Справа № К/9991/9261/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року м.
Київ К/9991/9261/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Стрелець Т.Г.провівши попередній
розгляд адміністративної справи за
касаційною скаргою Донецького
медичного ліцею з поглибленим
вивченням природничих наук, що працює в
режимі школи-інтернату на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 січня 2012
року у справі №2а/0570/15870/2011 за позовом
Донецького медичного ліцею з
поглибленим вивченням природничих
наук, що працює в режимі
школи-інтернату до
Контрольно-ревізійного управління в
Донецькій області про скасування
пунктів вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Донецький медичний ліцей з поглибленим
вивченням природничих наук, що працює в
режимі школи-інтернату звернувся з
позовом до Контрольно-ревізійного
управління в Донецькій області про
скасування пунктів 2, 3 вимоги від 18.06.2011
року №19-0610/1844 щодо стягнення зайво
виплачених окладів працівникам ліцею.

Позов обґрунтований тим, що на підставі
розпорядження Представника Президента
України №575 від 28 вересня 1993 року «Про
збільшення ставок (посадових окладів)
педагогічним працівникам ліцеїв при
Донецькому державному університеті і
Донецькому медінституті ім.
М.Горького» збільшені посадові оклади
вказаним категоріям працівників
ліцеїв з 1 серпня 1993 року на 30 відсотків.
Вказана доплата нараховувалась з
серпня 1993 року по час проведення
планової ревізії в 2011 році, так як
розпорядження не мало терміну дії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року позов задоволено повністю.
Скасовано пункт 2 та пункт 3 вимоги
№19-06-10/1844 від 08.06.2011
Контрольно-ревізійного відділу в м.
Донецьку Контрольно-ревізійного
управління в Донецькій області.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 січня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано, в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції Донецький
медичний ліцей з поглибленим вивченням
природничих наук, що працює в режимі
школи-інтернату звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції, та
залишити в силі судове рішення суду
першої інстанції, посилаючись на те, що
при прийнятті зазначеного судового
рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до п.1.3.1.1
плану контрольно-ревізійної роботи
Контрольно-ревізійного відділу в м.
Донецьк посадовими особами
Контрольно-ревізійного відділу в м.
Донецьк проведена планова ревізія
фінансово-господарської діяльності
Донецького медичного ліцею з
поглибленим вивченням природничих
наук, що працює в режимі
школи-інтернату за період з 01.11.2006 по
28.02.2011, про що складено акт ревізії від
17.05.2011 № 19-06-09/34.

Вказаною ревізією встановлені
порушення бюджетного законодавства на
загальну суму 510 987,16 грн. Зокрема, в
період з 01.05.2007 по 31.07.2009 позивачем
проводились нарахування та виплати
підвищених посадових окладів (ставок
заробітної плати) у розмірах 30
відсотків, замість передбачених
законодавством 10 відсотків на суму 184
057,02грн., що є порушенням Додатку 1 до
постанови КМУ від 20.04.2007 року №643 «Про
затвердження розмірів підвищення
посадових окладів (ставок заробітної
плати) та додаткової оплати за окремі
види педагогічної діяльності у
співвідношенні до тарифної ставки»,
п.28б Інструкції про порядок обчислення
заробітної плати працівників освіти,
затвердженої наказом Міністерства
освіти і науки України від 15.04.1993 № 102
(зі змінами). Внаслідок оплати
завищених розмірів посадових окладів
керівним та педагогічним працівникам
Ліцею у періоді з 01.05.2007 по 31.07.2009
проведено завищених витрат на оплату
надбавок за вислугу років на загальну
суму 42 408,84 грн., на оплату праці за час
відпустки на загальну суму 34 391,43 грн.,
на виплату допомоги з тимчасової
втрати працездатності у завищених
розмірах на загальну суму 1 983,08 грн.

18.06.2011 року Контрольно-ревізійним
відділом в м. Донецьку на підставі п.7
ст.10 Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
виставлено вимогу №19-0610/1844, пунктами 2
та 3 якої вимагалось:

- стягнути зайво виплачені завищені
оклади у сумі 184 057,02 грн., надбавки за
вислугу років у сумі 42 408,84 грн.,
лікарняні у сумі 1 983,08 грн., заробітну
плату за час відпустки у сумі 34 391,43 грн.
з працівників, згідно додатків до акту,
які їх отримали. У разі пропуску
встановленого строку - відшкодувати
порушення за рахунок відповідальних
осіб, що допустили зайві грошові
виплати.

- провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
цільових фондів та повернути зайво
сплачені кошти у сумі 95 895,30 грн.
(зарахувати в рахунок майбутніх
платежів).

Суд першої інстанції задовольнив
позовні вимоги з тих підстав, що
позивач, здійснював виплату заробітної
плати відповідно до розпорядження
представника Президента України, яке
не скасовано, було обов'язковим для
виконання, тому будь які протиправні
дії з боку посадових осіб позивача
відсутні, а їх вину не доведено.

Між тим, суд апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, виходив з того, що в спірний
період з 01.05.2007 року по 31.07.2009 рік
позивач зобов'язаний був керуватися
нормами Постанов Кабінету Міністрів
України, як це визначено Законом
України «Про освіту», а не
розпорядженням Представника
Президента України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
обґрунтованим висновок суду
апеляційного інстанції про відмову в
задоволенні позову, враховуючи
наступне.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
освіту» держава забезпечує
встановлення посадових окладів (ставок
заробітної плати)
науково-педагогічним, педагогічним та
іншим категоріям працівників
навчальних закладів та установ освіти
на основі Єдиної тарифної сітки у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Як вірно встановлено судом апеляційної
інстанції, у період, що був предметом
ревізії діяли постанова КМУ від 30.08.2002
року №1298 «Про оплату праці працівників
на основі Єдиної тарифної сітки
розрядів і коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» та постанова КМУ від 20.04.2007 року
№643 «Про затвердження розмірів
підвищення посадових окладів (ставок
заробітної плати) та додаткової оплати
за окремі види педагогічної діяльності
у співвідношенні до тарифної ставки».

Пунктом 2 постанови КМУ №643
встановлено, що працівникам установ і
закладів освіти, яким передбачено
підвищення посадових окладів (ставок
заробітної плати) на кількох підставах,
абсолютний розмір кожного підвищення
визначається виходячи з розміру
посадового окладу (ставки заробітної
плати) без урахування іншого
підвищення.

Статтею 6 Закону України «Про
Представника Президента України» від
05.03.1992 р. № 2167, який втратив чинність на
підставі Закону України від 21.05.1997 року
№ 280/97-ВР, визначені
повноваження Представника Президента
України на відповідній території.

Аналіз вказаної правової норми
свідчить про те, що встановлення
надбавок та доплат працівникам
бюджетних установ не входило в
компетенцію Представника Президента
України, тому розпорядження № 575 від
28.09.1993 року, на яке посилається позивач,
не може бути підставою для підвищення
посадових окладів на 30%, тим більш в
період з 01.05.2007 по 31.07.2009 рік.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновком апеляційного
суду, що в спірний період з 01.05.2007 року
по 31.07.2009 рік позивач зобов'язаний був
керуватися нормами постанов Кабінету
Міністрів України, як це визначено
Законом України «Про освіту», а не
розпорядженням Представника
Президента України.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про
правомірність пунктів 2 та 3 вимоги
Контрольно-ревізійного відділу в м.
Донецьку Контрольно-ревізійного
управління в Донецькій області від
18.06.2011 року №19-0610/1844 щодо стягнення
зайво виплачених окладів працівникам
ліцею.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Донецького медичного
ліцею з поглибленим вивченням
природничих наук, що працює в режимі
школи-інтернату відхилити, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 січня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: