Справа № 819/555/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/555/14-a

09 квітня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання
Мельник Ю.С.,

за участю представника позивача Кіцана
А.Л.,

представників відповідачів Завацької
І.М., Світлика О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ватра-Укр» до
управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі, управління Пенсійного
фонду України в Тернопільському районі
про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ватра-Укр» (далі -
ТзОВ «Ватра-Укр», позивач) звернулося
до суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі (далі - УПФУ в місті
Тернополі, відповідач 1), управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі (далі - УПФУ в
Тернопільському районі, відповідач 2), в
якому з урахуванням змін та уточнень
позовних вимог (а. с. 30-32) просило:

- визнати протиправними дії УПФУ в
місті Тернополі по оформленню
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», з грудня 2013 року на суму
27923,95 грн.;

- визнати протиправними дії УПФУ в
місті Тернополі по оформленню
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з грудня 2013
року на суму 85081,59 грн.;

- визнати протиправними дії УПФУ в
Тернопільському районі по оформленню
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з грудня 2013
року на суму 24112,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступними обставинами.

УПФУ в місті Тернополі та УПФУ в
Тернопільському районі направлено
позивачу розрахунки фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», з
грудня 2013 року на загальну суму 137117,90
грн. Дії щодо направлення таких
розрахунків на адресу ТзОВ «Ватра-Укр»
позивач вважає протиправними, оскільки
до таких розрахунків включені суми
пенсій по пенсіонерах після досягнення
ними пенсійного віку, передбаченого
статтею 12 Закону Україну «Про пенсійне
забезпечення», а саме по колишніх
працівниках (жінках), які досягли 55
річного віку: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 На даний час
чинним законодавством збільшено
пенсійний вік до 60 років і
відповідачами пред'являються до
відшкодування суми виплачених
пільгових пенсій після досягнення
особами 55 років, що погіршує становище
позивача.

Крім того, на думку позивача,
відповідачами при проведенні
розрахунків фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій не
взято до уваги те, що пенсіонери
працювали й на інших підприємствах, а
тому такі витрати мають обчислюватись
пропорційно до стажу роботи на кожному
з підприємств. Також позивач зазначає,
що розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, як
вбачається з їх змісту направлялись не
на ТзОВ «Ватра-Укр», а на ВАТ «Ватра»,
яке припинило свою діяльність. В
обґрунтування позовних вимог позивач
також посилається на положення статей
19, 55, 58 Конституції України та вказує на
незадовільний фінансовий стан
підприємства і надмірну суму
відшкодування пільгових пенсій по 158
пенсіонерах.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених в адміністративному
позові (з змінами і уточненнями) (а. с.
30-32), просив позовні вимоги
задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача 1 адміністративний позов
не визнала з підстав, наведених у
запереченні проти позову від 26.03.2014
року № 6086/10 (а. с. 18-21), та пояснила суду
таке.

УПФУ в місті Тернополі направлялись
розрахунки фактичних витрат позивачу
відповідно до положень частини 2
розділу ХV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (з
наступними змінами та доповненнями),
який передбачав, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зазначеним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» питання про
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених, зокрема,
відповідно до пунктів «б» - «з» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», було
врегульовано Законом України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до положень
якого позивач є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
забезпечення, а об'єктом оподаткування
є також фактичні витрати на виплату і
доставку пільгових пенсій до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(абзац четвертий пункту 1 статті 2
Закону).

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
добровільної сплати єдиного внеску» №
184-VІІ від 04.04.2013 року, який набрав
чинності з 28.04.2013 року, в абзаці
четвертому пункту 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» слова і
цифри «статтею 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» замінено
словами і цифрами «статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Таким чином, представник відповідача 1
вважає, що позивач повинен
відшкодовувати Пенсійному фонду
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якого особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років, а не до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
Україну «Про пенсійне забезпечення».

Щодо посилання позивача на факт
надіслання оскаржуваних розрахунків
на ВАТ «Ватра», а не на ТзОВ «Ватра-Укр»,
то представник УПФУ в місті Тернополі
зазначила, що останнє є
правонаступником ВАТ «Ватра» і
фактично розрахунки направлялись на
ТзОВ «Ватра-Укр». Представник
відповідача 1 просила у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні представник
відповідача 2 позовні вимоги не визнав
з підстав, зазначених у запереченні
проти адміністративного позову від
01.04.2014 року № 708/10 (а. с. 43-44), та надав
пояснення аналогічні поясненням
представника відповідача 1, просив в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази, приходить до висновку,
що в задоволенні адміністративного
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «Ватра-Укр»
зареєстроване як юридична особа,
створене внаслідок реорганізації
шляхом перетворення відкритого
акціонерного товариства «Ватра» (далі -
ВАТ «Ватра») у ТзОВ «Ватра-Укр» на
основі рішення загальних зборів
акціонерів ВАТ «Ватра» від 17.04.2009 року,
ТзОВ «Ватра-Укр» є правонаступником
усіх прав та обов'язків ВАТ «Ватра», що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб - підприємців станом на
14.03.2014 року (а. с. 22-26), листом ТзОВ
«Ватра-Укр» від 26.09.2012 року № 107/27 про
створення та реорганізацію товариства
(а. с. 27-28). Факт правонаступництва ТзОВ
«Ватра-Укр» усіх прав та обов'язків ВАТ
«Ватра» у процесі реорганізації
представник позивача не заперечував у
судовому засіданні. ТзОВ «Ватра-Укр»
взяте на обліку в УПФУ в місті
Тернополі як платник страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування (а. с. 51).

УПФУ в місті Тернополі проведено та
направлено позивачу розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», з грудня 2013 року по 27
пенсіонерах на суму 27923,95 грн. (а. с. 6);
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з грудня 2013
року по 90 пенсіонерах на суму 85081,59 грн.
(а. с. 7-9).

УПФУ в Тернопільському районі (за
місцем призначення пенсії частині
пенсіонерів) проведено та направлено
позивачу через УПФУ в місті Тернополі
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з грудня 2013
року по 30 пенсіонерах на суму 24112,36 грн.
(а. с. 10-11).

Дані розрахунки, серед іншого, містять
повні відомості про осіб, яким
призначена пенсія на пільгових умовах,
дату призначення пенсії та дату
досягнення пенсійного віку,
відповідний стаж роботи на даному
підприємстві, що враховано при
обчисленні плати, а також частку плати
до Пенсійного фонду підприємством
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Позивач дії органів Пенсійного фонду
України по оформленню таких
розрахунків вважає протиправними.

До спірних правовідносин суд
застосовує наступні правові норми.

Згідно із пунктом «а» частини першої
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (з
наступними змінами та доповненнями) на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, при досягненні певного віку та
стажу роботи працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць, а саме: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах; жінки - після
досягнення 45 років і при стажі роботи
не менше 15 років, з них не менше 7 років 6
місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Пунктами «б» - «з» частини першої
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено підстави та
категорії працівників, які мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи, на пільгових умовах.
Зокрема, на пільгових умовах мають
право на пенсію працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Відповідно до частини другої розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-IV (з наступними змінами та
доповненнями) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

До набрання чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» питання про
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених, зокрема,
відповідно до пунктів «б» - «з» частини
першої статті 13 Закону «Про пенсійне
забезпечення», було врегульовано
Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР,
відповідно до положень якого позивач
входив до переліку платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
забезпечення. Так, згідно із пунктом 1
частини першої статті 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Відповідно до абзацу четвертого пункту
1 статті 2 цього ж Закону (в редакції, яка
діяла до 27.04.2013 року включно), для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що право на
пенсію за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років; жінки - після
досягнення 55 років.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
добровільної сплати єдиного внеску» №
184-VІІ від 04.04.2013 року (який набрав
чинності з 28.04.2013 року) в абзаці
четвертому пункту 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» слова і
цифри «статтею 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» замінено
словами і цифрами «статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 28.04.2013 року відповідно до
абзацу четвертого пункту першого
статті 2 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

У даному випадку спірним є питання
відшкодування підприємством пільгових
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
колишнім працівникам позивача, які
досягли 55 річного віку: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, тобто
досягли пенсійного віку, передбаченого
статтею 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» №
3668-VІ від 08.07.2011 року (чинного з 01.10.2011
року) внесено зміни до статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
збільшено пенсійний вік до 60 років; до
досягнення віку, встановленого абзацом
першим цієї статті, право на пенсію за
віком мають жінки 1961 року народження і
старші після досягнення ними такого
віку: 55 років - які народилися до 30
вересня 1956 року включно; 55 років 6
місяців - які народилися з 1 жовтня 1956
року по 31 березня 1957 року; 56 років - які
народилися з 1 квітня 1957 року по 30
вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1957 року по 31
березня 1958 року; 57 років - які
народилися з 1 квітня 1958 року по 30
вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1958 року по 31
березня 1959 року; 58 років - які
народилися з 1 квітня 1959 року по 30
вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1959 року по 31
березня 1960 року; 59 років - які
народилися з 1 квітня 1960 року по 30
вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1960 року по 31
березня 1961 року; 60 років - які
народилися з 1 квітня 1961 року по 31
грудня 1961 року.

Статтею 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що цей Закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Виключно цим Законом
визначаються, серед іншого, умови
набуття права та порядок визначення
розмірів пенсійних виплат; пенсійний
вік чоловіків та жінок, при досягненні
якого особа має право на призначення
пенсії за віком. Таким чином, норми
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є спеціальними для
правовідносин, що склались у системі
пенсійного забезпечення. Стаття 26
даного Закону визначає умови
призначення пенсії за віком. Винятків,
які б передбачали зменшення пенсійного
віку на підставі інших законодавчих
актів, цей закон не містить.

Отже, працівники мають право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», до досягнення
віку передбаченого законодавством,
діючим на час досягнення такого віку,
тобто віку, визначеного статтею 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Закон України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає порядок справляння та
використання збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
об'єктом оподаткування якого є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Враховуючи наведене, Закон України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» є спеціальним
законом, який регулює порядок
справляння збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

За таких обставин, слід прийти до
висновку, що при визначенні пенсійного
віку, до настання якого ТзОВ
«Ватра-Укр» повинно відшкодовувати
органам Пенсійного фонду України
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій колишнім
працівникам, які отримали пенсію за
віком на пільгових умовах, слід
керуватись нормами статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Таким чином, право на призначення
пенсії за віком у ОСОБА_4 настає 17.06.2014
року, ОСОБА_5 - 11.09.2014 року, ОСОБА_6 - 17.05.2016
року, ОСОБА_7 - 30.09.2015 року, ОСОБА_8 - 12.09.2014
року, ОСОБА_9 - 01.06.2015 року, ОСОБА_10 - 24.07.2015
року, ОСОБА_11 - 27.09.2015 року, ОСОБА_12 -
12.09.2015 року, ОСОБА_13 - 04.09.2015 року, ОСОБА_14
- 14.05.2016 року, на даний час вони
отримують пенсію на пільгових умовах
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», у зв'язку з чим позивач
зобов'язаний відшкодовувати витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
до досягнення зазначеними особами
пенсійного віку, що передбачений
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Процедура відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій
визначена Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду № 21-1 від
19.12.2003 року, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663 (з наступними змінами та
доповненнями).

Відповідно до пункту 6.1
Інструкції, відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» застрахованим
особам, які працювали або працюють на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, у розмірі 100
відсотків і фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій працівникам,
зайнятим повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, у розмірі 100
відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених з 2012
року.

Пунктом 6.2 даної Інструкції
передбачено, що витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які мають
стаж, що дає право на призначення цих
пенсій на декількох підприємствах,
покриваються цими підприємствами
пропорційно стажу роботи з урахуванням
вимог абзацу третього підпункту 1
пункту 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

У розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», з
грудня 2013 року по пенсіонерах, які
перебували у трудових відносинах з
позивачем, визначена відповідна частка
плати ТзОВ «Ватра-Укр» з урахуванням
стажу роботи на даному підприємстві
таких осіб.

Згідно з пунктами 6.4, 6.8 Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

У разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації (пункт 6.9 Інструкції).

У спірному випадку пенсія колишнім
працівникам ТзОВ «Ватра-Укр» (ВАТ
«Ватра») була призначена УПФУ в місті
Тернополі та УПФУ в Тернопільському
районі, а тому правомірно саме ці
органи Пенсійного фонду згідно з
вимогами пунктів 6.4, 6.9 Інструкції
готували розрахунки фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
та через УПФУ в місті Тернополі (орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
відповідача) надсилали ТзОВ
«Ватра-Укр».

Таким чином, враховуючи встановлені
судом обставини справи та наведенні
положення чинного законодавства, слід
прийти до висновку, що відповідачами
правомірно та підставно визначались
суми для відшкодування ТзОВ
«Ватра-Укр» фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій з
грудня 2013 року. Відповідачами доведено
обов'язок ТзОВ «Ватра- Укр» проводити
відшкодування таких фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, зокрема, по громадянах, які на
даний час отримують пенсію на
пільгових умовах відповідно до пунктів
«а», «б» - «з» частини першої статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
зазначеними особами пенсійного віку,
що передбачений статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Щодо обґрунтувань позивача про те, що в
розрахунках зазначено про їх
направлення на адресу ВАТ «Ватра», яке
припинило свою діяльність, а не ТзОВ
«Ватра-Укр», то суд враховує надані
представниками сторін пояснення та
докази, які підтверджують, що ТзОВ
«Ватра-Укр» є правонаступником
створеного внаслідок реорганізації
шляхом перетворення ВАТ «Ватра».
Фактично розрахунки направлені за
місцезнаходженням ТзОВ «Ватра-Укр»
(місто Тернопіль, вулиця Микулинецька,
46) та отримані товариством. Зазначення
адресатом таких розрахунків ВАТ
«Ватра», а не ТзОВ «Ватра-Укр», не є
підставою для визнання протиправними
дій відповідачів щодо оформлення цих
розрахунків. Крім того, судом враховано
вимоги пункту 6.3 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, згідно з яким у разі
ліквідації або зміни власника
підприємства суми зазначених витрат
Пенсійному фонду вносять
правонаступники.

Щодо скрутного фінансового становища
ТзОВ «Ватра-Укр», то пенсійним
законодавством не встановлено пільг по
звільненню від сплати фактичних витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
залежно від майнового стану платника, а
тому такі обґрунтування позивача судом
до уваги не беруться.

Статтею 11 КАС України встановлено
принцип змагальності сторін,
відповідно до якого розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу; в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідачі під час
формування та направлення розрахунків
діяли на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Протиправності в їх діях щодо
оформлення розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій з грудня 2013 року судом
не встановлено, у зв'язку з чим позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «Ватра-Укр» до
управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі, управління Пенсійного
фонду України в Тернопільському районі
про визнання протиправними дій по
оформленню розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій з грудня 2013 року
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України (оголошення
вступної та резолютивної частини
постанови), а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

В повному обсязі постанова складена 14
квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя
Чепенюк О.В.