Справа № 872/14290/13
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2014 рокусправа № 804/6837/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

за участю:

представника відповідача:
Овсяннікової М.Ш.

представника позивача: Сивушенка Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2013 року у справі № 804/6837/13-а за
позовом Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» до
Державної фінансової інспекції у
Дніпропетровській області про
визнання незаконною вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2013 року Державне підприємство
«Придніпровська залізниця» звернулося
до суду з позовом, в якому просило
визнати незаконним пункт вимоги
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 12 квітня
2013 року №04-05-05-15/4808 в частині
зобов'язання проведення перерахунку та
відповідних взаємозвірок щодо сум
внесків до територіальних відділень
Пенсійного фонду України та повернення
зайво сплачених коштів (зарахування в
рахунок майбутніх платежів) у розмірі
7933 грн. 39 коп.

В обґрунтування своїх вимог посилалося
на безпідставні висновки перевіряючих
осіб щодо порушення підприємством
чинного законодавства в частині
визначення бази для нарахування
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2013 року адміністративний позов
задоволено, а саме: визнано
протиправною та скасовано вимогу
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 12 квітня
2013 року № 04-05-05-15/4808 в частині
зобов'язання проведення перерахунку та
відповідних взаємозвірок щодо сум
внесків до територіальних відділень
Пенсійного фонду України та повернення
зайво сплачених коштів (зарахування в
рахунок майбутніх платежів) у розмірі
7933 грн. 39 коп.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Державна фінансова
інспекція у Дніпропетровській області
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
відмову в позові. Апеляційна скарга
фактично обґрунтована висновками
перевіряючих осіб, що викладені в Акті
ревізії фінансово-господарської
діяльності позивача та його
структурних підрозділів за період з
01.01.2010 по 30.09.2012 від 04.03.2013р. за №05-21/32.
Так, заявник апеляційної скарги,
зокрема, вважає, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про незастосування до спірних
правовідносин Переліку видів оплати
праці та інших виплат, на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсій, затвердженого
Постановою Кабінету міністрів України
від 18 травня1998 року №697.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
норм матеріального та
процесуального права, надану правову
оцінку

досліджених судом доказів по справі,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що посадовими
особами Державної фінансової
інспекції у Дніпропетровській області
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» та його
структурних підрозділів за період з
01.01.2010 по 30.09.2012р., за результатами якої
складено Акт №05-21/32 від 04.03.2013р. (а.с.21-23)
(далі по тексту - Акт ревізії)

В Акті ревізії зроблено висновки про
порушення позивачем, зокрема:

- Ревізією дотримання законодавства
при використанні коштів на сплату
обов'язкових платежів до державних
цільових фондів встановлено, що в
порушення п.2 Переліку видів оплати
праці та інших виплат, на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсій, затвердженого
Постановою Кабінету міністрів України
від 18 травня1998 року №697, ст.2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» від 26
червня 1997 року №400/97-ВР, п.2 ст.5 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» від 26
грудня 1992 року №13-92 зайво нараховано та
сплачено збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування в 2010 році у сумі
7933,39 грн. на фонд нарахованої
компенсації за невикористану
відпустку працівників (окрім
компенсації за невикористану
відпустку при звільненні працівників)
ВСП «Кримська дирекція залізничних
перевезень».

У зв'язку зі встановленим порушенням
відповідачем 12.04.2013р. за №04-05-05-15/4808
пред'явлено позивачу обов'язкові для
виконання вимоги, однією з яких
вимагалося провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до територіальних відділень
Пенсійного фонду України та повернути
зайво сплачені кошти (зарахувати в
рахунок майбутніх платежів).

Не погодившись з вказаним вище пунктом
вимоги та висновками Акту ревізії в цій
частині, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що суми
грошових компенсацій у випадках
невикористання щорічних (основної та
додаткової) відпусток, які включені до
складу фонду додаткової заробітної
плати згідно п.2.2.12 Інструкції №5, є
базою для нарахування страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. З цих
підстав суд першої інстанції дійшов
висновку, що нарахування страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в 2010
році у сумі 7933,39 грн. на фонд
нарахованої компенсації за
невикористану відпустку працівників
(окрім компенсації за невикористану
відпустку при звільненні працівників)
ВСП «Кримська дирекція залізничних
перевезень» є обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначає Закон України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону, в
редакції, чинній до 02.06.1999р., було
передбачено, що об'єктом оподаткування
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, є
фактичні витрати на оплату праці
працівників, які включають витрати на
виплату основної і додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці" (крім виплат,
передбачених Переліком видів оплати
праці та інших виплат, на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсій, що затверджується
Кабінетом Міністрів України), а також
винагороди, що виплачуються громадянам
за виконання робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру.

Відповідно до п.2 Переліку видів оплати
праці та інших виплат, на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсій, затвердженого
Постановою Кабінету міністрів України
від 18 травня 1998 року №697, на компенсацію
за невикористану відпустку не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» від
23.03.1999р. №539-XIV внесено зміни до Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»,
зокрема, у пункті 1 статті 2 Закону слова
"(крім виплат, передбачених Переліком
видів оплати праці та інших виплат, на
які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій, що затверджується Кабінетом
Міністрів України)" замінено словами
"(крім сум виплат, що не враховуються
при визначенні бази нарахування
страхових внесків відповідно до пункту
2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про прибутковий податок з
громадян")".

Згідно п.3 «Прикінцевих положень»
Закону №539-XIV від 23.03.1999р., до приведення
у відповідність із цим Законом
нормативно-правові акти діють у
частині, що не суперечить нормам цього
Закону.

Враховуючи, що застосування Переліку
видів оплати праці та інших виплат, на
які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій, затвердженого Постановою
Кабінету міністрів України від 18
травня 1998 року №697 суперечить нормам
Закону України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» від
23.03.1999р. №539-XIV, застосування його
відповідачем до спірних правовідносин
є безпідставним.

Відповідно до п.2 ст.5 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян", в редакції від
07.03.1998 року, суми виплат, що не
включаються до складу сукупного
оподатковуваного доходу громадян
відповідно до пункту 1 цієї статті, не
враховуються при визначенні бази
оподаткування податками і зборами, які
нараховуються на фонд оплати праці
відповідно до законодавства. Такими
виплатами згідно п. «г» ч.1 ст.5 Декрету,
є компенсаційні виплати в грошовій і
натуральній формі у межах норм,
передбачених чинним законодавством, за
винятком компенсації за невикористану
відпустку при звільненні.

Разом з тим, згідно п.22.10 статті 22 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22 травня 2003 року
№889-ІV, який набрав чинності з 01.01.2004
року, Декрет Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян"» від 26 грудня 1992 року №13-92
визнано таким, що втратив чинність,
крім розділу ІV у частині оподаткування
доходів фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю.

Закон України «Про податок з доходів
фізичних осіб» втратив чинність з
01.01.2011р., у зв'язку з прийняттям
Податкового кодексу України від
02.12.2010р.

З урахуванням вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
безпідставності висновків
контролюючого органу про порушення
позивачем у 2010 році п.2 Переліку видів
оплати праці та інших виплат, на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсій, затвердженого
Постановою Кабінету міністрів України
від 18 травня 1998 року №697 та п.2 ст.5
Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян".

Більш того, з 01 січня 2004 року набрав
чинності Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV,
відповідно до п.4 ч.2 ст.5 якого виключно
цим Законом визначаються, зокрема,
порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.
Згідно статті 19 зазначеного Закону
страхові внески нараховуються на суми
фактичних витрат на оплату праці
(грошового забезпечення) працівників,
що включають витрати на виплату
основної та додаткової заробітної
плати та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, у тому числі в
натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України «Про оплату праці», виплату
винагород фізичним особам за виконання
робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, а також на суми
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за
рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Аналогічне формулювання міститься в
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за №64/8663, та яка діяла на момент,
за який відповідачем встановлене
правопорушення.

Нормативним документом, який
розроблено відповідно до Закону
України «Про оплату праці», що визначає
складові фонду оплати праці, є
Інструкція зі статистики заробітної
плати, яка затверджена наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року №5 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 27 січня
2004 року за №114/8713 (далі - Інструкція №5).
Фонд оплати праці складається з фонду
основної заробітної плати, фонду
додаткової заробітної плати, інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, тобто з виплат, перелічених в
пп.2.1-2.3 Інструкції №5.

Відповідно до п.8 Прикінцевих положень
вказаного Закону, до набрання чинності
законом про спрямування частини
страхових внесків до Накопичувального
фонду: страхові внески, що
перераховуються до солідарної системи
(крім страхових внесків, що
перераховуються особами, зазначеними в
пунктах 3 і 4 статті 11 та у статті 12 цього
Закону, а також страхових внесків,
сплачуваних за осіб, зазначених у
пунктах 8, 13, 14 статті 11 цього Закону),
сплачуються страхувальниками та
застрахованими особами на умовах і в
порядку, визначених цим Законом, та в
розмірах, передбачених Законом України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" для відповідних
платників збору. Платники збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, визначені пунктами 5-10
статті 1 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування", сплачують збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в порядку та розмірах,
визначених зазначеним Законом;

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що суми грошових компенсацій
у випадках невикористання щорічних
(основної та додаткової) відпусток, які
включені до складу фонду додаткової
заробітної плати є базою для
нарахування страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, оскільки відносяться до
фонду оплати праці, а відтак,
нарахування позивачем страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в 2010
році у сумі 7933,39 грн. на фонд
нарахованої компенсації за
невикористану відпустку працівників
(окрім компенсації за невикористану
відпустку при звільненні працівників)
ВСП «Кримська дирекція залізничних
перевезень» є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду в цій
частині.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2013 року у справі № 804/6837/13-а
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

(Ухвалу у повному обсязі складено
25.07.2014р.)

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов