Справа № 872/17411/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2014 року

справа № 2а-3667/09/0870

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонія" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Сторони в судове засідання не з’явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлень від 06.04.2009 р. №300278, від 07.05.2009 р. №300361 співробітниками ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя проведена планова виїзна перевірка ТОВ "Полонія" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2007 р. по 31.12.2008 р., за результатами якої складено акт від 28.05.2009 р. № 62/23-5/22143875.

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі акту перевірки, є предметом спору, переданого на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи та норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необгрунтованість висновків податкового органу викладених в акті перевірки та неправомірність прийнятого податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з акту перевірки, перевіркою відображених у рядку 10.1 (колонка б) Декларацій "придбання виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою" показників за період з 01.04.2007р. по 31.12.2008р. загальній сумі 49 453 778 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з придбання палива та нафтопродуктів.

Судом встановлено, що у періоді з 01.04.2007 р. по 31.12.2008 р. ТОВ "Полонія" мало взаємовідносини з рядом контрагентів, які одночасно виступали як постачальниками так і покупцями нафтопродуктів, рівноцінними за якісними показниками та одного призначення, які користуються одним попитом та мають єдиний ринок збуту, а саме: ТОВ "Фукра-Прим", ТОВ "ВК 06", ТОВ "ТБ Будмонтаж Запоріжжя", ТОВ "Таврія Будпостач", ТОВ "Торгівельна компанія "Ольвія".

Щодо зазначеного в акті перевірки твердження податкового органу відносно того, що операції з контрагентами ТОВ "Фукра-Прим", ТОВ "ВК 06", ТОВ "ТБ Будмонтаж Запоріжжя", ТОВ "Таврія Будпостач", ТОВ "Торгівельна компанія "Ольвія", на думку податкового органу, не можуть бути визнані господарською діяльністю підприємства та свідчать про відсутність господарської діяльності, оскільки не несуть для позивача економічної вигоди, колегія суддів зазначає, що вказані твердження не ґрунтуються на законі, тому що положення Закону України "Про податок на додану вартість", не ставлять в залежність право платника податків на формування податкового кредиту від наявності чи відсутності прибутку по окремим господарським операціям, оскільки вказане не може свідчити про відсутність можливості отримання доходу з усієї господарської діяльності. Крім того положення Закону України "Про податок на додану вартість" не визначає період, протягом якого придбаний товар (послуга) повинен бути використаний у подальшому, не визначає обсягу використання товару (послуги), а встановлює мету придбання товару (послуги).

Виходячи зі змісту вказаної постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року по справі №2а-3649/09/0870, судом встановлено, що податковим органом ставилась під сумнів законність віднесення до валових витрат різниці, що виникла в результаті придбання нафтопродуктів в обмін на нафтопродукти тієї ж номенклатури по взаємовідносинам з ТОВ "Фукра-Прим", ТОВ "ВК 06", ТОВ "ТБ Будмонтаж Запоріжжя", ТОВ "Таврія Будпостач", ТОВ "Торгівельна компанія "Ольвія" в розмірі 2 832 771 грн..

Отже, у зв'язку з тим, що по справі №2а-3667/09/0870 податковим органом було встановлено заниження податку на додану вартість на суму 566 555 грн., яка вирахувана саме з 2 832 771 грн. - різниці, що виникла в результаті придбання нафтопродуктів в обмін на нафтопродукти тієї ж номенклатури по взаємовідносинам з ТОВ "Фукра-Прим", ТОВ "ВК 06", ТОВ "ТБ Будмонтаж Запоріжжя", ТОВ "Таврія Будпостач", ТОВ "Торгівельна компанія "Ольвія" (2 832 771,00 грн. - 25% = 566 554,2 грн. ), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що рішення апеляційного суду у справі №2а-3649/09/0870 має преюдиційне значення для цієї адміністративної справи, оскільки встановлює правомірність віднесення до складу валових витрат суми в розмірі 2 832 771 грн., з якої підприємством позивача було сформовано податковий кредит з ПДВ на суму 566 555 грн., у періоді, зазначеному в акті перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно до ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко