Справа № 2а-3241/10/1270
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року м.
Київ К/800/11281/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Ланченко Л.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті Луганську
Державної податкової служби на ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2013 року
та ухвалу Луганського окружного
адміністративного суду від 21.12.2012 року
по справі №2а-3241/10/1270 за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Стахановський завод феросплавів» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті Луганську
Державної податкової служби, Головного
управління Державного казначейства
України в Луганській області про
відшкодування сум податку на додану
вартість, що підлягає відшкодуванню з
бюджету, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Стахановський завод феросплавів»
звернулось до суду з позовною заявою до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті Луганську
Державної податкової служби, Головного
управління Державного казначейства
України в Луганській області про
відшкодування сум податку на додану
вартість, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 07 червня 2010
року позовні вимоги позивача було
задоволено. Визнано протиправною
бездіяльність Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську, яка виразилась у
ненаданні органу державного
казначейства висновку про
відшкодування Відкритому акціонерному
товариству «Стахановський завод
феросплавів» податку на додану
вартість за липень 2009 року в розмірі
5262060,00 грн. Стягнуто з Державного
бюджету України на користь Відкритого
акціонерного товариства
«Стахановський завод феросплавів»
суму податку на додану вартість, що
підлягає відшкодуванню за декларацією
з ПДВ за липень 2009 року в розмірі 5262060,00
грн. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь Відкритого
акціонерного товариства
«Стахановський завод феросплавів»
судові витрати у вигляді судового
збору у розмірі 1700,00 грн. та 3,40 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2010
року постанову Луганського окружного
адміністративного суду 07 червня 2010
року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 жовтня 2011 року постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 07 червня 2010
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2010
року скасовано в частині визнання
протиправною бездіяльності
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську, яка
виразилась у ненаданні органу
державного казначейства висновку про
відшкодування Відкритому акціонерному
товариству «Стахановський завод
феросплавів» податку на додану
вартість за липень 2009 року в розмірі
5262060,00 грн.

01 листопада 2011 року позивач звернувся
до Луганського окружного
адміністративного суду з заявою про
видачу виконавчого листа.

04 грудня 2012 року позивачу видано
виконавчий лист від 04 грудня 2012 року зі
строком пред'явлення до виконання до 13
жовтня 2012 року.

06.12.2012 року ПАТ «Стахановський завод
феросплавів» звернулось до суду із
заявою про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду від 21.12.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12.02.2013 року, заяву задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу в задоволенні
вказаної заяви.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 04 грудня 2012 року ПАТ
«Стахановський завод феросплавів» був
отриманий виконавчий лист.

У виконавчому листі зазначено, що
судове рішення набрало законної сили
13.10.2011 року, а строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання - до
13.10.2012 року, проте, на момент набрання
чинності Постановою Луганського
окружного адміністративного суду по
справі №2а-3241/10 станом на 20.08.2010 року
діяла редакція Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
якого строк пред'явлення виконавчого
документу до виконання складав 3 роки.

ПАТ «Стахановський завод феросплавів»
просило задовольнити заяву та поновити
строк для пред'явлення виконавчого
листа до виконання.

Задовольняючи заяву, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 КАС України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

В редакції Закону України від 21.04.1999
року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» до 09.03.2011 року статтею 21
було передбачено 3-річний строк
пред'явлення до виконання виконавчих
листів та інших судових документів.

09.03.2011 року набув чинності Закон
України від 04.11.2010 року № 2677-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
виконавче провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)», яким Закон
України «Про виконавче провадження»
викладений в новій редакції, стаття 22
якого визначає річний строк
пред'явлення до виконання виконавчих
документів, виданих на підставі
судових рішень.

Відповідно до п. 4 розділу II «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про виконавче провадження» виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, пред'являються до
виконання у строки, встановлені на
момент їх видачі.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент набрання постановою
Луганського окружного
адміністративного суду від 07 червня 2010
року законної сили в частині, не
скасованій ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 13
жовтня 2011 року, тобто станом на 20.08.2010
року, законодавство України про
виконавче провадження передбачало
можливість пред'явлення виконавчого
документу, виданого судом, для
примусового виконання до органів
державної виконавчої служби протягом
3-ох років.

Тобто, зміна законодавчого регулювання
строків пред'явлення до виконання
виконавчих документів суду є поважною
причиною пропуску строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
заяви.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Луганську Державної податкової
служби відхилити.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2013 року
та ухвалу Луганського окружного
адміністративного суду від 21.12.2012 року
по справі №2а-3241/10/1270 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписЛанченко Л.В.