Справа № 235/1083/14-а
Суддя: Коваленко В. О.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 235/1083/14-а
Провадження № 2а/235/62/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Коваленко В.О.,

при секретарі Лемзікова
В.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Красноармійську Донецької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Красноармійської районної державної
адміністрації Донецької області про
визнання неправомірною відмови у
перерахунку та виплати одноразової
компенсації дій та зобов'язання
здійснити нарахування компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2014 року представник
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Красноармійської
районної державної адміністрації
Донецької області про визнання
неправомірною відмови у перерахунку та
виплати одноразової компенсації дій та
зобов'язання здійснити нарахування
компенсації, в обґрунтування позову
зазначила, що її син ОСОБА_3, інвалід 2
групи, учасник ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії, помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
захворювання, інвалідність та смерть
якого пов'язані із виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації аварії. Після отримання
витягу з протоколу
військово-лікарської комісії про
встановлення причино-наслідкового
зв'язку вона звернулася до відповідача
з заявою про нарахування та виплату
одноразової компенсації, як мати
померлого. У листопаді та грудні 2013
року вона отримала компенсацію у
розмірі 3792 грн., що не відповідає сумі,
встановленої ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 30 мінімальних
заробітних плат (1149 грн. х 30 - 3792 грн. = 30678
грн.). У лютому 2014 року позивач знову
звернулася до відповідача із заявою
про виплату 30 мінімальних заробітних
плат, але 20 лютого 2014 року отримала
відповідь з відмовою у здійсненні
перерахунку. Позивач просив суд
визнати неправомірною відмову у
перерахунку та виплати одноразової
компенсації дій та зобов'язання
здійснити нарахування компенсації у
відповідності до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30
мінімальних заробітних плат.

У судове засідання представник
позивача ОСОБА_2 не з'явився, надав
заяву про розгляд справи без його
участі, позов просив задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача до
судового засідання не з'явився, надали
заяву про розгляд справи без участі їх
представника, просили відмовити у
задоволенні позову, надали письмові
заперечення.

Зазначили, що позивачу ОСОБА_1
виплатили одноразову компенсацію у
сумі 3792 грн. на підставі Постанови КМУ
№ 649 від 20 квітня 2007 року, просили
відмовити у задоволенні позову.

З`ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3 /а.с. 3 - 4/.

ОСОБА_3 був учасником та постраждалим в
результаті ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії та інвалідом 2 групи. що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 30.11.2009 року, серія НОМЕР_2 від
25.11.2009 року і на до 27.08.2013 рок на обліку
у відповідача /а.с. 5/.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 6/.

Відповідно витягу з протоколу
засідання Військово-лікарської
комісії Північного регіону
захворювання ОСОБА_3, яке призвело до
смерті, пов'язане з виконанням
обов'язків військової служби з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС /а.с. 7/.

Відповідно відповіді та
заперечень відповідач позивачу
виплатив 22.11.2013 року - 1621 грн. та 27.12.2013
року - 2170 грн., всього на суму 3792 грн.
одноразової компенсації за втрату
годувальника, відповідно до Постанови
КМУ від 20.04.2007 року № 649 /а.с. 9/.

Згідно зі статтею 3 Конституції
України людина, її життя і здоров'я
визнаються в України найвищою
соціальною цінністю, а статтею 16
Конституції України закріплений
обов'язок держави у подоланні
наслідків Чорнобильської катастрофи -
катастрофи планетарного масштабу.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 4 березня 2002 року № 256, якою
затверджений Порядок фінансування
видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету, встановлено, що
головними розпорядниками коштів
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення є
керівники головних управлінь,
управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів
місцевих держадміністрацій,
виконавчих органів рад, до компетенції
яких належить питання праці та
соціального захисту населення.

Таким чином, відповідач є головним
розпорядником коштів місцевого
бюджету за рахунок субвенцій з
державного бюджету та на нього
покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Установлено, що у 2012 році норми і
положення статті 48 застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік,
згідно із Законом України від 22.12.2011 р. N
4282-VI.

П.п. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів
України від 20 квітня 2007 р. N 649 «Про
встановлення розмірів виплат деяким
категоріям громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
встановлена одноразова компенсація за
шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які
стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, сім'ям, які
втратили годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою: дітям-інвалідам - 1264
гривні; сім'ям, які втратили
годувальника, - 7586 гривень; батькам
померлого - 3792 гривні.

Відповідно постанови окружного
адміністративного суду м. Києва від
24.09.2009 року № 7/510, частково скасована
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 березня
2010 року, у нескасованій частині
залишено без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 25
червня 2013 року, в частині позову про
визнання незаконною постанови
Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 N
649 "Про встановлення розмірів виплат
деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" відмовлено.

Норми Закону України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 р. N
4282-VI, розміри виплат щорічної допомоги
до дня перемоги, визначені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2007 р. N 649 «Про встановлення
розмірів виплат деяким категоріям
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» на цей час
є чинними, тому суд вважає дії
відповідача стосовно виплати
одноразової компенсації сім'ям, які
втратили годувальника із числа осіб
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою
правомірними, а вимоги позивача про
здійснити нарахування компенсації у
відповідності до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30
мінімальних заробітних плат такими, що
не підлягають задоволенню.

Враховуючи ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», керуючись
ст.ст. 11, 86, 94, 97, 98, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Красноармійської
районної державної адміністрації
Донецької області про визнання
неправомірною відмови у перерахунку та
виплати одноразової компенсації дій та
зобов'язання здійснити нарахування
компенсації відмовити.

Постанова суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Постанова суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: