Справа № 808/6363/13-а
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 808/6363/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року по справі № 808/6363/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагенства у Запорізькій області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Запорізькій області, в якому, з
урахуванням уточнення позовних вимог
просив:

- скасувати висновок державної
експертизи землевпорядної
документації № 644 від 18.10.2010,
затверджений відповідачем та визнати
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність
громадянину ОСОБА_1 загальною площею
1,5000 га для ведення особистого
селянського господарства із земель
Степненської сільської ради,
розташованої за межами населеного
пункту таким, що одержав позитивний
висновок державної експертизи
землевпорядної документації;

- зобов'язати відповідача затвердити
розроблений та погоджений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність громадянину ОСОБА_1
загальною площею 1,5000 га для ведення
особистого селянського господарства
із земель Степненської сільської ради,
розташованої за межами населеного
пункту та передати у власність ОСОБА_1
земельну ділянку загальною площею 1,5000
га для ведення особистого селянського
господарства із земель Степненської
сільської ради, розташованої за межами
населеного пункту відповідно до
розробленого та узгодженого проекту
землеустрою.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду, оскільки
вважає, що вона винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів приходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.03.2010 розпорядженням голови
Запорізької районної державної
адміністрації № 665, громадянину ОСОБА_1
надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельної ділянки
розташованої на території
Степненської сільської ради, для
ведення особистого селянського
господарства загальною площею 1,5000 га.

26.04.2010 Відділом Держкомзему у
Запорізькому районі Запорізької
області позивачу надано висновок №
01-12/440 про погодження проекту
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства.

29.04.2010 від Управління культури і
туризму Запорізької обласної
державної адміністрації позивачем
отримано висновок № 733 про погодження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність.

09.06.2010 Запорізьким регіональним
управлінням водних ресурсів листом №
0695, на підставі обстеження на місці, та,
враховуючи, що земельна ділянка
знаходиться за межами прибережної
захисної смуги струмка, на землях які
не відносяться до земель водного фонду,
надано дозвіл на відведення земельної
ділянки ОСОБА_1 у приватну власність
площею 1,5000 га, яка розташована за
межами населеного пункту на території
Степненської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, для ведення особистого
селянського господарства.

12.07.2010 начальником відділу
містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства
Запорізької райдержадміністрації
позивачу надано висновок № 01-08/297 про
погодження відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства на території
Степненської сільської ради.

09.09.2010 Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Запорізькій області складено висновок
№ 322/13/09 про погодження позивачу
матеріалів проекту земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства.

Відповідно до п. 19 вказаного висновку
Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
Запорізькій області вважає за можливе
погодження матеріалів проекту
відведення земельної ділянки із земель
запасу Степненської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області.

Також, 22.09.2010 Запорізькою районною
санітарно-епідеміологічною станцією в
Запорізькій області надано висновок
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи № 157. Зазначений висновок
підтверджує, що проект землеустрою
щодо відведення у власність земельної
ділянки загальною площею 1,5000 га, для
ведення особистого селянського
господарства відповідає вимогам
санітарного законодавства.

18.10.2010 Відділом державної
землевпорядної експертизи проведено
експертизу та складено відповідний
висновок державної експертизи
землевпорядної документації за № 664,
якою встановлено зауваження до
земельної документації:

у вхідній земельно-кадастровій
інформації невірно вказано цільове
призначення використання землі;

на кадастровому плані не вказаний
суміжний землекористувач від точка А
до точки Б. Ситуаційна схема виконана в
масштабі, який не дозволяє визначити
місце розташування земельної ділянки;

відсутній проект розпорядження;

відсутнє обґрунтування можливості
зміни виду угідь з пасовищ на ріллю;

згідно матеріалів по передачі земель в
колективну власність КСП "Степне",
затверджених рішенням Степненської
сільради № 10 від 04 грудня 1996 року,
державного акту на право колективної
власності КСП "Степне" ЗП № 00503 від 27
лютого 1997 року запроектована земельна
ділянка належить до пасовищ, які
відповідно до законодавства
підлягають розподілу на земельні
частки (пай), і тому не може бути
передана у власність стороннім особам
без згоди власників земельних часток
паїв.

За підсумками результатів державної
експертизи проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
1,5000 га із земель Степненської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області для ведення
особистого селянського господарства у
власність ОСОБА_1 не відповідає вимогам
чинного законодавства України,
встановленим нормам і правилам,
оцінюється негативно і не
погоджується.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
вважає висновок державної експертизи
землевпорядної документації за № 664
від 18.10.2010 таким, що складений у
відповідності до вимог чинного
законодавства та не вбачає підстав для
його скасування з огляду на наступне.

Пунктом 1 Указу Президента України від
08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям"
передбачено, що паюванню підлягають
сільськогосподарські угіддя. Розміри
земельної частки (паю) в умовних
кадастрових гектарах визначаються
виходячи з вартості земельної частки
(паю) та середньої грошової оцінки
одного гектару сільськогосподарських
угідь для даного підприємства.

Відповідно до п. 8 Перехідних положень
Земельного кодексу України члени
колективних сільськогосподарських
підприємств, сільськогосподарських
кооперативів, сільськогосподарських
акціонерних товариств та працівники
державних і комунальних закладів
освіти, культури та охорони здоров'я,
розташованих на території відповідної
ради, а також пенсіонери з їх числа, які
на час набрання чинності цим Кодексом
не приватизували земельні ділянки
шляхом оформлення права на земельну
частку (пай), мають право на їх
приватизацію в порядку, встановленому
статтями 25 та 118 цього Кодексу. В
сільськогосподарських акціонерних
товариствах право на земельну частку
(пай) мають лише їх члени, які працюють у
товаристві, а також пенсіонери з їх
числа.

