Справа № 2а-13076/12/0170/21
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2014 р. м. Київ
К/800/42371/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16 січня 2013 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16 липня 2013 року

у справі №2а-13076/12/0170/21

за позовом Прокурора м. Євпаторії
Автономної Республіки Крим в інтересах
Інспекції з

питань захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим

до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

про стягнення штрафних
санкцій,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2012 року Прокурор м.
Євпаторії Автономної Республіки Крим в
інтересах Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Автономній
Республіці Крим (далі по тексту
Інспекція) звернувся до суду з позовом
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
(далі по тексту ФОП ОСОБА_4), яким просив
стягнути з відповідача на користь
державного бюджету м. Євпаторії штраф у
розмірі 1 700 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16 січня 2013 року у
справі №2а-13076/12/0170/21, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16 липня 2013 року у зазначеній справі,
позовні вимоги задоволено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
окружний та апеляційний
адміністративні суди виходили з
доведеності прокурором позовних вимог,
оскільки в процесі розгляду справи
знайшов своє підтвердження факт
порушення ФОП ОСОБА_4 вимог
законодавства у сфері рекламної
діяльності, а саме ч. 2 ст. 26 Закону
України «Про рекламу», за ненадання
інформації стосовно вартості
розповсюджуваної реклами.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ФОП ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Інспекцією здійснений
контроль за дотриманням ФОП ОСОБА_4
законодавства про рекламу.

В результаті перевірки складений
протокол від 14.05.2012 року №183 про
порушення законодавства про рекламу,
згідно якого в АДРЕСА_1, на фасаді
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», відповідачем
розміщена реклама з інформацією,
спрямованою на формування та/або
підтримку інтересу споживачів реклами
до товару, а саме: рекламний носій мав
такий зміст: «СКИДКА 5% 10%...20%».

15.05.2012 року Інспекцією на адресу ФОП
ОСОБА_4 направлено вимогу про надання
інформації щодо: документального
підтвердження вартості розповсюдженої
(виготовленої) реклами відповідно до
Закону України «Про рекламу» або
пояснення із зазначенням причини
неможливості надання такої інформації,
свідоцтва про державну реєстрацію СПД
та оплати податку (торгового патенту),
дозволу на розміщення об'єкту торгівлі,
договору на виготовлення та/або
розміщення реклами та погоджений макет
його зображення, пояснення за фактом
даного порушення та інформацію про
усунення порушення до 25.05.2012 року,
забезпечення надання документів та
явки відповідальної особи до 25.05.2012
року.

13.06.2012 року Інспекцією на адресу
відповідача повторно направлено
вимогу про надання інформації.

Рішенням Інспекції від 03.07.2012 року №
178-р, за порушення законодавства про
рекламу, на ФОП ОСОБА_4 накладено штраф
у розмірі 1 700 грн.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Статтею 26 Закону України "Про рекламу"
визначені органи державної влади, які
здійснюють у межах своїх повноважень
контроль за дотриманням законодавства
України про рекламу.

Спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів є Державна інспекція
України з питань захисту прав
споживачів (Держспоживінспекція
України).

Повноваження Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів визначені Положенням про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів, затвердженим
Указом Президента України від 13.04.2011
року №465/2011.

Реалізацію повноважень
Держспоживінспекції України на
території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці здійснюють інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, відповідно до
Положення про інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 09.11.2011 року №206,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23.11.2011 року за №1337/20075.

Свої повноваження Інспекції
здійснюють відповідно до Законів
України "Про захист прав споживачів",
"Про рекламу", "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції", "Про загальну безпечність
нехарчової продукції" та затвердженого
Положення.

Згідно з пунктом 4 Положення Інспекції
відповідно до покладених на них
завдань здійснюють, зокрема: -
державний контроль за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів (крім Держспоживінспекції в
АРК), рекламу в цій сфері та державний
ринковий нагляд (п.п. 4.1 п.4 Положення); -
сприяють органам місцевого
самоврядування у здійсненні ними
повноважень щодо захисту прав
споживачів (п.п. 4.6. п. 4 Положення).

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону
України "Про рекламу", на вимогу органів
державної влади, на які згідно із
законом покладено контроль за
дотриманням вимог законодавства про
рекламу, рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні та/або
письмові пояснення, відео- та
звукозаписи, а також іншу інформацію,
необхідну для здійснення ними
повноважень щодо контролю.

За нормами даної статті відповідний
орган державної влади має право
вимагати від рекламодавців, виробників
та розповсюджувачів реклами усунення
виявлених порушень законодавства;
надавати (надсилати) рекламодавцям,
виробникам та розповсюджувачам
реклами обов'язкові для виконання
приписи про усунення порушень.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про рекламу" особи, винні у порушенні
законодавства про рекламу, несуть
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну та кримінальну
відповідальність.

Частиною 4 статті 27 Закону України "Про
рекламу" встановлено, що центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, за поданням
державних органів, зазначених у статті
26 цього Закону, або самостійно у
випадках, передбачених цією статтею,
крім тих, які віднесено виключно до
компетенції Антимонопольного комітету
України та які регулюються
законодавством з питань авторського
права та суміжних прав, накладає штрафи
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України на осіб, винних у
порушенні законодавства про рекламу.

Згідно частини 8 статті 27 Закону
України "Про рекламу", рішення про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу у розмірі 300
і більше неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян приймається виключно
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів.

Питання щодо накладення штрафів на
осіб, винних у порушенні законодавства
про рекламу врегульовані Порядком
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 року №693.

За нормою пункту 9 Порядку, підставою
для розгляду справи про порушення
законодавства про рекламу є
відповідний протокол про порушення
законодавства про рекламу, складений
уповноваженою особою
Держспоживінспекції України або його
територіальних органів.

Отже, перевірка відповідності підстав
розміщення реклами вимогам чинного
законодавства здійснюється в порядку,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 693 від 26.05.2004 року,
Законом України "Про рекламу" та
Типовими правилами розміщення
зовнішньої реклами, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2003 року №2067, тобто спеціальними
нормативно-правовими актами.

Вказане спростовує доводи касаційної
скарги щодо порушення Інспекцією
порядку та підстав проведення
перевірки.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на ненадання ФОП ОСОБА_4
інформації про вартість
розповсюджуваної реклами на запит
Інспекції.

Отже, штрафні санкції в розмірі 1700 грн.
правомірно застосовані до відповідача
за ненадання інформації стосовно
вартості розповсюджуваної реклами.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративними
судами правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 16
січня 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року у справі №2а-13076/12/0170/21 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: