Справа № 810/2193/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2193/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонська В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Вишгороденергобудтранс» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року адміністративну справу за позовом
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області до приватного акціонерного
товариства «Вишгороденергобудтранс»
про надання дозволу на погашення
заборгованості за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі,

ВСТАНОВИВ

Вишгородська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області (надалі за текстом -
«Вишгородська ОДПІ») звернулась до
суду з позовом про надання дозволу на
погашення податкового боргу
приватного акціонерного товариства
«Вишгороденергобудтранс» (надалі за
текстом - «ПрАТ
«Вишгороденергобудтранс») в розмірі 385
018 грн. 18 коп. за рахунок майна платника
податків, що перебуває у податковій
заставі.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення і прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити частково.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПрАТ «Вишгороденергобудтранс»
зареєстроване 14.06.1994 р. та перебуває на
обліку у Вишгородській ОДПІ в якості
платника податків.

29.01.2009 р. за № 992, 28.01.2010 р. за № 1951, 23.05.2011
р. за № 29418, 26.01.2012 р. №
відповідачем подано декларації з
орендної плати за землю, відповідно за
квітень-грудень 2009 р., січень-грудень 2010
р., січень-грудень 2011 р., січень-червень
2012 р, із самостійно визначеними сумами
податкових зобов'язань з орендної
плати за землю у загальному розмірі 381
476 грн. 80 коп.

Відповідно до поданих ПрАТ
«Вишгороденергобудтранс» податкових
декларацій з податку на додану
вартість: за листопад 2011 року № 56703 від
20.12.2011 р., за грудень 2011 р. № від
18.01.2012 р., січень 2012 р. № від 16.02.2012
р., за лютий 2012 р. № від 16.03.2012 р., за
березень 2012 р. № від 19.04.2012 р., за
квітень 2012 р. № від 17.05.2012 р., за
травень 2012 р. № від 15.06.2012 р. та за
червень 2012 р. № від 20.07.2012 р.
загальний розмір податкового
зобов'язання із сплати відповідачем
ПДВ становить 14 393 грн.

Також, за результатами перевірок,
оформлених актами № 177/15-3/04630703 від
03.06.2009 р., № 804/15-3/04630703 від 19.08.2009 р.,
№1075/15-3/04630703 від 09.10.2009 р., № 182/15-3/04630703
від 03.02.2011 р. позивачем прийнято
податкові повідомлення-рішення, якими
збільшено суми податкових та грошових
зобов'язань ПрАТ
«Вишгороденергобудтранс»: № /0
від 03.06.2009 р. на суму 798 грн. 75 коп. за
платежем «орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за лютий 2009 р.»; № /0 від
19.08.2009 р. на суму 3708 грн. 49 коп. за
платежем «орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за березень 2009 р.»; № /0
від 19.10.2009 р. на суму 1 116 грн. 60 коп. за
платежем «орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за травень 2009 р.»; № /0
від 04.02.2011 р. на суму 3 582 грн. 07 коп. за
платежем «орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за червень 2009 р.».

У зв'язку з порушенням відповідачем
платіжної дисципліни у відповідача
утворився податковий борг у загальному
розмірі 385 018 грн. 18 коп., з урахуванням
часткового погашення заборгованості
із сплати орендної плати за землю в
сумі 18 583 грн. 02 коп. та наявної
переплати ПДВ в сумі 2 857 грн. 55 коп.

За таких обставин, позивачем
сформовано першу податкову вимогу №
1/368 від 06.05.2009 р. та другу податкову
вимогу № 2/508 від 10.06.2009 р., що були
отримані представником ПрАТ
«Вишгороденергобудтранс».

10 липня 2009 р. Вишгородською ОДПІ
прийнято рішення № 59 про стягнення
коштів та продаж інших активів
платника податків в рахунок погашення
його податкового боргу.

24 липня 2009 р., 31 серпня 2009 р., 31 травня 2010
р., 26 серпня 2010 р., позивачем складено
акти опису активів, самостійно
виділених платником податків для
продажу та акти опису активів, на які
поширюється право податкової застави.

Постановами Київського окружного
адміністративного суду від 29.08.2011 р. у
справі № 2а-2605/11/1070, від 07.11.2011 р. у справі
№ 2а-3928/11/1070, від 09.10.2012 р. у справі №
2а-4364/12/1070, від 24.02.2014 р. у справі №
810/157/14-а з ПрАТ
«Вишгороденергобудтранс» стягнуто до
Держаного бюджету України, відповідно,
140 711 грн. 77 коп., 99 362 грн. 04 коп., 151 319 грн.
41 коп., 69 817 грн. 51 коп., податкового
боргу.

За даними інкасових доручень
(розпоряджень) № 978 від 21.11.2013 р. та № 1006
від 16.12.2013 р. ці платіжні документи
повернуто без виконання у зв'язку з
відсутністю коштів на рахунку
відповідача.

Підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України (надалі за
текстом - «ПК України») визначає
податковий борг, як суму узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеню, нараховану на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

За приписами пункту 57.1 статті 57 ПК
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 57.3 статті 57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 -
54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України
встановлено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 ПК України у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 89.1 статті 89 ПК
України право податкової застави
виникає у разі: несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

За змістом пунктів 89.2, 89.3 названої
статті ПК України право податкової
застави поширюється на будь-яке майно
платника податків, яке перебуває в його
власності (господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків.
Майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису. До акта опису включається
ліквідне майно, яке можливо
використати як джерело погашення
податкового боргу. Опис майна у
податкову заставу здійснюється на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Статтею 95 ПК України передбачено, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України
контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

З огляду на наведені правові норми та
враховуючи, що вжиті органом доходів та
зборів заходи не призвели до погашення
податкового боргу ПрАТ
«Вишгороденергобудтранс», слід
погодитись з висновком суду передньої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що місцевим
адміністративним судом при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства
«Вишгороденергобудтранс» залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 29
липня 2014 р.

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.