Справа № 826/2442/13-а
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/2442/13-а

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 липня 2014 року 16:43 № 826/2442/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вернісаж"

до

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві

про

визнання протиправним та скасування припису і постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Вернісаж» (надалі – позивач або ТОВ «Вернісаж») з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (надалі – відповідач або Інспекція) про визнання протиправними та скасування припису від 08.11.2012 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанови від 12.02.2013 року №27/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2014 року касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2014 року справу прийнято до свого провадження суддею Скочок Т.О. та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувані рішення Інспекції є необґрунтованими, оскільки, за твердженнями останнього, розміщення тимчасового літнього майданчику ТОВ «Вернісаж» цілком відповідає визначенню тимчасової споруди у зв’язку з тим, що його розміщення виконувалося з полегшених конструкцій і встановлене без улаштування фундаменту, дощатий настил над існуючим приямком входу в підвальне приміщення існуючого житлового будинку спирається на існуючу підпорну стінку приямку.

У судове засідання 24.07.2013 року з’явилися представники сторін.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

При цьому, подана 24.07.2014 року представником позивача через канцелярію суду заява про збільшення позовних вимог, не підтримана останнім у судовому засіданні 24.07.2014 року, у зв’язку з чим не прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях, посилаючись на те, що здійснюючи перевірку ТОВ «Вернісаж» посадові особи Інспекції діяли у межах наданих повноважень, а оскаржувані припис та постанова винесені у зв’язку з виявленими під час перевірки порушеннями.

Суд у судовому засіданні 24.07.2014 року за згодою сторін на підставі положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією на підставі звернення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.09.2012 року №3529-09 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Вернісаж», за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.11.2012 року.

На підставі виявлених під час вказаної вище перевірки порушень, посадовою особою Інспекції винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.11.2012 року, у якому зазначено, що перевіркою встановлено експлуатацію закладу громадського харчування кафе «Вернісаж» без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку та самовільно збудованої капітальної споруди майданчику кафе «Вернісаж», яка не прийнята в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, що є порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також у приписі від 08.11.2012 року відповідач вимагав заборонити експлуатацію кафе «Вернісаж» та капітальної споруди майданчику кафе «Вернісаж» з 09.11.2012 року та усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку в термін до 08.12.2012 року.

З метою перевірки виконання ТОВ «Вернісаж» вимог припису від 08.11.2012 року посадовими особами Інспекції проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.01.2013 року, в якому зазначено, що під час перевірки з виїздом на місце 24.01.2013 року встановлено не виконання позивачем вимог припису від 08.11.2012 року.

На підставі викладеного вище, посадовою особою Інспекції винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.01.2013 року, яким вимагається привести до попереднього стану самовільно збудовану капітальну споруду майданчика кафе «Вернісаж» на вул. Андріївський узвіз, 30 у Подільському районі міста Києва в термін до 17.03.2013 року.

Також, за результатами перевірки факту виконання ТОВ «Вернісаж» вимог припису від 08.11.2012 року посадовою особою Інспекції винесено постанову №27/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.02.2013 року, якою ТОВ «Вернісаж» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 11 470,00 грн.

Вважаючи оскаржувані припис від 08.11.2012 року та постанову №27/13 від 12.02.2013 року протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (надалі – Закон №3038), державний архітектурно-будівельний контроль – сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 41 Закону №3038).

Так, п. 3 Указу Президента України від 08.04.2011 року №439/2011, яким затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (надалі – Указ №439), визначено, що основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, проводить перевірки, у тому числі щодо дотримання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, та розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень (пп. 10, 11 п. 4 Указу №439).

Приписами п. 6 Указу №439 передбачено, що Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (надалі – Порядок №553).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок (п. 5 Порядку №553).

Згідно п. 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій, а також звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п. 16 Порядку №553), а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі – припис) (п. 17 Порядку №553).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваного припису від 08.11.2012 року слугував виявлений під час перевірки факт експлуатації самовільно збудованої капітальної споруди, яка експлуатується як майданчик кафе «Вернісаж» без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим, за твердженнями відповідача, порушено ч. 8 ст. 39 Закону №3038.

Водночас, за твердженнями представника позивача вищезазначений майданчик кафе «Вернісаж» є тимчасовою спорудою, розміщеною відповідно до дозволу на розміщення тимчасової споруди на тимчасове розміщення літного майданчику (37,40 кв.м.) №07-0197, виданого Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації.

Так, у відповідності до положень ч. 2 ст. 28 Закону №3038, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності – одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 21.05.2014 року у даній справі, відповідно до наявної у матеріалах справи копії паспорту прив’язки тимчасової споруди, зазначений майданчик має площу 37,4 м.кв. по зовнішньому контуру, що перевищує встановлений положеннями ч. 2 ст. 28 Закону №3038 розмір.

Крім того, у вказаному вище дозвілі на розміщення тимчасової споруди на тимчасове розміщення літного майданчику (37,40 кв.м.) №07-0197, виданого Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації, зазначено термін дії останнього у період з 01.04.2010 року по 30.10.2010 року.

Також, у судовому засіданні 24.07.2014 року представником позивача підтверджено, що майданчик кафе «Вернісаж» носить сезонний характер, а також той факт, що використання останнього у зимовий період не передбачено.

Слід також відмітити, що відповідно до матеріалів справи, розміщення вказаного майданчика було встановлено посадовими особами Інспекції при проведенні перевірок у листопаді 2012 року та у січні 2013 року, тобто у зимовий період, проте, документи на підтвердження права позивача влаштування цього майданчика як тимчасової споруди на період, у який проводилися перевірки, в матеріалах справи відсутні. При цьому, іншого представниками позивача не доведено.

З огляду на все вищевикладене вбачається, що майданчик кафе «Вернісаж» станом на момент винесення оскаржуваних припису від 08.11.2012 року та постанови №27/13 від 12.02.2013 року не відповідала критеріями тимчасової споруди, визначеним у положеннях ч. 2 ст. 28 Закону №3038, а саме: розміру (більше ніж 30 кв.м.) та сезонному характеру розміщення останньої (встановленого відповідачем факту розміщення даного майданчику у листопаді 2012 року та січні 2013 року, що не відповідає періоду розміщення останньої, вказаного у дозволі).

Водночас, як було зазначено вище, оскаржуваний припис від 08.11.2012 року містить наступні вимоги:

1. Заборонити експлуатацію кафе «Вернісаж» та капітальної споруди майданчику кафе «Вернісаж» з 09.11.2012 року.

2. Усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку в термін до 08.12.2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону №3038, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

При цьому, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, зокрема, мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону №3038).

Таким чином, викладеними вище правовими нормами встановлена можливість у разі виявлення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності винесення інспекціями приписів, які можуть містити вимоги лише щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Отже, з огляду на викладене, приписи інспекцій не можуть містити вимогу про «заборону експлуатації», а, відтак, суд дійшов висновку, що оскаржуваний припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.11.2012 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині п. 1, в якому міститься вимога про заборону експлуатації кафе «Вернісаж» та капітальної споруди майданчику кафе «Вернісаж» з 09.11.2012 року. В іншій частині припису (п. 2) суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасуванню, з урахуванням висновків, викладених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.05.2014 року у даній справі.

Нормативно-правовим актом, що встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців (суб’єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, є Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 року №208/94-ВР (надалі – Закон №208/94), який встановлює різні за своєю правовою природою підстави для притягнення до юридичної відповідальності.

Приписами абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону №208/94 визначено, що суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил – у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

З огляду на викладені вище висновки суду про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування припису від 08.11.2012 року в частині п. 2, яким вимагається усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку в термін до 08.12.2012 року, а також відсутність у матеріалах справи доказів виконання позивачем вказаної вимоги на момент перевірки Інспекцією її виконання, оформленої актом від 24.01.2013 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови №27/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.02.2013 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування п. 1 припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.11.2012 року, в якому міститься вимога про заборону експлуатації кафе «Вернісаж» та капітальної споруди майданчику кафе «Вернісаж» з 09.11.2012 року. В іншій частині позовних вимог суд дійшов висновку про відмову у їхньому задоволенні.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 1 припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.11.2012 року, в якому міститься вимога про заборону експлуатації кафе «Вернісаж» та капітальної споруди майданчику кафе «Вернісаж» з 09.11.2012 року.

3. В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок