Справа № 872/11800/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2014 рокусправа № 811/1274/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від
06 червня 2013 р. у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Торговий дім
«Спецбетон» до Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Торговий дім
«Спецбетон» (далі - позивач або
ПП «Торговий дім «Спецбетон»)
звернулось з адміністративним позовом
до Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
(далі - відповідач або Світловодська
ОДПІ Кіровоградської області ДПС), в
якому просило визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення № №,
від 01.02.2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за
наслідками проведеної невиїзної
документальної перевірки, посадові
особи податкового органу дійшли
висновку про нікчемність
господарських операцій між позивачем
та контрагентом ФОП ОСОБА_1 за період
липень 2009 р. - жовтень 2009 р.; березень 2010
р. - червень 2010 р.; серпень 2011 р., жовтень
2011 р., листопад 2011 р., в зв'язку з чим
податковий орган збільшив суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість у сумі 610 045
грн., у т. ч. 488 036 грн. за
основним платежем та 122 009 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями, а
також збільшив суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток (доходи) приватних
підприємств у сумі 762 557 грн., в т. ч. 610 045
грн. за основним платежем та 152 512 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.
Також зазначено, що господарські
операції з контрагентом мали реальний
характер, підтверджені належним чином
складеними первинними документами.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від
06 червня 2013 року адміністративний
позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення - рішення
Світловодської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС № та № від
01.02.2013 р.

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Постанову суду мотивовано тим, що кошти
перераховані позивачем на
розрахункові рахунки контрагента були
компенсацією за отримані роботи, що
підтверджується первинними
документами і свідчить про
правомірність віднесення до складу
валових витрат.

Віднесення позивачем сум з податку на
додану вартість до податкового кредиту
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами, що також
свідчить про правомірність формування
позивачем податкового кредиту з сум
податку на додану вартість.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
правочини між позивачем та зазначеними
в акті перевірки постачальниками та
покупцями, не були спрямовані на
реальне настання правових наслідків, а
саме товар не перевозився і не
зберігався, перевіркою не виявлено
наявності розумних економічних або
інших причин систематичного придбання
та продажу товару.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не
перешкоджає розгляду справи без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
22.10.2012 р. відповідачем на підставі
наказу начальника Світловодської ОДПІ
Кіровоградської області ДПС № 532 від
19.10.2012 р. проведено невиїзну
документальну перевірку ПП «Торговий
дім «Спецбетон» з питань дотримання
вимог податкового законодавства, в
частині правомірності віднесення до
складу податкових зобов'язань та
податкового кредиту сум податку на
додану вартість з питань
взаємовідносин по ФОП ОСОБА_1, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період: липень 2009 р. - жовтень
2009 р.; березень 2010 р. - червень 2010 р.;
серпень 2010 р. - червень 2011 р.; серпень 2011
р., жовтень 2011 р., листопад 2011 р.

За результатами вищезазначеної
перевірки складено Акт № 356/2200/31591254 від
29.10.2012 р. (далі - Акт перевірки) (т.1
а.с.12-45).

Відповідно до висновку Акту перевірки
встановлено порушення ч.ч. 1, 5 ст. 203,
ч.1 ст. 216, 228 ЦК України; п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2,
пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
ст.ст.135, 137, 138, пп.139.1.9 п.139.1
ст.139 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток за ІІІ квартал 2009р., І
квартал 2010р., ІІ квартал 2010р. у
загальному розмірі 1957444 грн.; пп.7.2.1, 7.2.3,
7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1, 7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7
Закону України "Про податок
на додану вартість", ст.198, п.201.10, п.201.4,
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України,
в результаті чого завищено податковий
кредит за період липень - жовтень
2009р.; березень - червень 2010р., серпень
2010р. - червень 2011р., серпень 2011р., жовтень
2011 р., листопад 2011 р. на загальну суму 2 477
747 грн. 89 коп.

На підставі Акту перевірки
відповідачем 01.02.2013 р. прийняті
податкові повідомлення - рішення: №
, яким позивачеві збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість у сумі 610 045
грн., в т. ч. 488 036 грн. за основним
платежем та 122 009 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями;
№ , яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток (доходи) приватних
підприємств у сумі 762 557 грн., в т. ч. 610 045
грн. за основним платежем та 152 512 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.
10-11).

Судом першої інстанції встановлено, що
між позивачем та з ФОП ОСОБА_1 укладено
договір підряду від 01.02.2010 р., з умов
якого вбачається, що ПП «Торговий дім
«Спецбетон» (Замовник) доручає, а
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(Підрядник) приймає на себе
зобов'язання своїми засобами, виконати
роботи по очистці бетонних опор СВ 105-3,6;
СВ 95-2,6; СВ 95-2,0; СВ-95 та очистці бетонних
плит різних марок, що належить
Замовнику ( т.2 а.с. 13-26).

Факти отримання ПП «Торговий дім
«Спецбетон» від ФОП ОСОБА_1 послуг,
передбачених договором підряду від
01.02.2010 р. підтверджуються наявними в
матеріалах справи первинними
бухгалтерськими документами, а саме
податковими накладними та актами здачі
- прийняття робіт (надання послуг) (т. 1
а.с. 46-66).

Отже, на підставі зазначеного
позивачем було включено до складу
податкового кредиту за березень 2010 р. -
234 699 грн. 01 коп., за квітень 2010 р. - 30 020
грн. 82 коп., травень 2010 р. - 30 104 грн. 26 коп.,
червень 2010 р. - 238 165 грн. 01 коп., що
підтверджується податковими
деклараціями з податку на додану
вартість за відповідні періоди (а.с. 67-83)

Також встановлено, що позивачем на
розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1
перераховано вартість отриманих
послуг, що підтверджується випискою з
банку (т.2 а.с. 34-46)

Таким чином, витрати понесені
позивачем на придбання послуг у ФОП
ОСОБА_1 були віднесені ним до складу
валових витрат I кварталу 2010 р. в сумі -
237 182 грн., II кварталу 2010 року -
372 863 грн., про що свідчать податкові
декларації з податку на прибуток
підприємства за I-II квартали 2010 р. (а.с.
86-89).

З п.5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
вбачається, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Пунктом 11.2. ст.11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
встановлені умови визначення дати
формування валових витрат, первинними,
розрахунковими документами, на
підставі яких платником податків
здійснюється відображення
господарської операції в податковому
обліку, є або документи, що
підтверджують оплату вартості товару
(робіт, послуг), або документи, що
підтверджують отримання товару (робіт,
послуг).

У відповідності до п.2 ст.3 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтується на даних бухгалтерського
обліку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п. 1.2 п.1, п.п. 2.1
п. 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.95
р. за № 168/704, первинні
документи це письмові свідоцтва, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Згідно ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні"підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкуванням оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійснення господарської операції.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
визначено, що податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку, або
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі, при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Як вбачається з пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» платник податку зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну, що
має містити зазначені окремими
рядками: порядковий номер податкової
накладної; дату виписування податкової
накладної; повну або скорочену назву,
зазначену у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місце розташування юридичної особи або
місце податкової адреси фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість; опис
(номенклатуру) товарів (робіт, послуг)
та їх кількість (обсяг, об'єм); повну або
скорочену назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ціну поставки
без врахування податку; ставку податку
та відповідну суму податку у цифровому
значенні; загальну суму коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

Відповідно до пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу
їх отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту. Як
виняток з цього правила, підставою для
нарахування податкового кредиту
при поставці товарів (послуг) за
готівку чи з розрахунками картками
платіжних систем, банківськими або
персональними чеками у межах
граничної суми, встановленої
Національним банком України для
готівкових розрахунків, є належним
чином оформлений товарний чек, інший
платіжний чи розрахунковий документ,
що підтверджує прийняття платежу
постачальником від отримувача таких
товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу, суми
податку та податкового номера
постачальника.

Згідно пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Статею 638 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 5 статті 203 ЦК України
передбачено, що правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 204 ЦК України закріплює принцип
презумпції правомірності правочину:
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він невизнаний судом
недійсним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається саме на відповідача (якщо
він заперечує проти адміністративного
позову).

Колегія суддів звертає увагу на те, що
висновки Акту перевірки ґрунтуються
лише на відомостях, викладених в актах
перевірки контрагентів фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1

Таким чином, відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, всупереч вимог
ч. 2 ст. 71 КАС України, не надано суду
доказів правомірності збільшення
позивачу грошових зобов'язань за
платежами:

- податок на додану вартість у сумі 610 045
грн., в тому числі 488 036 грн. за основним
платежем та 122 009 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями згідно
податкового повідомлення - рішення №
від 01.02.2010 р.;

- податок на прибуток приватних
підприємств у сумі 762 557 грн., в тому
числі 610 045 грн. за основним платежем та
152 512 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями згідно податкового
повідомлення - рішення № від
01.02.2010 р.

Наведене свідчить про правомірність
задоволення судом першої інстанції
позовних вимог ПП «Торговий дім
«Спецбетон» щодо визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правового обґрунтування, покладеного в
основу судового рішення, тому не можуть
бути підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та
застосування ст. 202 КАС України.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.
Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від
06 червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Торговий дім
«Спецбетон» до Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
скасування податкових повідомлень -
рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай