Справа № 2а-14502/10/2070
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 липня 2014 року м. Київ
В/800/3297/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Муравйова О.В., Шипуліної Т.М., Юрченко
В.П.,перевіривши заяву Товариства
з обмеженою відповідальністю «МЕНКО
ЛТД»

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
17.04.2014

у справі № 2а-14502/10/2070 (№ К/9991/51201/11
номер справи у Вищому
адміністративному суді України)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕНКО ЛТД»

до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕНКО ЛТД»
звернулося до Верховного Суду України
із заявою про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
17.04.2014 у названій справі.

Відповідно до статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
(зі змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про
судоустрій і статус суддів»), заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 2392 та 240 Кодексу
адміністративного судочинства України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Згідно статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
12.03.2014 заявник посилається на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме: підпунктів
7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копії: ухвали Вищого
адміністративного суду України від
23.10.2007 у справі № 2/344 (№ К-9720/06 - номер
справи у Вищому адміністративному суді
України), ухвали Вищого
адміністративного суду України від
18.06.2013 у справі № 2-а-9482/08/1570 (№ К-40982/10 -
номер справи у Вищому
адміністративному суді України),
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 09.07.2013 у справі № 2а-6935/11/1370
(№ К/9991/49822/12 - номер справи у Вищому
адміністративному суді України),
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 24.09.2013 у справі № 2а-7111/10/0470
(№ К/9991/31844/11 - номер справи у Вищому
адміністративному суді України),
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 02.12.2013 у справі № 2а-1670/5701/12
(№ К/800/12276/13 - номер справи у Вищому
адміністративному суді України), у
яких, на його думку, згадані норми
матеріального права застосовано
інакше, ніж у даній справі.

Між тим, як вбачається зі змісту заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕНКО ЛТД» та
додатків, доданих до неї, фактичні
обставини справи, що розглядаються,
відмінні від тих, на які посилається
заявник на обґрунтування наявності
підстав для перегляду справи.

Приписи статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції саме
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Зокрема, у рішенні касаційного суду,
яке заявник просить переглянути,
зазначено, що судом апеляційної
інстанції встановлено, що в наданих
позивачем звітах про виконання робіт
не відображено конкретного
персонального підходу до надання
послуг, не зазначено кількості товару,
який належить позивачем та який було
викладено на полицях магазину. Окрім
формальних вимог щодо наявності у
платника належним чином оформлених
податкових накладних, визначальною
умовою реалізації права платника на
податковий кредит (який в подальшому
бере участь в розрахунку суми
бюджетного відшкодування), є
реальність її здійснення в рамках
провадження господарської діяльності
платника. У зв'язку з цим, суд
апеляційної інстанції, оцінивши
вказані обставини у сукупності та
дослідивши наявні у справі документи,
подані платником на підтвердження
понесених витрат по взаємовідносинах
за контрагентом, дійшов висновку, що
первинні документи не підтверджують
реальність господарських операцій
підприємства з його контрагентами.

У рішеннях ж Вищого адміністративного
суду України, на які посилається
заявник, як приклад різного
застосування норм матеріального права,
судами встановлено, що позивачем
доведено реальність господарських
операцій, наявними у справах
первинними документами.

З огляду на викладене, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що у
викладених випадках відсутня
подібність правовідносин, оскільки
обставини кожної конкретної справи
різні.

Приписи статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції саме
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстав для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі немає.

Керуючись ст.ст. 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «МЕНКО ЛТД» у допуску
справи № 2а-14502/10/2070 (№ К/9991/51201/11 номер
справи у Вищому адміністративному суді
України) до провадження для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
17.04.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя(підпис)А.М. ЛосєвА.М.
ЛосєвСудді:(підпис)Л.І. Бившева Л.І.
Бившева (підпис)О.В. Муравйов В.В.
Кошіль (підпис)Т.М. ШипулінаО.В.
Муравйов (підпис)В.П. ЮрченкоТ.М.
Шипуліна