Справа № 2-а-4977/11
Суддя: Залімська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 2-а-4977/11
№ 6а/205/103/2014
У Х В А Л А

31 липня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді Залімської Н.В.

при секретарі
Кравцові С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання

Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішень,
заінтересовані особи Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області в
особі відділу примусового виконання
рішень 14 липня 2014 року звернулося до
суду з поданням про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення по
адміністративній справі за
позовомОСОБА_1. до УПФУ Ленінського
району м. Дніпропетровська про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату державної і додаткової пенсії.

Заявник у своїй заяві зазначав, що на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Дніпропетровській області перебуває
виконавче провадження за № 41432590 з
виконання виконавчого листа за №
2а-4977/2011, виданого Ленінським районним
судом м. Дніпропетровська 9 січня 2014
року, про зобов'язання УПФУ Ленінського
району м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, згідно ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», з
урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого в
Законах України про Державний бюджет
України на відповідний рік, за період з
12 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем 15 січня 2014 року
відкрито виконавче провадження, про що
винесено відповідну постанову, копії
якої направлено сторонам виконавчого
провадження. Разом з цим, державним
виконавцем боржнику надано строк для
самостійного виконання рішення. Однак,
боржником рішення суду у встановлений
державним виконавцем строк для його
самостійного виконання не виконано в
цілому, тобто, боржником виконано
рішення лише в частині здійснення
перерахунку доплати до пенсії,
відповідно до чого нарахована сума
недоплаченої пенсії за рішенням суду
складає 875 грн. 79 коп., але зазначені
грошові кошти не перераховані.

Заявник зазначає, що з 1 січня 2013 року
набрав чинності Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» № 4901-VІ, який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання. Зазначеним
законом визначено порядок виконання
рішень суду про стягнення коштів з
державного бюджету. Так, ст. 3 цього
Закону визначено, що виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. Також, 6 лютого 2013 року набрав
чинності у новій редакції Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затверджений Кабінетом
Міністрів України від 3 серпня 2011 року
№ 845, який визначає механізм виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також, іншими
державними органами, які відповідно до
закону мають право приймати такі
рішення. Пунктом 3 Порядку визначено, що
рішення про стягнення коштів
державного або місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів. Таким чином, зазначений
виконавчий документ не може бути
скерований до органу Державного
казначейства служби України для
виконання в порядку гарантії держави
щодо виконання судових рішень у зв'язку
з тим, що рішення прийнято про
зобов'язання вчинити певні дії, а не про
стягнення коштів. Таким чином, у разі
якщо рішення суду не виконано протягом
двох місяців з дня винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутися до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішень.

У зв'язку з вищевикладеним, державний
виконавець просить суд змінити спосіб
і порядок виконання постанови суду, на
підставі якої виконавчий лист №
2а-4977/2011, який було видано Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська 9
січня 2014 року, із зобов'язання УПФУ
Ленінського району м. Дніпропетровська
на стягнути з УПФУ Ленінського району
м. Дніпропетровська за рахунок
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 кошти за здійсненним
перерахунком в сумі 875 грн. 89 коп.

Особи, які беруть у справі, у судове
засідання не з'явилися, про день, час та
місце судового засідання
повідомлялися у встановленому законом
порядку, про причини неявки суду не
повідомили, заяв чи клопотань від них
не надходило.

Перевіривши матеріали заяви та
адміністративної справи № 2а-4977/2011, суд
вважає, що заява про зміну способу і
порядку виконання судового рішення
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 3 жовтня 2011 року
позовні вимогиОСОБА_1. було задоволено
частково: визнано неправомірними дії
УПФУ в Ленінському районі м.
Дніпропетровська щодо недонарухування
та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1
у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком, згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», без
урахування розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого в
Законах України про Державний бюджет
України на відповідний рік, за період з
12 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року;
зобов'язано УПФУ Ленінського району м.
Дніпропетровська здійснити на користь
ОСОБА_1 перерахунок та виплатити
підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, згідно ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в Законах України про
Державний бюджет України на
відповідний вік, за період із 12 лютого
2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

На підставі зазначеної постанови 9
січня 2014 року Ленінським районним
судом м. Дніпропетровська було видано
виконавчий лист.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області від 15 січня
2014 року було відкрито виконавче
провадження по виконавчому листу №
2а-4977/2011, виданому 9 січня 2014 року.

4 лютого 2014 року за № 979/05/26 до відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
в Дніпропетровській області надійшов
лист боржника про здійснення
перерахунку ОСОБА_1, розмір
перерахованих коштів складає 875 грн. 79
коп., та про неможливість добровільного
виконання рішення суду, тому що доплата
буде виплачена за умови наявного
фінансування з Державного бюджету
України. Це мотивовано тим, що згідно зі
ст. 6 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених КМУ, виходячи з наявного
фінансового ресурсу Пенсійного Фонду
України на 2014 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту, або
відстрочити, розстрочити, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення суд може лише у виняткових
випадках.

Вказана норма процесуального закону не
містить виключного переліку обставин,
які є підставою для вирішення питання
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.

1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 5 червня
2012 року, який встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження» (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Вищий адміністративний суд України в
інформаційному листі № 846/12/13-13 від 13
червня 2013 звернув увагу судів на те, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.
Зміни у правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, яким не
передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Також, у
вказаному листі зазначено, що зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така заміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат. При цьому суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Вирішуючи питання щодо зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення суд звертає
увагу на те, що під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти вжиття адміністративним
судом нових заходів для реалізації
рішення. Ці заходи повинні забезпечити
виконання конкретного судового
рішення і не поширюватися на відносини,
які виникли після його ухвалення.

У вказаній категорії справ зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат. При цьому
адміністративний суд повинен виходити
з розміру заборгованості боржника
перед стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» держава
гарантує виконання рішення суду
виключно про стягнення коштів,
боржником за яким є державний орган. З
огляду на те, що виконання постанови
суду першої інстанції носить
зобов'язальний характер, у виконавчому
документі не зазначена сума коштів, яка
підлягає безспірному списанню з
рахунків боржника.

Виходячи з положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та приписів Порядку
затвердженого на виконання цього
Закону постановою Кабінету Міністрі
України від 3 серпня 2011 року № 845, органи
Казначейства на теперішній час не
мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення
порядку його стягнення, оскільки вони
не наділені повноваженнями робити їх
перерахунок.

Кінцевим результатом виконання
судового рішення по цій справі є
виплата позивачеві коштів державним
органом, що підпадає під компетенцію
Державної казначейської служби
України, тобто стягнення відповідних
сум за рішенням суду.

Таким чином, суд вважає, що з огляду на
положення Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
виконання постанови суду є неможливим
без зміни способу її виконання, тому
спосіб виконання постанови суду слід
змінити шляхом стягнення конкретної
суми, зазначеної в рішенні суду.

На підставі викладеного та керуючись ч.
1 ст. 41, ст. 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішень
задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 3 жовтня 2011 року
- стягнути з Управління Пенсійного
фонду в Ленінському районі м.
Дніпропетровська та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, згідно ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в Законах України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, за період із 12 лютого
2011 року по 22 липня 2011 рокуз урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період у розмірі 875 грн. 79 коп.

Ухвалу може бути оскаржено в
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд через Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Н.В. Залімська