Справа № 824/1527/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/1527/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Григораш В.О.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Сокирянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 13
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом прокурора
Сокирянського району Чернівецької
області в інтересах фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Сокирянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області, Відділу державної виконавчої
служби Сокирянського районного
управління юстиції, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області про визнання протиправною та
скасування вимоги , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року прокурор
Сокирянського району Чернівецької
області в інтересах фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 звернувся до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Сокирянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області, Відділу державної виконавчої
служби Сокирянського районного
управління юстиції, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу та
визнання протиправними дій.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Сокирянська ОДПІ подала апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати в
частині задоволених позовних вимог та
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову
повністю. В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Колегією суддів встановлено, що
відповідно до пенсійного посвідчення
Серії НОМЕР_2 від 28.02.2011 року ОСОБА_2 є
пенсіонером за віком, довічно.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_2 з
05.02.1999 року зареєстрована як фізична
особа-підприємець, за адресою
місцезнаходження - АДРЕСА_1. Відповідно
до Свідоцтво платника єдиного внеску
Серії НОМЕР_3 від 31.05.2012 року ОСОБА_2 з
01.01.2012 року перейшла на спрощену
систему оподаткування за ставкою
єдиного податку - 20%.

05.02.2013 року управлінням Пенсійного
фонду України в Сокирянському районі
винесено вимогу №Ф-75 від 05.02.2013 року про
сплату ОСОБА_2 суми недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальну суму 4572,40
грн.

За результатами розгляду
адміністративного позову ОСОБА_2,
постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 04.04.2013 року
у справі №824/750/13-а визнано
протиправною та скасовано вимогу
управління Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області №Ф-75 від 05.02.2013 року на суму 4572,40
грн.

26.12.2013 року Сокирянською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області виставлено
позивачу вимогу №Ф-17 від 26.12.2013 року про
сплату суми недоїмки зі сплати єдиного
внеску в сумі 8154,49 грн. Корінець
вказаної вимоги позивач отримав 30.12.2013
року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

При винесенні вимоги №Ф-17 від
26.12.2013року на суму 8324,49 грн. податковим
органом не враховано, що постановою
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 04.04.2013року
по справі №824/750/13-а визнано
протиправною та скасовано вимогу УПФУ
в Сокирянському районі №75 від
05.02.2013року на суму 4572,40 грн. винесену
щодо ОСОБА_2 про стягнення єдиного
внеску. Не взявши до уваги вказане
рішення суду, податковим органом
донараховано до 4572,40 грн. решту суми та
виставлено остаточну вимогу №Ф-17 від
26.12.2013 року на суму 8324,49 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
протиправності вимоги податкового
органу, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 1 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" №
1788-XII громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом. За
цим Законом призначаються: а) трудові
пенсії: за віком; по інвалідності; в
разі втрати годувальника; за вислугу
років (ст. 2 цього Закону). Право на
пенсію за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років. Згідно ст. 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам;

З матеріалів справи встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України у
Сокирянському районі призначено
позивачу пенсію на пільгових умовах за
списком № 2 згідно Закону України "Про
пенсійне забезпечення" № 1788-XII та 28.02.2011
року видано пенсійне посвідчення №
НОМЕР_1 терміном дії - довічно, із
зазначенням виду пенсії - за віком.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV визначено, що
"пенсія" - як щомісячна пенсійна виплата
в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього ж Закону за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 26 цього Закону особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" № 2464-VI.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного
Закону єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

06.08.2011 року набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" від 07.07.2011
року №3609-VI. Даним Законом доповнено ст.
4 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" № 2464-VI,
частиною четвертою такого змісту: "4.
Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Таким, чином суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
надання пільг щодо звільнення від
сплати єдиного внеску не залежить від
виду отримуваної пенсіонером пенсії
(за віком, по інвалідності, в разі
втрати годувальника чи за вислугу
років), визначальним критерієм надання
вказаних пільг є досягнення фізичною
особою - підприємцем пенсійного віку.

Отже, фізична особа - підприємець, яка
досягла пенсійного віку, незалежно від
виду пенсії, яку отримує, має право на
пільги, встановлені ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI. При
цьому, дана стаття не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах, в т.ч. на підставі
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" № 1788-XII.

Оскільки ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем, яка обрала
спрощену систему оподаткування,
отримує довічну пенсію за віком і
матеріали справи не містять доказів
того, що позивач уклала договір про
добровільну участь у системі
загальнообов`язкового державного
соціального страхування, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що ОСОБА_2, як
пенсіонер за віком, не є платником
єдиного внеску та не повинна
сплачувати за себе єдиний внесок, який
нараховано згідно вимоги про сплату
боргу №Ф17 від 26.12.2013 року на суму 8324,49
грн.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
даної справи колегія суддів вважає, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
є необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами і не відповідають вимогам
закону, що регулює спірні
правовідносини. За таких обставин
колегія суддів не знаходить законних
підстав для повного чи часткового
задоволення вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
повно та всебічно з'ясовано обставини,
що входять до предмета доказування та
мають значення для справи, надано їм
належну правову оцінку та винесено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що дає всі підстави для залишення його
без змін.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Сокирянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.