Справа № 2а/2027/1145/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2014 р. м. Київ
К/800/11533/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Московського районного суду
м. Харкова від 1.11.2012р. та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2013р. у
справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Виконавчого комітету
Харківської міської ради

про скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

7.08.2012р. до суду з позовом про
скасування рішення Харківської
міської ради звернувся ОСОБА_3 Свої
вимоги позивач мотивував тим, що з 1993р.
він на законних підставах використовує
два торгівельних кіоски, встановлені
за адресою : АДРЕСА_1. Рішенням
міськради від 8.02.2012р. його кіоски
внесено до переліку самовільно
розміщених об'єктів, які пропонуються
до знесення. Вважаючи рішення
відповідача протиправним, позивач
просив задовольнити позов.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 1.11.2012р., залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 31.01.2013р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просив їх скасувати та задовольнити
позов. При цьому скаржник зазначив, що
суди дійшли помилкового висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях відповідач
вважає, що судові рішення є законними
та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення попередніх інстанцій
вказаним вимогам не відповідають, в
зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач з 1993р. здійснював торгівельну
діяльність, використовуючи
торгівельні кіоски, які було розміщено
на території Кінного колгоспного ринку
по АДРЕСА_1. Розміщення торгівельних
кіосків відбувалось на підставі
відповідних дозволів органів
місцевого самоврядування.

З 2006р. земельну ділянку за адресою :
АДРЕСА_1 віднесено до земель
Харківської міськради, в зв'язку з чим
ОСОБА_3 неодноразово звертався до
відповідача з заявами щодо надання
йому можливості в подальшому
здійснювати господарську діяльність в
кіосках.

Вказані обставини встановлено
судовими рішеннями господарських
судів при розгляді справи №5023/6125/11,
судовими рішеннями адміністративних
судів при розгляді справи №2а-10838/11/2027
та підтверджується матеріалами справи.

Рішенням Харківської міської ради
від 8.02.2012р. №66 доручено департаменту
комунального господарства забезпечити
звільнення територій від безхазяйного
майна, самовільно встановлених
тимчасових споруд, малих архітектурних
форм, тощо, згідно із додатком до
рішення.

В пункті 17 додатку до рішення №66
зазначено дві тимчасові споруди
(торгівельні кіоски), розташовані по
АДРЕСА_1, що належать позивачу.

До 6.06.2011р. розгляд органами місцевого
самоврядування питань розміщення
малих архітектурних форм
регламентувався Порядком розміщення
малих архітектурних форм для
провадження підприємницької
діяльності (затв. постановою КМУ від
26.08.2009р. №982,) Методичними
рекомендаціями щодо встановлення
порядку розміщення малих
архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності (затв.
наказом Мінбуду від 4.09.2006р. №296),
Типовими правилами розміщення малих
архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності (затв.
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 13.10.2000р. №227) та
іншими нормативними актами.

З набранням чинності Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.10.2011р. №244 (далі Порядок
№244), встановлено інший механізм
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності.

При цьому пунктом 2.35 Порядку №244
обумовлено, що документація щодо
встановлення тимчасової споруди,
видана до набрання чинності цим
Порядком, дійсна до закінчення її
терміну дії.

З огляду на це, при оцінці законності
рішення міської ради №66 в частині
включення торгівельних кіосків
позивача до переліку об'єктів, що
підлягають демонтажу як самовільно
встановлені, суди повинні були
з'ясувати, чи отримував ОСОБА_3 дозвіл
на розміщення малих архітектурних форм
та встановити термін дії такого
дозволу.

У випадку, якщо позивач мав виданий у
відповідності до чинного на той час
законодавства дозвіл і строк його дії
станом на 8.02.2012р. не закінчився, слід
дати оцінку відповідності дій міської
ради при прийнятті рішення №66 вимогам
частини 3 статті 2 КАС України.

Таким чином, попередні судові
інстанції у розгляді даної справи
припустилися порушення норм
процесуального права, а саме вимог
частини третьої статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо прийняття судового рішення на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених дослідженими у судовому
засіданні доказами.

Не встановлення в судовому процесі
вище зазначених обставин як таких, що
мають суттєве значення у справі з
огляду на неможливість правильно
вирішити спір без їх з'ясування,
відповідно до частини другої статті 227
КАС України є підставою для скасування
ухвалених у справі судових рішень у
зв'язку з їх не відповідністю вимогам
частин 4 та 5 статті 11, частині 1 статті 138
та статті 159 цього Кодексу з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Постанову Московського районного
суду м. Харкова від 1.11.2012р. та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2013р.
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз