставою для залишення
17 травня 2010 року без руху апеляційної
скарги Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області на постанову Франківського
районного суду міста Львова від 6
жовтня 2009 року слугувало те, що
відповідач при поданні апеляційної
скарги не оплатив витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 гривень, як
це передбачено Порядком оплати витрат
з інформаційно-технічного
забезпечення судових процесів,
пов'язаних з розглядом цивільних та
господарських справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 грудня 2005 року № 1258, а також не
вказав у апеляційній скарзі
обґрунтування вимог із зазначенням
того, у чому полягає неправильність чи
неповнота дослідження доказів і
встановлення обставин у справі та (або)
застосування норм права, яке це
встановлено пунктом 5 частини 3 статті
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Підставою для повернення 6 вересня 2010
року апеляційної скарги Головному
управлінню Пенсійного фонду України у
Львівській області слугувало те, що
відповідач не оплатив витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 37 гривень, а
підстави для звільнення відповідача
від оплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи відсутні.

З висновком судді суду апеляційної
інстанції про те, що подаючи апеляційну
скаргу на постанову Франківського
районного суду міста Львова від 6
жовтня 2009 року Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області повинне було оплатити витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, як це передбачено
Порядком оплати витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
судових процесів, пов'язаних з
розглядом цивільних та господарських
справ, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 21
грудня 2005 року № 1258, погодитись не
можна.

Частиною 3 статті 2 Цивільного
процесуального кодексу України (у
редакції, чинній на час постановлення
оскаржуваних ухвал) встановлено, що
провадження в цивільних справах
здійснюється відповідно до законів,
чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи.

Процесуальною дією у даному випадку є
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову
Франківського районного суду міста
Львова від 6 жовтня 2009 року Головним
управлінням Пенсійного фонду України у
Львівській області була подана 5
листопада 2009 року, тобто в період коли
розгляд даної категорії справ
здійснювався судами в порядку
адміністративного судочинства, і
відповідно до положень пункту 34
частини 1 статті 4 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне мито»
від 21 січня 1993 року № 7-93 Пенсійний фонд
України, його підприємства, установи й
організації звільнялися від сплати
державного мита.

Таким чином, суддя суду апеляційної
інстанції залишаючи без руху,
відхиляючи клопотання Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про звільнення його
від сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи та повертаючи
апеляційну скаргу в зв'язку з несплатою
управлінням вказаних витрат, дійшов
помилкового висновку, що подаючи
апеляційну скаргу на постанову
Франківського районного суду міста
Львова від 6 жовтня 2009 року Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області повинне було
оплатити витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Згідно частин 1, 4 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі. Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

За таких обставин колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що ухвали судді
Апеляційного суду Львівської області
від 4 серпня 2010 року та від 6 вересня 2010
року підлягають скасуванню, оскільки
постановлені з порушенням норм
процесуального права, а ухвала судді
Апеляційного суду Львівської області
від 17 травня 2010 року про залишення без
руху апеляційної скарги Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області на постанову
Франківського районного суду міста
Львова від 6 жовтня 2009 року підлягає
залишенню без змін, оскільки подаючи
дану апеляційну скаргу відповідачем не
було вказано у ній обґрунтування вимог
особи із зазначенням того, у чому
полягає неправильність чи неповнота
дослідження доказів і встановлення
обставин у справі та (або) застосування
норм права, і у судді апеляційного суду
були підстави для залишення її без руху
для усунення вказаного недоліку.
Справа підлягає направленню до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області - задовольнити частково.

Ухвали судді Апеляційного суду
Львівської області від 6 вересня 2010
року та від 4 серпня 2010 року - скасувати,
а справу за позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про порушення
законодавства щодо підвищення розміру
пенсії як учаснику бойових дій -
направити до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.

Ухвалу судді Апеляційного суду
Львівської області від 17 травня 2010 року
- залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Амєлін С.Є.

Заїка М.М.