Справа № 819/552/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/552/14-a

30 квітня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання
Калиняк О.В.,

за участю представника позивача
Вальчук І.М.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області до ОСОБА_3 про
зобов'язання демонтувати самочинно
зведену прибудову,

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області (далі -
Інспекція ДАБК у Тернопільській
області, позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_3 про
зобов'язання за власний рахунок
демонтувати самочинно зведену
прибудову до житлового квартирного
будинку по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступними обставинами.

Інспекцією ДАБК у Тернопільській
області 08.07.2011 року проведено перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів та правил
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, якою
встановлено, що відповідач самовільно
проводить будівельні роботи з
відновлення та добудови (розширення)
господарської споруди без проектної
документації, без зареєстрованої в
органах держархбудконтролю декларації
про початок виконання будівельних
робіт на земельній ділянці не
відведеній для таких потреб, чим
порушено вимоги статті 27 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
статті 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Також ОСОБА_3 самовільно
влаштовано тамбур з легких конструкцій
на бетонній основі, що перешкоджає
повноцінно використовувати спільну
земельну ділянку з сусідами
Іваніцькими. Відповідач неодноразово
притягувалась до адміністративної
відповідальності за правопорушення,
передбачені статтями 96, 188-42 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (КУпАП). Для усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
Інспекцією ДАБК у Тернопільській
області виносились відповідні приписи
від 29.07.2013 року та 05.11.2013 року, проте
демонтаж тамбура не проведено.

Позивач відповідно до вимог статті 38
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та статті 376
Цивільного кодексу України просить
зобов'язати громадянку ОСОБА_3 за
власний рахунок демонтувати самочинно
зведену прибудову до житлового
квартирного будинку по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала з
підстав, наведених у позовній заяві,
додаткових поясненнях від 28.04.2014 року
(а. с. 95-100), а також зауважила, що до
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 здійснила
прибудову, що прилягає до зовнішньої
стіни будинку, а саме прибудову тамбура
з легких конструкцій на бетонній
основі, що в розумінні ДБН В.3.2-2-2009
«Житлові будинки. Реконструкція та
капітальний ремонт» є реконструкцією
житлового будинку. Для здійснення
реконструкції об'єкту відповідач
згідно з вимогами статті 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»
та статті 26 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
повинна була отримати вихідні дані,
розробити проектну документацію та її
затвердити, подати до органів
держархбудконтролю декларацію про
початок виконання будівельних робіт
щодо об'єкта будівництва, який належить
до ІІ категорії складності, та
зареєструвати декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації.
Оскільки відповідач не привела
реконструкцію квартири у
відповідність до вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності, не
виконала неодноразові приписи
Інспекції ДАБК у Тернопільській
області, а таке будівництво
(реконструкція) порушує права інших
осіб - власників суміжної квартири,
перешкоджаючи заїзду до господарських
споруд, що знаходяться на даній
земельній ділянці, при цьому інший
заїзд на прибудинкову територію
відсутній, то позивач звернувся до суду
про знесення самочинно збудованого
об'єкту. Представник позивача просила
адміністративний позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні 29.04.2014
року, представник відповідача позовні
вимоги не визнали, кожен зокрема, з
мотивів, викладених у запереченнях
проти адміністративного позову від
15.04.2014 року (а. с. 71-72), та зазначили, що
будь-яка прибудова чи незаконне
будівництво ОСОБА_3 не проводились. Так,
відповідач пояснила, що у 1988 році
отримала квартиру АДРЕСА_1, а у 2002 році
її приватизувала. Площадка (поріг)
перед входом до вхідних дверей
квартири була відразу, а в подальшому у
2011 році для того, щоб вхідні двері не
псувалися під впливом опадів було
відновлено (облаштовано) над даною
площадкою навіс та бокові стінки до
навісу з скляних конструкцій; вважає,
що будівельні роботи, які виконувались,
не потребують дозволу Інспекції ДАБК у
Тернопільській області. Також
зазначила, що у 2011 році за її
замовленням проектною організацією
було виготовлено ескізний проект для
влаштування внутрішнього тамбура до
квартири (долучений до матеріалів
справи), проте інша документація не
розроблялася, так як при подальшому
зверненні до органів
держархбудконтролю їй усно роз'яснено,
що необхідності отримання дозволу
(погодження) такого будівництва
(реконструкції) немає.

Представник відповідача зазначив, що
дану прибудову (тамбур) не можна
вважати самочинним будівництвом,
оскільки позивачем не надано суду
будь-яких доказів того, що власник
земельної ділянки Тернопільська
міська рада, заперечує проти прибудови
ОСОБА_3 до квартири такого тамбура, як і
не надано доказів збільшення площі
квартири внаслідок будівництва
(реконструкції) об'єкта. Окремі
порушення при облаштуванні
відповідачем тамбура могли мати місце,
проте вони не свідчать про
самочинність будівництва, а тому
підстав для задоволення позовних вимог
Інспекції ДАБК у Тернопільській
області про зобов'язання ОСОБА_3
демонтувати самочинно зведену
прибудову до житлового квартирного
будинку немає, відтак, просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В ході судового розгляду були допитані
свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, показання свідків,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з наступних мотивів та
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та членам
її сім'ї ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 належить
на праві спільної сумісної власності
квартира АДРЕСА_1, про що 20.12.2002 року
видано Тернопільським міським бюро
технічної інвентаризації свідоцтво на
право власності на житло (а. с. 32).
Відповідно до технічної
характеристики квартири її загальна
площа становить 41,0 кв.м, квартира
складається з двох кімнат площею 25,0
кв.м, кухні 7,2 кв.м, ванни поєднаної з
вбиральнею - 4,2 кв.м, коридора - 4,6 кв.м.,
відсутні передпокій, веранда (а. с. 30). До
матеріалів справи долучена копія
технічного паспорту на квартиру,
оригінал якого оглянуто у судовому
засіданні, що містить план будинку та
план квартири.

Також судом встановлено, що Інспекцією
ДАБК у Тернопільській області 08.07.2011
року під час розгляду заяви ОСОБА_8 (що
мешкає за адресою: АДРЕСА_3) проведено
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (подружжя) за
адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої
встановлено порушення вимог статті 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», статті 27
Закону України «Про архітектурну
діяльність». Так, ОСОБА_3, ОСОБА_4
проводять самовільно будівельні
роботи з відновлення та добудови
(розширення) господарської споруди без
проектної документації та без
зареєстрованої декларації про початок
виконання будівельних робіт на землях
комунальної власності на подвір'ї
квартирного будинку по АДРЕСА_1. Крім
того, ними самовільно влаштовано
тамбур з легких конструкцій на
бетонній основі (східцях), в результаті
чого обмежено просвіт (до 2,18 м) від
огорожі до будинку, що
використовується для доступу
автотранспортом в глибину двору до
господарських споруд, оскільки
спеціально облаштований заїзд
відсутній, чим перешкоджають
повноцінно використовувати спільну
земельну ділянку із сусідами
Іваніцькими (а. с. 8, 103-105).

08.07.2011 року Інспекцією ДАБК у
Тернопільській області видано припис
ОСОБА_3 № 52-18/11Б про зобов'язання
усунути порушення вимог чинного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності (а. с. 103), а 15.07.2011 року
постановою про адміністративне
правопорушення у сфері містобудування
№ 52-18/11Б ОСОБА_3 притягнуто до
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною першою статті 96
КУпАП, за недодержання будівельних
норм, державних стандартів, норм і
правил під час проектування і
будівництва, та накладено стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а. с.
8). Зазначені припис, постанова не
оскаржувались.

В подальшому у зв'язку із новим
зверненням ОСОБА_8 Інспекцією ДАБК у
Тернопільській області 29.07.2013 року на
підставі наказу № 718-пр від 29.07.2013 року,
направлення № 613 від 29.07.2013 року,
відповідно до пункту 7 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю» № 553 від 23.05.2011 року,
доручення Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 23.07.2013 року № 40-3233-1 в
присутності ОСОБА_3 проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності при
проведені добудови до квартири
АДРЕСА_1, про що складено відповідний
акт від 29.07.2013 року (а. с. 11-13). В даному
акті перевірки описані наведені вище
обставини щодо самовільного
облаштування у 2011 році тамбура з легких
конструкцій на бетонній основі
(східцях) до квартири. Акт перевірки
вручений ОСОБА_3, зауважень щодо
здійснення перевірки в останньої не
було.

За результатами даної перевірки
встановлено порушенням вимог статті 27
Закону України «Про архітектурну
діяльність», статті 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та 29.07.2013 року Інспекцією
ДАБК у Тернопільській області видано
ОСОБА_3 припис про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
яким вимагалось провести демонтаж
тамбура з легких конструкцій на
бетонній основі (східцях) за адресою
АДРЕСА_1 в термін до 29.10.2013 року.
Примірник припису одержала ОСОБА_3
наручно, про що свідчить відповідна
розписка на приписі (а. с. 14).

В подальшому 05.11.2013 року Інспекцією
ДАБК у Тернопільській області на
підставі наказу № 1557-пр від 04.11.2013 року,
направлення № 1404 від 04.11.2013 року,
відповідно до пункту 7 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю» № 553 від 23.05.2011 року, за участі
ОСОБА_3 проведено позапланову
перевірку виконання вимог припису від
29.07.2013 року, про що складено акт від
05.11.2013 року (а. с. 15-18). Перевіркою
встановлено, що вимоги припису не
виконані, демонтаж об'єкта не
здійснений, чим порушено абзац другий
пункту 14 постанови Кабінету Міністрів
України від 23.05.2013 року «Про
затвердження порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю».

За наслідками перевірки 05.11.2013 року
винесено припис з вимогою провести
демонтаж тамбура з легких конструкцій
на бетонній основі (східцях) за адресою:
АДРЕСА_1 в термін до 15.11.2013 року, який
05.11.2013 року вручений ОСОБА_3, а 12.11.2013
року прийнято постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 938/13,
якою ОСОБА_3 притягнуто до
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною першою статті
188-42 КУпАП, за невиконання законних
вимог (приписів) посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, та накладено на неї стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.
Припис Інспекції ДАБК у Тернопільській
області не оскаржувався та не
виконаний.

Суд при вирішенні справи застосовує до
спірних правовідносин наступні
правові норми.

Правові та організаційні засади
здійснення архітектурної діяльності,
спрямованої на формування
сприятливого життєвого середовища,
досягнення естетичної виразності,
економічної доцільності і надійності
будинків, споруд та їх комплексів
визначаються Законом України «Про
архітектурну діяльність» від 20.05.1999
року № 687-XIV.

Статтею 10 даного Закону передбачено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснюється для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих
правил забудови населених пунктів,
вимог вихідних даних, а також з метою
захисту державою прав споживачів
будівельної продукції. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з пунктами 1, 5 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами, такий
контроль здійснюється у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок. Підстави для проведення
позапланової перевірки визначені в
пункті 7 даного Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем проведено позапланові
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_1 правомірно, з
підстав, передбачених пунктом 7 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
зокрема, за зверненням фізичної особи
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства,
яке надійшло 22.07.2013 року на урядову
гарячу лінію Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від ОСОБА_8, та дорученням
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України від 23.07.2013 року (а. с.
9-11); з метою перевірки виконання
суб'єктом містобудівної діяльності
вимог приписів інспекції (а. с. 15).

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт; у разі
необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) складає припис. Припис -
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства.

За результатами позапланових заходів
на підставі відповідних актів
перевірки Інспекцією ДАБК у
Тернопільській області видано два
приписи від 29.07.2013 року та 05.11.2013 року. З
пояснень осіб, які беруть участь у
справі, вбачається, що відповідачем
приписи не оскаржувались, а також
ОСОБА_3 не проведено їх виконання, тобто
не проведено демонтаж самочинно
збудованої прибудови до квартири -
тамбура з легких конструкцій на
бетонній основі (східцях) за адресою:
АДРЕСА_1, доказів протилежного
сторонами суду не надано.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Статтею 27 Закону України «Про
архітектурну діяльність» передбачено,
що замовники та підрядники під час
створення об'єкта архітектури
зобов'язані, серед іншого,
забезпечувати будівництво об'єктів
архітектури згідно з робочою
документацією, застосовувати
будівельні матеріали, вироби і
конструкції, які відповідають
державним стандартам, нормам і
правилам і такі, що пройшли
сертифікацію, якщо вона є обов'язковою;
не порушувати під час організації і
виконання будівельних робіт законні
права та інтереси користувачів
прилеглих земельних ділянок, власників
розташованих на них будинків і споруд,
відшкодовувати завдані їм збитки
відповідно до закону.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року № 3038-VI проектування та
будівництво об'єктів здійснюється
власниками або користувачами
земельних ділянок у такому порядку: 1)
отримання замовником або
проектувальником вихідних даних; 2)
розроблення проектної документації та
проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3)
затвердження проектної документації; 4)
виконання підготовчих та будівельних
робіт; 5) прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів; 6)
реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

Статтею 29 цього ж Закону визначено, що
основними складовими вихідних даних є:
1) містобудівні умови та обмеження; 2)
технічні умови; 3) завдання на
проектування. Завдання на проектування
об'єктів будівництва складається і
затверджується замовником за
погодженням із проектувальником.

Відповідно до статті 31 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» проектна документація на
будівництво об'єктів розробляється у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.

Статтею 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що замовник має право
виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності;

3) видачі замовнику органом
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволу на виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить до об'єктів
будівництва II категорій складності,
тому виконання робіт по будівництву
(під яким мається на увазі нове
будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
такого об'єкта має здійснюватись
відповідно до затвердженої проектної
документації та реєстрації органом
державного архітектурно-будівельного
контролю декларації про початок
виконання будівельних робіт.

Даючи оцінку доводам позивача та
запереченням відповідача в частині
того чи мала місце реконструкція
спірної квартири, суд застосовує такі
положення закону.

Відповідно до ДБН В.3.2-2-2009
«Житлові будинки. Реконструкція та
капітальний ремонт» реконструкція
житлового будинку - це перебудова
житлового будинку з метою поліпшення
умов проживання, експлуатації, зміни
кількості житлових квартир, загальної
і житлової площі тощо у зв'язку зі
зміною геометричних розмірів,
функціонального призначення, заміною
окремих конструкцій, їх елементів,
основних техніко-економічних
показників (Закон України «Про
комплексну реконструкцію кварталів
(мікрорайонів) застарілого житлового
фонду»).

Прибудова - вид реконструкції, при
якій збільшується площа забудови
житлового будинку шляхом створення
нових приміщень, що безпосередньо
прилягають до зовнішніх стін будинку.

Як вбачається з ескізного проекту
будинковолодіння АДРЕСА_1, плану
першого поверху існуючого та проекту,
виконаного у 2011 році ТВП
«Тернопільархпроект» на замовлення
ОСОБА_4 «Для влаштування внутрішнього
тамбура в квартиру АДРЕСА_1» (а. с. 81-83),
перед входом до квартири була
облаштована площадка (східці), а згідно
з проектом передбачалась прибудова на
даній площадці тамбура, зовнішні стіни
якого складалися з підмурівка та
конструкцій у вигляді вітражів, тамбур
примикав до зовнішніх огороджувальних
конструкцій основної споруди. Згідно з
наведеними в ескізному проекті
обмірами площа тамбура становила 1,9
кв.м.

Відповідно до пункту 3.1 ДБН
А.2.2-3-2004 «Проектування. Склад, порядок
розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва» ескізний проект
розробляється для принципового
визначення вимог до містобудівних,
архітектурних, художніх, екологічних
та функціональних рішень об'єкта,
підтвердження можливості створення
об'єкта цивільного призначення.
Ескізний проект розробляється
проектною організацією на підставі
завдання на проектування та вихідних
даних.

Таким чином, наведене свідчить, що
до 2011 року був відсутній тамбур -
прибудова до зовнішньої стіни квартири
АДРЕСА_1, існувала лише площадка перед
входом до приміщення. В подальшому
виконані будівельні роботи з
облаштування підмурівка та вітражів з
скляних конструкцій, що
підтверджується також поясненнями
ОСОБА_3, показаннями свідків ОСОБА_9
(чоловік відповідачки, проживає в даній
квартирі), ОСОБА_5 (майстер дільниці
ТзОВ «КомЕнерго-Тернопіль», що
здійснює обслуговування даного
будинку та прибудинкової території) та
фотоматеріалами (а. с. 33-37). Як пояснила
відповідач, вона з чоловіком мали намір
виготовити проектну документацію на
будівництво об'єкта, про що також
свідчить замовлення у проектній
організації ескізного проекту. Проте,
решту етапів для проведення
будівельних робіт відповідачем не було
дотримано та не виконано, оскільки
затверджений проект об'єкта
будівництва відсутній, декларація про
початок виконання будівельних робіт
органом державного
архітектурно-будівельного контролю не
зареєстрована та не подавалась для
реєстрації. При цьому, суд не бере до
уваги пояснення відповідача про
отримання нею роз'яснення від органу
держархбудконтролю про те, що для
проведення таких будівельних робіт
виготовлення проектної документації
не передбачене законом, оскільки саме в
2011 році позивачем було вперше
проведено перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт ОСОБА_3, ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1, та вказано до допущенні
порушення та необхідність їх усунення.
Будь-яких доказів на підтвердження
своїх пояснень відповідач суду не
надала.

Як зазначалося вище, відповідач
ОСОБА_3, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5
підтвердили обставини проведення
будівельних робіт з влаштування
тамбура, який примикає до зовнішньої
стіни квартири АДРЕСА_1, та складається
з підмурівку - бетонної основи, яка
обкладена плиткою, та стін - вітражів з
скляних конструкцій, проте кожен
зазначав різні роки, в яких проводилася
така добудова.

Разом з тим, доказами, що є в
матеріалах адміністративної справи, а
саме планом будинку та планом квартири
АДРЕСА_1, які є додатками до технічного
паспорту виготовленого в грудні 2002
року, підтверджується відсутність
будь-якої прибудови, що має внутрішнє
сполучення з основними частинами
будинку. На плані квартирі відображено
лише наявність площадки перед вхідним
дверима в квартиру, без відображення
навісу чи іншої прибудови. Такі
висновки суду ґрунтуються на
положеннях Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24.05.2001
року N 127, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 10.07.2001 року за N 582/5773,
яка передбачає порядок та методику
проведення технічної інвентаризації
(дані якої заносяться до технічного
паспорта на квартиру) збудованих
(реконструйованих) будинків,
допоміжних будівель та споруд з метою
визначення їх фактичної площі та об'єму
(щодо проектних); обстеження та оцінки
технічного стану наявних об'єктів;
проведення обмірювальних робіт.

Так, відповідно до вимог пункту 3.2
даної Інструкції (в редакції чинній на
момент виготовлення технічного
паспорту на квартиру) при проведенні
технічної інвентаризації обміру
підлягають будинки, господарські
будівлі та споруди, передбачені в
розділі 2, зокрема, житлові будинки
квартирного типу різної поверховості;
господарські споруди (колодязі,
вигрібні ями, навіси, огорожі, ворота,
хвіртки, замощення тощо). Кожен будинок
або прибудова підлягає обміру за своїм
периметром по цоколю для підрахунку
забудованої площі і вище цоколя по
поверхні стін будинку зняттям всіх
необхідних розмірів для підрахунку
площі будинку та прибудов. Кінцевим
пунктом обміру лінії (стіни) уважається
ріг будинку або: прибудова, тамбур,
веранда та інше.

Отже, наведені положення
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна та матеріали
технічного паспорта квартири АДРЕСА_1
дають підстави стверджувати, що у
грудні 2002 року були відсутні навіс чи
тамбур, що мав внутрішнє сполучення з
основними частинами будинку. А відтак,
суд не бере до уваги позицію
відповідача, що у 2011 році нею було
відновлено з легких конструкцій навіс
над даною площадкою та бокові стінки до
навісу, оскільки мала місце прибудова
тамбура до будинку, а не відновлення
раніше існуючих конструкцій, змінились
геометричні розміри об'єкта. Після
проведення будівельних робіт з
облаштування тамбура збільшилась
загальна площа квартири на площу
прибудови 1,9 кв.м, що відображено в
ескізному проекті будинковолодіння
АДРЕСА_1, виготовленому у 2011 році (а. с.
81-83).

Також судом встановлено, що така
прибудова до квартири проведена на
земельній ділянці, право власності на
яку не оформлене за відповідачем,
земельна ділянка відноситься до земель
комунальної власності, що не
заперечувалось сторонами, тобто
прибудова збудована на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети. Крім того, добудований тамбур
порушує законні права та інтереси
власників інших квартир будинку
АДРЕСА_1, зокрема, перешкоджає доступу
автотранспортом до господарських
споруд, які знаходяться в глибині
двору, що унеможливлює здійснення
належного обслуговування
домоволодіння та прибудинкової
території.

Відповідно до частини першої
статті 376 Цивільного кодексу України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно зі статтею 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений
строк добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням. За рішенням суду
самочинно збудований об'єкт підлягає
знесенню в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, з
компенсацією витрат, пов'язаних із
знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) таке самочинне
будівництво.

У спірному випадку ОСОБА_3
проведено будівельні роботи та зведено
прибудову до квартири за адресою:
АДРЕСА_1, - тамбур з легких конструкцій
на бетонній основі, без належної
проектної документації та без
зареєстрованої декларації про початок
виконання будівельних робіт, на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, а тому така прибудова до
квартири є об'єктом самочинного
будівництва. З пояснень осіб, які
беруть участь у справі, вбачається, що
перебудова такого об'єкта будівництва
з метою приведення його у
відповідність до будівельних норм є
неможливою; відповідач добровільно в
установлений строк вимоги припису
Інспекції ДАБК у Тернопільській
області про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил не
виконала.

Таким чином, суд дійшов висновку про
правомірність вимог позивача щодо
зобов'язання відповідача демонтувати
самочинно збудований об'єкт, а тому,
виходячи із наданих суду статтею 162
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) повноважень,
адміністративний позов підлягає до
задоволення шляхом прийняття
постанови про зобов'язання ОСОБА_3 за
власний рахунок демонтувати самочинно
зведену прибудову (тамбур з легких
конструкцій на бетонній основі) до
квартири АДРЕСА_1.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Зобов'язати ОСОБА_3 (місце проживання:
АДРЕСА_1) за власний рахунок
демонтувати самочинно зведену
прибудову (тамбур з легких конструкцій
на бетонній основі) до квартири
АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України (оголошення
вступної та резолютивної частини
постанови), а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 05
травня 2014 року.

Головуючий суддя
Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя
Чепенюк О.В.