Справа № 826/9313/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2014 року № 826/9313/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії: головуючого
судді Аблова Є.В., судді Амельохіна В.В.,
Каракашьяна С.К., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
приватного підприємства
«УКРПІВДЕНВУГІЛЛЯ» до
Антимонопольного комітету України за
участю третьої особи відділу освіти
Великобілозерської районної державної
адміністрації Запорізької області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії,-
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось приватне підприємство
«УКРПІВДЕНВУГІЛЛЯ» до
Антимонопольного комітету України за
участю третьої особи відділу освіти
Великобілозерської районної державної
адміністрації Запорізької області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії, мотивуючи
позовні вимоги тим, що при розгляді
справи за скаргою позивача
Антимонопольний комітет України не
повністю виконав покладений на нього
обов'язок з контролю щодо створення
конкурентного середовища та захисту
конкуренції у сфері державних
закупівель, а відтак дії відповідача
при винесенні рішення №625-р/пк-ск є
В позовній заяві просить суд визнати
неправомірними дії відповідача при
винесенні рішення №625-р/пк-ск від 10.06.2014
року з визнання не дискримінаційними
наступних вимог ДКТ замовника: п.3
Розділу №3 ДКТ «Замовником вимагається
внесення учасником забезпечення
пропозиції торгів у формі: депозиту
(безвідсоткового) - перерахування
реєстраційний рахунок відділу освіти
молоді та спорту Великобілозерської
районної державної адміністрації»; п.3.3
п.6 Розділу №3 «Підготовка пропозицій
конкурсних торгів» - надання копій
трудових книжок працівників та згоди
від працівників на оброблення
персональних даних; п.5 Переліку
документів, які вимагаються для
підтвердження відповідності учасників
встановленим кваліфікаційним
критеріям та вимогам згідно із
законодавством, та подаються у складі
технічної частини пропозиції
конкурсних торгів - надання документів
з відміткою органу статистики;
зобов'язати відповідача внести зміни в
мотивувальну частину рішення
№625-р/пк-ск від 10.06.2014 року постійно
діючої адміністрації колегії
Антимонопольного комітету України та
вказати дискримінаційними вимоги ДКТ
щодо забезпечення пропозицій
учасників у формі депозиту (п.3 розділу
3); вимогу п.5 Переліку документів, які
вимагаються для підтвердження
відповідності учасників встановленим
кваліфікаційним критеріям - щодо
відмітки статистики та вимогу п.п.3
Розділу 6 ДКТ щодо надання згоди від
працівників на оброблення
персональних даних; зобов'язати
відповідача за наслідком розгляду
скарги позивача від 14.05.2014 року б/н
(зареєстровану в Комітеті за №8-20/1044-ДЗ),
стосовно викладених в ній фактів, на
підставі порушень з боку замовника,
передати рішення, документи та
матеріали щодо документації
конкурсних торгів та інших порушень, до
правоохоронних, контролюючих та інших
органів, а також до Міністерства
економіки України, Державної
фінансової інспекції та Податкової
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
Представник відповідача проти
заявлених позовних вимог заперечувала,
з огляду на те, що дії Антимонопольного
комітету України щодо встановлення
відсутності підстав для задоволення
зазначених вище вимог позивача,
викладених у скарзі, є правомірними, а
рішення колегії від 10.06.2014 року
№625-р/пк-ск є законним та обґрунтованим.

Представник відділу освіти
Великобілозерської районної державної
адміністрації Запорізької області в
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку в судове засідання
представника третьої особи, суд
ухвалив розглядати справу у порядку
письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали справи,
судом встановлено наступне.

ПП «УКРПІВДЕНВУГІЛЛЯ» подано до
відповідача скаргу щодо встановлення
дискримінаційних вимог у документації
конкурсних торгів замовником торгів -
відділом освіти, молоді та спорту
Великобілозерської районної державної
адміністрації, здійснені замовником
при оголошенні про проведення
відкритих торгів на закупівлю вугілля
кам'яного (код 05.10.1 за ДК 016-2010 (марка: ДГ
13-100, ДГр 0-200), вугілля кам'яне ДГр 0-200 - 369
тон, ДГ 13-100 - 209 тон (оголош. №087577 у «ВДЗ»
26 (872) від 31.03.2014 року.

15.05.2014 року постійно діюча
адміністративна колегія
Антимонопольного комітету України з
розгляду скарг про порушення
законодавства у сфері державних
закупівель прийняла рішення №522-р/пк-ск
про прийняття скарги ПП
«УКРПІВДЕНВУГІЛЛЯ» від 14.05.2014 року б/н
до розгляду.

За наслідками розгляду даної скарги
щодо встановлення відділом освіти,
молоді та спорту Великобілозерської
районної державної адміністрації
дискримінаційних вимог у документації
конкурсних торгів постійно діюча
адміністративна колегія
Антимонопольного комітету України
10.06.2014 року прийняла рішення №625-р/пк-ск,
яким постановила зобов'язати відділ
освіти, молоді та спорту
Великобілозерської районної державної
адміністрації внести зміни до
документації конкурсних торгів
процедури закупівлі - « 05.10.1 Вугілля
кам'яне (вугілля кам'яне ДГр 0-200, ДГ 13-100)»
(оголошення №087577, опубліковане в
інформаційному бюлетені «Вісник
державних закупівель» від 31.03.2014 року
№26 (872), з метою усунення порушень,
зазначених у мотивувальній частині
цього рішення.

Позивач, вважаючи окремі положення
даного рішення незаконними та такими,
що підлягають скасуванню, а дії
відповідача при розгляді скарги та
винесенні рішення неправомірними,
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом, при
вирішенні якого суд виходить з
наступного.

31.03.2014 року замовником опубліковано
оголошення про проведення відкритих
торгів на закупівлю вугілля кам'яного.

Позивач отримав від замовника
документацію конкурсних торгів (далі -
ДКТ), затверджену рішенням замовника
згідно протоколу засідання комітету з
конкурсних торгів №2 від 17.03.2014 року.

ПП «УКРПІВДЕНВУГІЛЛЯ» стверджує, що в
документації конкурсних торгів,
зокрема, п.2.2 розділу 3 ДКТ зазначено, що
пропозиція конкурсних торгів
обов'язково повинна складатися, окрім
іншого, з копії забезпечення
пропозиції конкурсних торгів, а у п. 3
розділу 2 ДКТ зазначено, що замовником
вимагається внесення забезпечення
пропозиції конкурсних торгів у формі
депозиту та оригінал платіжного
доручення надається учасником
одночасно з пропозицією конкурсних
торгів.

Окрім цього, позивач зауважує, що п.4
розділу 3 ДКТ визначено, що «замовник не
несе відповідальності щодо
несвоєчасного повернення забезпечення
у разі затримки оплати платежів
Державною казначейською службою. Дані
обставини складаються не з вини та поза
волею Замовника».

Як стверджує позивач, зазначена вимога
ДКТ з виключенням відповідальності
замовника у разі несвоєчасного
повернення забезпечення пропозиції
конкурсних торгів зменшує коло
потенційних учасників, оскільки деякі
з них вже приймали участь у процедурах
закупівель, а отже перераховували
кошти на забезпечення пропозиції
конкурсних торгів, однак, на протязі
більш ніж півроку не отримали своїх
коштів, які були заморожені замовником
на власному рахунку і на цей час наявні
на рахунку замовника.

Позивач повідомив, що існує колізія
різних пунктів ДКТ, зокрема, у першому
випадку вказано, що вимагається копія
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів, у другому - оригінал.

Також позивач вважає, що за таких умов,
учасник, який вже приймав участь у
попередній процедурі закупівлі та
виконав зазначену вимогу ДКТ, а
натомість не отримав коштів, наданих на
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів, не є захищеним стосовно
виконання замовником свого обов'язку
щодо повернення учасникам
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів.

Позивач також зазначає, що є декілька
видів забезпечення пропозиції
конкурсних торгів, тому замовник, один
раз встановивши у ДКТ такий вид
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів, як депозит, та не повернувши у
встановлені чинним законодавством
строки зазначені кошти, знов
оголошуючи проведення торгів та знов
встановлюючи той самий вид
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів, робить це навмисно, а тому деякі
учасники можуть відмовитись від участі
у процедурі закупівлі.

Правові та економічні засади
здійснення закупівель товарів, робіт і
послуг за державні кошти встановлює
Закон України «Про здійснення
державних закупівель» від 01.06.2010 року
№2289-VI (далі - Закон №2289-VI) (чинний на
дату початку проведення процедури
закупівлі).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 Закону №2289-VI
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів - надання учасником замовнику
гарантій виконання своїх зобов'язань у
зв'язку з поданням пропозиції
конкурсних торгів, у тому числі такі
види забезпечення: порука, гарантія,
застава, завдаток, депозит.

Згідно п.16 ч.2 ст. 22 Закону №2289-VI
документація конкурсних торгів
повинна містити, зокрема, розмір, вид,
умови надання, умови повернення та
неповернення забезпечення виконання
договору про закупівлю (якщо замовник
вимагає його надати).

Частиною 1 ст. 24 Закону №2289-VI визначено,
що замовник має право зазначити в
оголошенні про проведення процедури
закупівлі та в документації конкурсних
торгів вимоги щодо надання
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів.

У разі якщо надання забезпечення
пропозиції конкурсних торгів
вимагається замовником, у документації
конкурсних торгів повинні бути
зазначені умови його надання, зокрема,
вид, розмір, строк дії та застереження
щодо випадків, коли забезпечення
пропозиції конкурсних торгів не
повертається учаснику. У такому разі
учасник під час подання пропозиції
конкурсних торгів одночасно надає
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів.

Як вбачається з матеріалів справи, п.3
розділу 3 ДКТ щодо проведення процедури
відкритих торгів на закупівлю,
замовником вимагається внесення
учасником забезпечення пропозиції
конкурсних торгів у формі: депозиту
(безвідсоткового) - перерахування
коштів у сумі 37510,00 грн. на
реєстраційний рахунок відділу освіти
молоді та спорту Великобілозерської
районної державної адміністрації.
Оригінал платіжного доручення
надається учасником одночасно з
пропозицією конкурсних торгів. Фактом
перерахування коштів є наявність їх на
рахунку відділу освіти молоді та
спорту Великобілозерської районної
державної адміністрації на день
розкриття пропозицій конкурсних
торгів.

Перерахування коштів здійснюється на
р/р «Спеціальні кошти» Головного
управління Державної казначейської
служби України у Запорізької області.
Учасник письмово звертається до
замовника для отримання банківських
реквізитів з метою подальшого
перерахування забезпечення пропозиції
конкурсних торгів.

Крім цього, пунктом 4 ДКТ визначено
умови повернення чи неповернення
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів. Так, замовник не несе
відповідальності щодо несвоєчасного
повернення забезпечення у разі
затримки оплати платежів Державною
Казначейською службою. Дані обставини
складаються не з вини та поза волею
Замовника.

Відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу
України казначейське обслуговування
бюджетних коштів передбачає
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів, а також інших клієнтів
відповідно до законодавства.

Розрахунково-касове обслуговування
замовника по оплаті рахунків за
поставлений товар, надані послуги,
проведені роботи здійснює місцеве
відділення Державного казначейства
України згідно порядку, затвердженого
наказом МФУ від 23.08.2012 року №938, який
регламентує організаційні
взаємовідносини між органами
Державної казначейської служби
України, фінансовими органами та/або
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим, обласними, районними, міськими,
районними у містах, сільськими,
селищними радами або їх виконавчими
органами чи міськими, селищними,
сільськими головами (в разі якщо
відповідні органи не створені),
платниками податків, розпорядниками
бюджетних коштів та одержувачами
бюджетних коштів у процесі
казначейського обслуговування
місцевих бюджетів органами
Казначейства.

За таких умов, причини затримки
повернення коштів за наявності коштів
та платіжних доручень замовника не
залежать від волі останнього. Крім
того, доказів існування випадків
неповернення коштів позивачем не
наведено та не доведено.

Водночас, суд звертає увагу, що
позивач не позбавлений права оскаржити
до суду несвоєчасність або ж
бездіяльність щодо повернення
забезпечення пропозиції конкурсних
торгів. Більш того, позивач звернувся
до Господарського суду Запорізької
області, який 21.01.2014 року рішенням у
справі №908/3989/13 вирішив стягнути з
відділу освіти, молоді та спорту
Великобілозерської районної державної
адміністрації Запорізької області на
користь ПП «Укрпівденвугілля» суму 28786
грн. основного боргу.

Згідно ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

Статтею 6 КАС України визначено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Порушення прав та інтересів слід
відрізняти від порушення закону.
Підставою звернення до суду є
протиправні рішення (дії чи
бездіяльність), які порушують права
(свободи чи інтереси) конкретної особи.
Саме лише порушення закону, яке не
призводить до порушення прав особи, не
дає підстав для задоволення позову
такої особи. Позови "в інтересах
законності" не мають на меті захист
порушених суб'єктивних прав, а тому в
таких справах не може бути реалізовано
завдання адміністративного
судочинства.

При цьому, позивачем не надано доказів
порушення його прав та законних
інтересів та не зазначено яким чином
дії замовника щодо встановлення у ДКТ
вищенаведених умов перешкоджають
подати пропозицію конкурсних торгів.

Зазначаючи про ймовірність відмови
інших учасників від участі у процедурі
закупівлі суд звертає увагу, що особа
має право звернути до суду за захистом
саме своїх прав. Право на позов має
особа, права, свободи або інтереси якої
порушені. Тому при зверненні до суду
позивач повинен доводити свою юридичну
заінтересованість у справі. Завдяки
такому підходу реалізується принцип
диспозитивності адміністративного
процесу.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що постійно діюча
адміністративна колегія
Антимонопольного комітету України з
розгляду скарг про порушення
законодавства у сфері державних
закупівель обґрунтовано залишила без
задоволення скаргу в цій частині.

Стосовно доводів ПП
«УКРПІВДЕНВУГІЛЛЯ» про те, що вимога
документації щодо надання копій
трудових книжок працівників та згоди
від працівників на оброблення
персональних даних є дискримінаційною,
оскільки у разі, якщо працівники
учасника, який планує прийняти участь у
процедурі закупівлі, не нададуть такої
згоди, пропозиція конкурсних торгів
такого учасника буде відхилена
замовником, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Пунктом 6 розділу 3 ДКТ визначений
перелік документів, які вимагаються
для підтвердження відповідності
учасників встановленим
кваліфікаційним критеріям та вимогам
згідно із законодавством та подаються
у складі технічної частини пропозиції
конкурсних торгів.

Відповідно до пп.3 даного переліку
учасники процедури закупівлі повинні
надати довідку в довільній формі, яка
містить інформацію про наявність
працівників відповідної кваліфікації,
їх чисельність та досвід роботи. Для
підтвердження наявності працівників
відповідної кваліфікації надати копії
трудових книжок працівників та згоди
від працівників на обробку
персональних даних.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону №2289-VI
(чинний на дату початку проведення
процедури закупівлі) замовник може
встановлювати такі кваліфікаційні
критерії: наявність працівників
відповідної кваліфікації, які мають
необхідні знання та досвід.

Згідно ст. 48 КЗпП трудова книжка є
основним документом про трудову
діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх
працівників, які працюють на
підприємстві, в установі, організації
або у фізичної особи понад п'ять днів.
Трудові книжки ведуться також на
позаштатних працівників при умові,
якщо вони підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню.

Працівникам, що стають на роботу
вперше, трудова книжка оформляється не
пізніше п'яти днів після прийняття на
роботу.

До трудової книжки заносяться
відомості про роботу, заохочення та
нагороди за успіхи в роботі на
підприємстві, в установі, організації;
відомості про стягнення до неї не
заносяться.

Як вбачається з листа відділу освіти,
молоді та спорту Великобілозерської
районної державної адміністрації №421
від 19.05.2014 року наявність копій
трудових книжок працівників учасників
у процедурі закупівлі дасть змогу
перевірити замовником правдивість
наданої інформації про працівників
відповідної кваліфікації, які мають
необхідні знання та досвід.

Водночас, згідно п.1 ч.1 ст.11 Закону
України «Про захист персональних
даних» підставами для обробки
персональних даних є згода суб'єкта
персональних даних на обробку його
персональних даних.

Позивачем не наведено та документально
не підтверджено неможливості надання
згоди від працівників на обробку
персональних даних.

Також позивачем не наведено суду
доказів факту відхилення замовником
пропозиції учасників процедури
закупівлі з вищенаведених підстав.

За таких обставин, вимоги ДКТ,
наявність яких передбачена чинним
законодавством та за наявності яких
лише існує ймовірність порушення прав
учасників процедури закупівлі не є
свідченням порушень прав та законних
інтересів позивача, а відтак суд
приходить до висновку, що у постійно
діючої адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України з
розгляду скарг про порушення
законодавства у сфері державних
закупівель були відсутні підстави для
задоволення скарги в цій частині.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
постійно діюча адміністративна
колегія Антимонопольного комітету
України має такі повноваження:
розглядати заяви і справи про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, про надання
дозволу, надання попередніх висновків
стосовно узгоджених дій, концентрації,
проводити розслідування або
дослідження за цими заявами і справами;
приймати передбачені законодавством
про захист економічної конкуренції
розпорядження та рішення, надавати
висновки щодо кваліфікації дій
відповідно до законодавства про захист
економічної конкуренції, попередні
висновки стосовно узгоджених дій,
концентрації.

Водночас, позивачем до суду
оскаржуються дії відповідача при
винесенні рішення №625-р/пк-ск від 10.06.2014
року, що свідчить про обрання позивачем
неналежного способу захисту
порушеного права, оскільки чинним
законодавством постійно діючій
адміністративній колегії
Антимонопольного комітету України
надано повноваження щодо прийняття
рішень за наслідками розгляду скарг
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції.

При цьому, саме рішення №625-р/пк-ск від
10.06.2014 року позивачем не оскаржується.

За таких обставин, зважаючи, що суд
прийшов до висновку про
обґрунтованість висновків рішення
№625-р/пк-ск від 10.06.2014 року, відсутність
належних доказів, які б спростовували
доводи відповідача, у суду відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача внести зміни в
мотивувальну частину рішення
№625-р/пк-ск від 10.06.2014 року постійно
діючої адміністрації колегії
Антимонопольного комітету України суд
зазначає наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету
Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р.
на 316-й нараді, під дискреційними
повноваженнями слід розуміти
повноваження, які адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду,
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Суд також звертає увагу на положення
Постанови Вищого адміністративного
суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою
встановлено, що з огляду на положення
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо компетенції
адміністративного суду, останній не
може підміняти інший орган державної
влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Отже, адміністративний суд, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, виконуючи завдання
адміністративного судочинства щодо
перевірки відповідності їх прийняття
(вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, критеріям, не втручається та
не може втручатися у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за названими
критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного
судочинства України свідчить про те, що
завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання прав та
вимог законодавства, інакше було б
порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень, оскільки ключовим його
завданням є здійснення правосуддя.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
що визначені законом, адміністративний
орган має можливість самостійно (на
власний розсуд) вибрати один з кількох
варіантів рішення. Суд є
правозастосовуючим органом, тобто, не
створюючи нових правових норм, не
підміняючи собою органи виконавчої та
законодавчої влади, на підставі закону
у встановленому процесуальним законом
порядку вирішує справи.

Як уже зазначалось вище, виключно до
повноважень постійно діючої
адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України
відноситься прийняття передбачених
законодавством про захист економічної
конкуренції розпоряджень та рішень, а
відтак суд не може втручатись в
дискреційні повноваження відповідача.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання відповідача за наслідком
розгляду скарги позивача від 14.05.2014
року б/н (зареєстровану в Комітеті за
№8-20/1044-ДЗ), стосовно викладених в ній
фактів, на підставі порушень з боку
замовника, передати рішення, документи
та матеріали щодо документації
конкурсних торгів та інших порушень, до
правоохоронних, контролюючих та інших
органів, а також до Міністерства
економіки України, Державної
фінансової інспекції та Податкової
інспекції України суд зазначає
наступне.

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 43
Закону №2289-VI (чинний на дату початку
проведення процедури закупівлі) за
порушення вимог, установлених цим
Законом та нормативно-правовими
актами, розробленими відповідно до
цього Закону, члени комітету з
конкурсних торгів замовника
(генерального замовника), члени органу
оскарження, службові (посадові) особи
Уповноваженого органу, службові
(посадові) особи центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів
(обслуговуючого банку), несуть
відповідальність згідно із законами
України.

При цьому, згідно ч.3 ст. 11 Закону №2289-VI
керівництво роботою комітету з
конкурсних торгів здійснює його
голова. Голова комітету з конкурсних
торгів організовує роботу комітету і
несе персональну відповідальність за
виконання покладених на комітет
функцій.

Позивач при цьому посилається на
статтю 14 КУпАП, яка визначає
відповідальність посадових осіб, та ст.
16414 КУпАП, якою встановлюється
відповідальність за порушення
законодавства про здійснення
закупівлі товарів, робіт і послуг за
державні кошти.

Так, здійснення закупівлі товарів,
робіт і послуг за державні кошти без
застосування визначених законом
процедур; застосування процедур
закупівлі з порушенням законодавства
про здійснення закупівлі товарів,
робіт і послуг за державні кошти, в тому
числі оформлення документації
конкурсних торгів (кваліфікаційної
документації) з порушенням
законодавства про здійснення
закупівлі товарів, робіт і послуг за
державні кошти, оцінка пропозицій
конкурсних торгів (кваліфікаційних
пропозицій) не за критеріями та
методикою оцінки для визначення
найкращої пропозиції конкурсних
торгів (кваліфікаційної пропозиції), що
міститься у документації конкурсних
торгів (кваліфікаційній документації),
укладення з учасником, що став
переможцем торгів, договору про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти за цінами і обсягами,
які не відповідають вимогам
документації конкурсних торгів
(кваліфікаційної документації) тягне
за собою накладення штрафу.

Водночас, чинним законодавством не
встановлено обов'язку відповідача щодо
передання рішення за розглядом скарг
документів та матеріалів до
правоохоронних, контролюючих та інших
органів з метою покладення відповідним
органом відповідальності на замовника.

Також суд звертає увагу, що позивач не
позбавлений права самостійно
звернутись до правоохоронних та інших
контролюючих органів із заявою про
правопорушення, якщо вважає, що в діях
замовника містяться ознаки порушення
законодавства про здійснення
закупівлі товарів, робіт і послуг за
державні кошти.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, покладений на нього
обов'язок доказування правомірності
оскаржуваних дій виконав у повному
обсязі.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог
приватного підприємства
«УКРПІВДЕНВУГІЛЛЯ» відмовити в
повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Головуючий суддя
Аблов Є.В.

Суддя
Амельохін В.В.

Суддя
Каракашьян С.К.