При обчисленні розміру земельної
частки (паю) враховуються
сільськогосподарські угіддя, які були
передані в оренду із земель державної
чи комунальної власності або які на час
набрання чинності Земельним кодексом
України належали цим підприємствам на
праві колективної власності чи
перебували у постійному користуванні,
за винятком земель, що не підлягають
приватизації або залишаються у
державній чи комунальній власності
відповідно до цього Кодексу.

Отже, громадяни-члени колишнього КСП
"Степне" мають право на приватизацію
земельних ділянок, які включені в
умовних кадастрових гектарах до
сертифікатів на право на земельну
частку (пай), але до цього часу не
розподілені, тобто на 221,1 га пасовищ та
90,3 га сіножатей.

Організаційні та правові засади
виділення власникам земельних часток
(паїв) земельних ділянок у натурі (на
місцевості) із земель, що належали
колективним сільськогосподарським
підприємствам, сільськогосподарським
кооперативам, сільськогосподарським
акціонерним товариствам на праві
колективної власності регулюються
Законом України "Про порядок виділення
в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)".

Стаття 1 Закону України "Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)" встановлює перелік осіб,
які мають право на земельну частку
(пай), серед яких, зокрема, право на
земельну частку (пай) мають колишні
члени колективних
сільськогосподарських підприємств,
сільськогосподарських кооперативів
сільськогосподарських акціонерних
товариств, у тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств, а
також пенсіонери з їх числа, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку.

Паюванню підлягали
сільськогосподарські угіддя (рілля,
сіножаті, пасовища, багаторічні
насадження), передані у колективну
власність колективним
сільськогосподарським підприємствам,
сільськогосподарським кооперативам,
сільськогосподарським акціонерним
товариствам.

Власникам сертифікатів КСП "Степне",
державні акти на право власності на
землю були виготовлені виключно на
ріллю, а сіножаті та пасовища не були
виділені в натурі (на місцевості) і до
цього часу право власності на них
посвідчено сертифікатом на право на
земельну частку (пай).

Пунктом 17 Перехідних положень
Земельного кодексу України
передбачено, що сертифікати на право на
земельну частку (пай), отримані
громадянами, вважаються
правовстановлюючими документами при
реалізації ними права вимоги на
відведення земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості) відповідно до
законодавства. Сертифікати на право на
земельну частку (пай) є дійсними до
виділення власникам земельних часток
(паїв) у натурі (на місцевості)
земельних ділянок та видачі їм
державних актів на право власності на
землю.

Таким чином, власниками права на
земельну частку (пай) із земель контуру
№152 на території Степненської
сільської ради згідно сертифікату є
громадяни-члени колишнього КСП
"Степне".

До сертифікату на право власності на
земельну частку (пай) включаються такі
види угідь: рілля, сіножаті, пасовища,
багаторічні насадження. Незалежно від
того, коли виділено в натурі кожен вид
угідь, власник сертифікату зберігає
право власності на кожен вид угідь,
включений до сертифікату і в будь який
час може виділити земельну ділянку в
натурі.

Згідно пп."б" п.15 Перехідних положень
Земельного кодексу України (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) до набрання чинності
законами України про державний
земельний кадастр та про ринок земель
не допускається купівля-продаж або
іншим способом відчуження земельних
ділянок і зміна цільового призначення
(використання) земельних ділянок, які
перебувають у власності громадян та
юридичних осіб для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
земельних ділянок, виділених у натурі
(на місцевості) власників земельних
часток (паїв), крім передачі їх у
спадщину, обміну земельної ділянки на
іншу земельні ділянку відповідно до
закону та вилучення (викупу) земельних
ділянок для суспільних потреб.

Отже, земельні ділянки зайняті
пасовищами, право приватної власності
на які посвідчено громадянам - членам
колишнього КСП "Степне" сертифікатами,
не могли бути передані у власність
інших громадян, які не були членами
зазначеного КСП, і позивачу у справі в
тому числі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на викладене, та враховуючи, що
при проектуванні відведення ОСОБА_1
земельної ділянки порушено ст. 14
Конституції України, п. 8 Перехідних
положень Земельного кодексу України,
статей 3, 13 Закону України "Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)", колегія суддів
погоджується висновком суду першої
інстанції стосовно відсутності
підстав для скасування висновку
державної експертизи землевпорядної
документації № 644 від 18.10.2010.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача затвердити
розроблений та погоджений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність громадянину ОСОБА_1
загальною площею 1,5000 га для ведення
особистого селянського господарства
із земель Степненської сільської ради,
розташованої за межами населеного
пункту та передання у власність ОСОБА_1
земельну ділянку загальною площею 1,5000
га для ведення особистого селянського
господарства із земель Степненської
сільської ради, розташованої за межами
населеного пункту відповідно до
розробленого та узгодженого проекту
землеустрою, колегія суддів також не
вбачає підстав для їх задоволення,
оскільки підсумковою оцінкою
результатів держаної експертизи -
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки є те, що він не
відповідає вимогам чинного
законодавства України, вставленим
нормам і правилам, тобто його (проект
землеустрою) оцінено негативно і не
погоджено.

Таким чином, під час розгляду даної
адміністративної справи судом першої
інстанції з'ясовано усі обставини, які
мають значення для справи, ухвалено
законне та обґрунтоване рішення про
відмову у задоволенні позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 16 липня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов