Справа № 872/17095/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2014 рокусправа № 180/1808/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець на
постанову Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 11
листопада 2013 року у справі №180/1808/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправними дії
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець щодо
виплати щомісячних страхових платежів
за період з 01 липня 2009 року по 01 липня2013
року у розмірі меншому, ніж це
передбачено чинним законодавством та
стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець
заборгованість по щомісячних
страхових платежах за період з 01 липня
2009року по 01 січня 2013 року в сумі 26728грн.,
зобов'язати з 01 липня 2013 року
нараховувати та виплачувати щомісячні
страхові виплати в розмірі,
встановленому статтею 1197 Цивільного
кодексу України до зміни обставин, що
тягнуть перерахунок страхових виплат.
В обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що розмір страхових
виплат повинен був обчислюватись у
відповідності до статті 1197 Цивільного
кодексу України з п'ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати,
а не у відповідності до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності ", як це було зроблено
відповідачем. Такі доводи позивач
обґрунтовує тим, що Закон набрав
чинності 01 квітня 2001 року, а Цивільний
кодекс України - 01 січня 2004року, тобто
пізніше, а відтак, у спірних
правовідносинах застосуванню
підлягають положення того закону, який
прийнято пізніше.

Постановою Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 11
листопада 2013 року позов ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано дії
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці щодо
відмови у проведенні перерахунку
щомісячної страхової виплати з 01 липня
2009 року протиправними. Зобов'язано
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
провести перерахунок щомісячних
страхових виплат ОСОБА_1 за період з 01
липня 2009 року у відповідності до статті
1197 Цивільного кодексу України, з
урахуванням виплачених сум та
виплатити їх та в подальшому
нараховувати та виплачувати щомісячні
страхові виплати в розмірі,
встановленому статті 1197 Цивільного
кодексу України до зміни обставин, що
тягнуть перерахунок страхових виплат.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці у
своїй діяльності керується нормами
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності ", який є спеціальним
нормативно-правовим актом, а тому
висновок суду про те, що спеціальними
до спірних правовідносин є положення
статті 1197 Цивільного кодексу України, є
помилковим. Більш того, на думку
заявника апеляційної скарги, при
ухваленні рішення, суд не прийняв до
уваги, що предметом позову є
матеріально-правова вимога, а не
публічно-правовий спір у сфері
публічно-правових відносин,
пов'язаного з діяльністю органів
державної влади.

У судовому засіданні представник
відповідача доводи, викладені в
апеляційній скарзі, підтримав в
повному обсязі.

Позивач, належним чином повідомлений
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули, про
причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про наявність підстав
для її часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, під час
виконання своїх трудових обов'язків
ОСОБА_2 отримав виробничу травму, що
підтверджується висновком МСЕК від 23
червня 2009 року, яким йому встановлено
втрату працездатності 35 %. 10 червня 2013
року ОСОБА_1 звернувся до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці із
заявою про перерахунок суми страхової
виплати з урахуванням положень ст. 1197
Цивільного кодексу України. Листом №
9/02-20 від 11 червня 2013 року ОСОБА_1
відмовлено у здійсненні перерахунку,
що й стало підставою для звернення до
суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
положення статті 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у даному випадку є
загальними, а відтак застосуванню
підлягають спеціальні норми
відповідних законів, з урахуванням
положень статті 1197 Цивільного кодексу
України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до частини першої статті 4
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" законодавство про
страхування від нещасного випадку
складається із Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, цього
Закону, Кодексу законів про працю
України, Закону України "Про охорону
праці" та інших нормативно-правових
актів.

Згідно з положеннями статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" сума
щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Сума щомісячної страхової виплати не
повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Разом з тим, за змістом статті 1197
Цивільного кодексу України розмір
втраченого фізичною особою внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я заробітку (доходу), що підлягає
відшкодуванню, визначається у
відсотках від середнього місячного
заробітку (доходу), який потерпілий мав
до каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, з урахуванням ступеня втрати
потерпілим професійної
працездатності, а за її відсутності -
загальної працездатності. Якщо
середньомісячний заробіток (дохід)
потерпілого є меншим від п'ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати,
розмір втраченого заробітку (доходу)
обчислюється виходячи з п'ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати.

З аналізу співвідношення положень
статті 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та положень статті 1197
Цивільного кодексу України, суд
апеляційної інстанції дійшов
висновку, що пріоритетному
застосуванню до спірних правовідносин
підлягають положення Цивільного
кодексу України як такі, що набрали
чинності пізніше.

Оскільки актами цивільного
законодавства не встановлено
неможливості застосування положень
статті 1197 Цивільного кодексу України
при визначенні заробітку (доходу),
втраченого внаслідок каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я фізичної
особи до відносин, випливають із
обов'язкового страхування, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновок
суду першої інстанції про те, що
розрахунок суми страхової виплати
необхідно проводити з урахуванням
положень ст. 1197 Цивільного кодексу
України.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
стосовно періоду, за який повинен бути
здійснений перерахунок щомісячних
страхових виплат у відповідності до
положень ст. 1197 Цивільного кодексу
України.

Із заявою про перерахунок розміру
страхових виплат ОСОБА_1 звернувся до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець лише
10 червня 2013 року, отже саме з цього часу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець
повинно здійснити ОСОБА_2 перерахунок
щомісячних страхових виплат у
відповідності до положень ст. 1197
Цивільного кодексу України.

Доводи апелянта про те, що даний спір не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
ґрунтуються на невірному розумінні
норм процесуального права та не можуть
бути підставою для скасування
постанови суду.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів прийшла до висновку, що
судом першої інстанції було допущено
порушення норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому постанова суду підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 11
листопада 2013 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області щодо
відмови ОСОБА_2 у перерахунку розміру
щомісячних страхових виплат починаючи
з 10 червня 2013 року.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області здійснити
ОСОБА_3 перерахунок щомісячних
страхових виплат починаючи з 10 червня
2013 року у відповідності до положень ст.
1197 Цивільного кодексу України до зміни
обставин, що тягнуть перерахунок
страхових виплат, та забезпечити
виплату коштів з урахуванням сум,
отриманих в зазначений період.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня виготовлення її тексту у повному
обсязі.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко