Справа № 826/5476/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5476/14
інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Горбань Н.І. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу товариство з
обмеженою відповідальністю «ТСМ ГРУП»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва у
справі за позовом товариство з
обмеженою відповідальністю «ТСМ ГРУП»
до відділу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві, третя особа:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «ТСМ ГРУП» (далі
Товариство або позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із позовом до відділу Державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві (далі ВДВС або відповідач), у
якому просило:

- скасувати постанову відповідача про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42489589 від 17 березня 2014 року з
примусового виконання постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві (далі Інспекція) про накладення
штрафу на ТОВ «ТСМ ГРУП» за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013
року;

- скасувати постанову відповідача про
арешт коштів боржника ВП № 42489589 від 07
квітня 2014 року, прийняту з примусового
виконання постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про накладення
штрафу на ТОВ «ТСМ ГРУП» за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 06
червня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправною та скасовано
постанову ВДВС про арешт коштів
боржника від 07 квітня 2014 року у
виконавчому провадженні ВП № 42489589 в
частині накладення арешту на кошти
Товариства, що містяться на рахунку: №
2325 в ПАТ КБ «Хрещатик» в сумі, що
складає 1 053 046 грн., в іншій частині
постанову ВДВС про арешт коштів
боржника від 07 квітня 2014 року у
виконавчому провадженні ВП № 42489589 -
залишено без змін.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Товариство посилається на
те, що суд першої інстанції при
скасуванні постанови відповідача про
арешту в частині, а не в повному обсязі,
вийшов за межі наданих йому
повноважень. Крім того, позивач вважає,
що відсутні передбачені статтею 52
Закону України «Про виконавче
провадження» підстави для накладення
арешту на грошові кошти Товариства,
оскільки постанова про відкриття
виконавчого провадження також
підлягає скасуванню судом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Інспекцією в листопаді 2013 року було
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності ТОВ «ТСМ
ГРУП» на автозаправному комплексі
«ОККО» на проспекті Ватутіна, 32 у
Дніпровському районі міста Києва.

За наслідками проведеної перевірки,
Інспекцією були складені акт перевірки
від 18.11.2013 року, протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 18.11.2013 року, припис від
18.11.2013 року.

Розглянувши матеріали справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності 26 листопада 2013 року
заступником начальника Інспекції
Алєксєєнком І.О. винесено постанови про
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
574/13/7/26-13/2611/03 та № 573/13/7/26-12/2611/03, якими
Товариство визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого,
відповідно абзацу 6 пункту 6 частини 2
статті 2, абзацу 3 пункту 5 частини 2
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штрафи в розмірах по 1 032 300
грн. в кожній із постанов.

Постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013
року Інспекцією було надіслано
рекомендованим листом з повідомленням
за належною адресою місцезнаходження
суб'єкта містобудування.

Оскільки від ТОВ «ТСМ ГРУП»
повідомлення щодо оскарження
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013
року до Інспекції не надходило, остання
була направлена до ВДВС для
примусового виконання.

11 березня 2014 року до відповідача від
Інспекції надійшла заява про примусове
виконання постанови Інспекції (від
06.03.2014 року за № 7/26-21/0603/05), в додатках до
якої був доданий зокрема оригінал
постанови № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013
року.

Розглянувши заяву стягувача, головним
державним виконавцем ВДВС відкрито
виконавче провадження ВП № 42489589 від 17
березня 2014 року з примусового
виконання постанови № 574/13/7/26-13/2611/03,
виданої 26.11.2013 року Інспекцією про
стягнення штрафу в розмірі 1 032 300 грн.

Вказаною постановою боржнику
встановлено строк на виконання
постанови в добровільному порядку в
семиденний термін з моменту отримання
постанови.

В процесі здійснення виконавчих дій по
виконавчому провадженню ВП № 42489589,
головним державним виконавцем
винесено постанову від 07 квітня 2014 року
про арешт коштів боржника, якою
накладено арешт на кошти, що містяться
на рахунку: № 2325 в ПАТ КБ
«Хрещатик» та належать боржнику: ТОВ
«ТСМ ГРУП» у межах суми: 2 085 346 грн.

Супровідним листом від 07.04.2014 року за №
639/12 постанова про арешт коштів
боржника від 07.04.2014 року була
направлена до виконання ПАТ КБ
«Хрещатик».

На адресу банку вказана постанова
надійшла 14.04.2014 року за вх. № 3156, до
Подільського відділення ПАТ КБ
«Хрещатик» - 16.04.2014 р. за вх. № 539.

Позивач із заявою від 16 квітня 2014 року
про ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження звернувся до
ВДВС, після ознайомлення з якими,
боржнику стало відомо про арешт його
коштів, що містяться на рахунку:
2325 в ПАТ КБ «Хрещатик», в межах
суми що значно перевищує постановою
Інспекції № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013 року
накладений штраф.

Позивач з листом від 17 квітня 2014 року
«Щодо арешту коштів на рахунку
товариства» звернувся до ПАТ КБ
«Хрещатик», в якому просив банк не
виконувати незаконні вимоги
державного виконавця.

Позивач не погоджуючись з постановами
відповідача про відкриття виконавчого
провадження № 42489589 від 17.03.2014 року та
про арешт коштів боржника від 07.04.2014
року у ВП № 42489589 звернутись до суду.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець зазначаючи в
оскаржуваній постанові про арешт
коштів боржника від 07.04.2014 року у
виконавчому провадженні ВП № 42489589 суму
в розмірі 2 085 346 грн., на яку накладено
арешт, коли сума штрафу у виконавчому
документі, що підлягає до сплати
позивачем становить 1 032 300 грн., вийшов
за межі наданих йому Законом № 606-XIV
повноважень, що стало наслідком
порушення прав та інтересів позивача.

Разом з цим, суд першої інстанції
дійшов висновку, що постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42489589 від 17.03.2014 року прийнята
державним виконавцем правомірно, тому
скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції.

Частиною другою статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження» №
606-XIV від 21 квітня 1999 року (далі Закон №
606-XIV) передбачено, що державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону №
606-XIV примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті
17 Закону № 606-XIV, відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи, як рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону №
606-XIV передбачено, що державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Згідно із частинами ч. 2, 3 статті 19
Закону № 606-XIV у заяві про відкриття
виконавчого провадження стягувач
вправі зазначити відомості, що
ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника.

У заяві про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання рішення про
майнове стягнення стягувач має право
просити державного виконавця накласти
арешт на майно та кошти боржника та
оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до статті 25 Закону № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Виконавчий документ, виданий на
підставі рішення, яким надано
відстрочку виконання, приймається
державним виконавцем до виконання
після закінчення строку відстрочки в
межах строку, встановленого для його
пред'явлення.

У разі відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом
про конфіскацію майна, стягнення
періодичних платежів, забезпечення
позовних вимог або якщо рішення
підлягає негайному виконанню строк,
встановлений частиною другою цієї
статті, не надається.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження може бути оскаржена
сторонами у десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

З вище вказаних норм вбачається, що
законодавцем не визначено чітких вимог
до форми заяви стягувача про примусове
виконання рішення.

Виконанню державною виконавчою
службою підлягають виконавчі
документи, які відповідають вимогам
статті 18 Закону № 606-XIV та строк
пред'явлення яких до виконання не
закінчився.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для відкриття виконавчого
провадження ВП № 42489589 була постанова
Інспекції про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013
року, яка в розумінні статті 17 Закону №
606-XIV є виконавчим документом.

За заявою стягувача № 7/26-21/0603/05 від
06.03.2014 року про примусове виконання
вказаної вище постанови, 17 березня 2014
року державний виконавець ВДВС відкрив
виконавче провадження ВП № 42489589.

Отже, підстав для невідкриття
виконавчого провадження або відмови у
відкритті виконавчого провадження у
відповідача не було, тому державний
виконавець під час відкриття
виконавчого провадження ВП № 42489589 діяв
у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Відсутність назви виду документа на
заяві стягувача № 7/26-21/0603/05 від 06.03.2014
року про примусове виконання постанови
Інспекції, на що вказує позивач, не є
обставиною для відмови у відкритті
виконавчого провадження при
дотриманні необхідних реквізитів та
даних, які дають державному виконавцю
всі підстави для такого відкриття.

Таким чином, постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП № 42489589 від
17.03.2014 року прийнята державним
виконавцем правомірно.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи позивача стосовно зазначених
державним виконавцем у постанові про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42489589 від 17.03.2014 року деяких
неточностей та описок, оскільки,
вказані описки не несуть в собі вагомих
підстав для визнання протиправним та
скасування обґрунтованого рішення.
Крім того, рішення з формальних підстав
не може бути скасоване.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відмову у
задоволенні позовної вимоги щодо
скасування постанови відповідача про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42489589 від 17.03.2014 року.

Згідно із частинами 2, 4 статті 52 Закону
№ 606-XIV стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

Відповідно до статті 52 Закону № 606-XIV в
разі звернення стягнення на кошти
боржника, суми коштів, яка необхідна
для задоволення вимог стягувача,
державний виконавець має діяти за
аналогією закону і керуватися в такому
випадку приписами частини 6 статті 52
Закону № 606-XIV, яка регулює розмір і
обсяг звернення стягнення на майно
боржника, що необхідні для виконання за
виконавчим документом.

Отже, державний виконавець зазначаючи
в оскаржуваній постанові про арешт
коштів боржника від 07.04.2014 року у
виконавчому провадженні ВП № 42489589 суму
в розмірі 2 085 346 грн., на яку накладено
арешт, коли сума штрафу у виконавчому
документі, що підлягає до сплати
позивачем становить 1 032 300 грн., вийшов
за межі наданих йому Законом № 606-XIV
повноважень, що стало наслідком
порушення прав та інтересів ТОВ «ТСМ
ГРУП».

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що постанова ВДВС про арешт
коштів боржника від 07.04.2014 року у
виконавчому провадженні ВП № 42489589
підлягає скасуванню в частині, що
перевищує 1 032 300 грн., а в іншій частині -
є обґрунтованою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариство з
обмеженою відповідальністю «ТСМ ГРУП»
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 06 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст складено 04.08.2014

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Горбань Н.І.