Справа № 872/5648/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" квітня 2014 р. справа №
0870/11552/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Янцівський
гранітний кар'єр»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.01.2013 р. у
справі № 0870/11552/12

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Вільнянському районі
Запорізької області

до Публічного акціонерного товариства
«Янцівський гранітний кар'єр»

про відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, -

встановив:

05 грудня 2012 року позивач звернувся до
Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсії призначеної на
пільгових умовах по Списку №2 в розмірі
206,44 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2013
року позов задоволено повністю.

Постанова суду вмотивована тим, що
відповідач в порушення приписів
чинного законодавства України не
відшкодував позивачу витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" за
жовтень 2012 року, у зв'язку із чим
заборгованість відповідача складає
206,44 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначив, що суд
першої інстанції не повно дослідив
обставини справи, зокрема, позивачем не
вірно застосовані норми чинного
законодавства при призначенні пенсій
на пільгових умовах за Списком № 2,
оскільки стаж роботи пенсіонерів не
відповідає вимогам ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

У судове засідання представники
учасників процесу не з'явилися, про
дату, час і місце судового розгляду
були повідомлені належним чином.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши дотримання судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідач
отримав розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за жовтень 2012 року, що
були складені позивачем, та згідно
якого за рахунок підприємства
підлягали відшкодуванню суми що
покривають фактичні витрати на виплату
і доставку пенсій, здійснені позивачем
громадянину ОСОБА_1 в розмірі 206,44 грн.

ОСОБА_1 працював на ВАТ «Янцівський
гранітний кар'єр» з 13.09.1976 року по 21.01.1977
року в якості слюсара з ремонту
обладнання зайнятого в кар'єрах у
дробно-сортувальному заводі та
відноситься до Списку № 2, що
підтверджено довідкою № 12 від 26.02.2009
року (а.с. 11), яка уточнює особливий
характер роботи або умов праці,
необхідних для призначення пільгової
пенсії.

Відповідно до п. 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 01.03.2001р.
за № 121/2001, повноваження Пенсійного
фонду України здійснюється через
утворені в установленому порядку
відповідні управління та відділи.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" від 26.06.1997р. для
платників збору, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону. України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України № 1058-V пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на признання пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку вищевказаних пільгових
пенсій.

У відповідності до ч. 1 п.п 6.1 п. 6
Інструкції "Про порядок обчислення та
сплати підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України" № 21-1 від 31.12.2003 р. (далі -
Інструкція № 21-1) відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 01.03.2001 № 121/2001,
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій.
Одним із основних завдань Пенсійного
фонду України є забезпечення збирання
та акумулювання коштів, призначених
для пенсійного забезпечення, повного і
своєчасного фінансування витрат на
виплату пенсій. Пенсійний фонд України
має право стягувати з платників
страхових внесків несплачені суми
страхових внесків.

Позивачем були здійснені витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України № 1058-V в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" за
жовтень 2012 р.

За приписами пункту 6.4 Інструкції № 21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствами до 20-го
січня поточного року протягом десяти
днів з новопризначених пенсій.

Відповідно до абз.1 п. 6.8 Інструкції № 21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Оскільки відповідно до норм Інструкції
№ 21-1 обов'язок щодо відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій пов'язаний з
отриманням розрахунків, що
надсилаються органами Пенсійного
фонду України на початку року,
платникам не надано право ухилятись
від виконання цього обов'язку з
посиланням на не підтвердження
органами Пенсійного фонду України
фактично понесених витрат, а саме -
відсутність доказів виплати цих коштів
пенсіонерам.

Крім того, відповідно до абз.1 п. 6.8
Інструкції № 21-1 у разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

Відповідно до п.9.2. Порядку ведення
органами Пенсійного фонду України
обліку надходження сум єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
27.09.2010 № 21-2 (далі - Порядок №21-2), на 1
січня кожного року органами Пенсійного
фонду проводиться звірення
розрахунків усіх платників за всіма
платежами.

На вимогу платника органи Пенсійного
фонду проводять звірення розрахунків
за всіма платежами, які сплачуються
платниками за звітний період. За
платежами, за якими виникли
розбіжності, за бажанням платника
друкуються картки особових рахунків
платників (абз.2 п.9.2 Порядку №21-2).

Звірення розрахунків оформляється
складанням акта, про що робиться
відмітка у книзі обліку актів звірення
розрахунків платників, яка ведеться у
відділі обліку надходження платежів,
за формою згідно з додатком 2. Акт
звірення складається у розрізі карток
особових рахунків платників у
довільній формі з використанням
можливості програмного забезпечення.
(абз.3 п.9.2 Порядку №21-2).

При збігові сальдо розрахунків за
даними платника з даними органу
Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня
вважаються звіреними. Якщо сальдо
розрахунків на 1 січня за даними
платника не збігається з даними
відповідного органу Пенсійного фонду,
то акт звірення є підставою для
здійснення перевірки в порядку,
встановленому законодавством. (абз.4
п.9.2 Порядку №21-2).

Отже, відповідач не позбавлений
можливості з'ясувати питання щодо
фактичної виплати пенсії під час
звірки.

Позивачем були здійснені розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за Списком № 2 за
жовтень 2012 р. та вручено їх
відповідачеві.

Відповідач заборгованість по
відшкодуванню сум витрат на виплату і
доставку пенсій за жовтень 2012 року в
сумі 206,44 грн. не погасив.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому постанову суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Янцівський
гранітний кар'єр» залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.01.2013 р. у
справі № 0870/11552/12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів, відповідно до
ст. 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун