Справа № 754/4428/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клочко І.В.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Бєлової
Л.В.;

суддів:
Безименної Н.В., Міщука М. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Деснянського районного
суду міста Києва від 18 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
нарахувати та виплатити одноразову
допомогу на оздоровлення , -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року позивач звернувся в
Деснянський районний суд міста Києва з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат, в якому
просив визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровляння в порядку ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, за період з 1996 року по 2013 рік.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 18 квітня 2014 року у
задоволені адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в якій просить апеляційну скаргу
задовольнити, постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши матеріали та фактичні
обставини справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 2
категорії та учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
(а.с.8).

Також, позивач перебуває на обліку по
утриманню компенсаційних виплат в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації з 01.09.2002 року.

Відповідно до положень ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу, що позивачем подано
адміністративний позов до
Деснянського районного суду міста
Києва 19 березня 2014 року, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції № 8551 (а.с. 1) та як
вбачається з адміністративного позову,
просив суд здійснити йому відповідний
перерахунок та виплату допомоги на
оздоровлення з 1996 року по 2013 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з вимогами ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Отже, вимоги ОСОБА_2 в частині визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровляння в порядку ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, за період з 1996 року по 2012 рік
підлягають залишенню без розгляду.

На підставі зазначеного вище, колегія
суддів вважає помилковим висновок суду
першої інстанції про розгляд
зазначених позовних вимог за період з
1996 року по 2012 рік, а тому оскаржувана
постанова в цій частині підлягає
скасуванню з подальшим залишенням
вказаних позовних вимог без розгляду.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату щорічної допомоги на
оздоровляння в порядку ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, за 2013 рік, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про їх необґрунтованість та
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову в цій
частині, з наступних підстав.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

З огляду на вказане, колегією суддів
встановлено, що на 2013 рік дія ст. 48 «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
обмежується нормами Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік», а тому позивач має право на
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі, визначеному в постанові
Кабінету Міністрів України «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005
р. № 562.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з довідки Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат від 14.04.2014 року за 2013
рік позивачу було виплачено допомогу
на оздоровлення у розмірі 100 грн,
відповідно до зазначеної вище
Постанови (а.с.18).

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів апеляційного суду дійшла
висновку, що правові підстави для
перерахунку та виплати допомоги для
оздоровлення за 2013 рік у розмірі 5
мінімальних заробітних плат - відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга позивача
підлягає частковому задоволенню, а
постанова Деснянського районного суду
міста Києва від 18 квітня 2014 року в
частині відмови в задоволенні вимог за
період з 1996 року по 2012 року з подальшим
залишенням без розгляду
адміністративного позову в цій
частині.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 18 квітня 2014 року -
задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 18 квітня 2014 року - в
частині відмови у задоволені позовних
вимог за період з 1996 року по 2012 рік -
скасувати та ухвалити нову, якою
адміністративний позов в частині
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату щорічної допомоги на
оздоровляння в порядку ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, за період з 1996 року по 2012 рік -
залишити без розгляду.

В решті постанову Деснянського
районного суду міста Києва від 18 квітня
2014 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не
підлягає та набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддя:
Л.В. Бєлова

Судді:
Н.В. Безименна,

М. С. Міщук

Головуючий суддя

Бєлова Л.В.

Судді:

Безименна Н.В.

Міщук М.С.