Справа № 820/7335/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 р.Справа № 820/7335/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.,

представників сторін: позивача -
Звєздова С.О., відповідача - Калініної
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Спеціалізованої
Державної податкової інспекції з
обслуговуванням великих платників у
місті Харкові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів,
Комунального підприємства
"Харківводоканал" на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014р. по
справі № 820/7335/14

за позовом Комунального
підприємства "Харківводоканал"

до Спеціалізованої Державної
податкової інспекції з
обслуговуванням великих платників у
місті Харкові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство
«Харківводоканал» (далі по тексту - КП
«Харківводоканал», позивач) звернулось
до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі по тексту - СДПІ з ОВП
у м. Харкові МГУ Міндоходів), в якому
просило суд скасувати податкові
повідомлення-рішення № від
04.03.2014р., № від 04.03.2014 р., №
від 04.03.2014р., № від 04.03.2014р.
повністю та податкове повідомлення -
рішення № від 04.03.2014р. частково у
частині збільшення грошового
зобов'язання по ПДВ на суму 484797,00 грн.,
стягнути судові витрати на користь
позивача.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
по справі № 820/7335/14 адміністративний
позов Комунального підприємства
"Харківводоканал" до Спеціалізованої
Державної податкової інспекції з
обслуговуванням великих платників у
місті Харкові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задоволено
частково.

Скасовано податкові
повідомлення-рішення № від
04.03.2014 р., № від 04.03.2014р., №
від 04.03.2014р. повністю та податкове
повідомлення - рішення № від
04.03.2014р. частково в частині збільшення
грошового зобов"язання по ПДВ на суму
484797,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства
"Харківводоканал" (адреса: м.Харків, вул.
Шевченко, 2; ) на користь
Державного бюджету (УДКСУ у
Червонозаводському районі міста
Харкова Харківської області, код 37999628,
МФО: 851011, Банк: ГУДКСУ у Харківській
області, р/р: 4011) витрати зі сплати
судового збору у розмірі 2760,80 грн. (дві
тисячі сімсот шістдесят гривень
вісімдесят копійок).

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
по справі № 820/7335/14 скасувати в частині
задоволених позовних вимог; прийняти
нове рішення, яким у задоволенні позову
КП «Харківводоканал» відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги з посиланням на
акти перевірок контрагентів позивача
ТОВ «Рембудсервіс», ТОВ «Ілліс», ТОВ
«Камтес», ТОВ «Генбудінвест», ФОП
ОСОБА_3, ТОВ «ТБ «Спецмаш», ТОВ «Торгова
марка плюс», стверджує про відсутність
реального характеру господарських
операцій між вказаними контрагентами
та позивачем по справі, та, як наслідок -
про неможливість встановлення зв'язку
понесених позивачем витрат та
включених до податкового кредиту сум
ПДВ за результатами відносин із
вказаними контрагентами, з
фінансово-господарською діяльністю КП
«Харківводоканал». З огляду на
викладене, наполягає на
обґрунтованості висновків акту
перевірки про завищення позивачем сум
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на 1178292 грн. та завищення суми
податкового кредиту в розмірі 371423 грн.
та правомірності податкових
повідомлень-рішень від 04.03.2014 року №
, .

Крім того, пояснив, що працівниками КП
«Харківводоканал» ОСОБА_5 та ОСОБА_6
надано розрахункові документи за
проживання у готелі ТОВ «Ілліс» , у
зв'язку з чим їм було виплачено під звіт
кошти в сумі 498,00 грн. З вказівкою на акт
перевірки № 1018/22.2.09/19482310 від 13.06.2013 року
ТОВ «Ілліс» ДПІ у Святошинському
районі м. Києва зазначив, що звіркою ТОВ
«Ілліс» документально не підтверджено
реальність здійснення останнім
господарських операцій, їх вид, обсяг,
якість та розрахунки, у зв'язку з чим
вважає виплачені кошти в сумі 498,00 грн.
такими, що витрачені надміру. Однак, в
порушення вимог пп.170.9.1 п.170.9 ст.170
Податкового кодексу України податок з
доходів фізичних осіб КП
«Харківводоканал» працівникам не
нараховувався та до бюджету не
сплачувався. Беручи до уваги наведене,
вважає правомірним податкове
повідомлення-рішення № 000024801 від 04.03.2014
року про донарахування податку з
доходів фізичних осіб в розмірі 87,88 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, просив суд апеляційної
інстанції постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
27.05.2014 року по справі № 820/7335/14 скасувати
в частині задоволених позовних вимог;
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову КП
«Харківводоканал» відмовити повністю.

Позивач, не погодившись із
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин
справи, просить суд апеляційної
інстанції постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
27.05.2014 року по справі № 820/7335/14 скасувати
в частині відмови у скасуванні
податкового повідомлення-рішення №
від 04.03.2014 року, прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги у цій
частині задовольнити, скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 04.03.2014 року в частині
збільшення грошового зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб на суму
7433528,65 грн., у т.ч. за штрафними санкціями
- 7433528,65 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що наданими позивачем
до суду документами (довідка про
перерахування утриманого податку з
доходів фізичних осіб, головні книги,
відомості нарахувань та утримань із
заробітної плати, касові книги, ордери)
повністю підтверджено своєчасну та в
повному обсязі сплату податок з
доходів фізичних осіб за період з 01.07.2012
року по 30.06.2013 року, а тому підстави для
збільшення позивачеві грошового
зобов'язання на суму 7433528,65 грн.
податковим повідомленням-рішенням №
від 04.03.2014 року відсутні.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, просив суд апеляційної
інстанції постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
27.05.2014 року по справі № 820/7335/14 скасувати
в частині відмови у скасуванні
податкового повідомлення-рішення №
від 04.03.2014 року, ухвалити нову
постанову про задоволення цієї частини
позовних вимог. Апеляційну скаргу
відповідача просив залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній податковим
органом частині - без змін..

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційних скарг рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційних
скарг, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з Витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, який міститься в
матеріалах справи (а.с.26-30 т. ІІІ)
Комунальне підприємство
"Харківводоканал" зареєстроване в
якості юридичної особи 18.05.1995 року та
перебуває на обліку в СДПІ по роботі з
ВПП у м.Харкова як платник податків.
Відповідно до свідоцтва №200026649
позивача зареєстровано як платника
податку на додану вартість з 14.07.1997 р.

В період з 16.12.2013р. по 06.02.2014р.
Спеціалізованою Державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів проведено документальну
планову перевірку Комунального
підприємства "Харківводоканал" (код
03361715) з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2012р. по 30.06.2013р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2012р. по
30.06.2013р.

За результатами перевірки складено
Акт № 46/28-09-48-01-03 від 18.02.2014р. (а.с.22 - 110
т.І), яким зафіксовано порушення
позивачем:

1) п.п. 138.1.1., п. 138.1, п. 138.2., п. 138.8., п.п. 138.10.2
п. 138.10 ст. 138, п.п. 145.1.6. п. 145.1 ст. 145
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями),
що призвело до завищення від'ємного
значення об'єкту оподаткування від
усіх видів діяльності на загальну суму
1178292 грн.;

2) п. 187.10 ст. 187, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п.
200.4 ст. 200 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами та
доповненнями), що призвело до завищення
суми бюджетного відшкодування на суму
48225 грн. та до заниження податку на
додану вартість на загальну суму 1284366
грн., в тому числі липень 2012р. на суму 51197
грн., серпень 2012р. на суму 146947 грн.,
вересень 2012р. на суму 54807 грн., жовтень
2012р. на суму 10399 грн., листопад 2012р. на
суму 50083 грн., грудень 2012р. на суму 48225
грн., березень 2013р. на суму 9765 грн.,
квітень 2013р. на суму 248957 грн., травень
2013р. на суму 300591 грн., червень 2013р. на
суму 411620 грн.;

3) абз. 2 п. 57.1 ст. 57, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4, п.п.
168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, п. 176.2 "а" ст.
176 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами та
доповненнями), що призвело до несплати
податку на доходи фізичних осіб на суму
29734114,58 грн.

4) п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами
та доповненнями), що призвело до
нарахування пені по податку на доходи
фізичних осіб на суму 676516,43 грн.;

5) п.п. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164, п.п. 170.9.1. п. 170.9 ст.
170 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами та
доповненнями), що призвело до
донарахування податку на доходи
фізичних осіб на суму 87,88 грн.;

6) п. 176.2 (б) ст. 176 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами
та доповненнями), п. 3.1.13 Порядку
заповнення та подання податковими
агентами податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку,
затвердженого наказом ДПА України від
24.12.10р. № 1020 що призвело до надання
звітного розрахунку за формою 1-ДФ з
помилками в реєстраційному номері
облікової картки платника податків 1
фізичної особи.

Не погодившись із зазначеним актом
перевірки, позивач подав заперечення
відповідачу №692 від 20.02.14р., які за
результатами розгляду були залишені
без задоволення, про що позивача
повідомлено листом №2399/10 від 28.02.14р.

На підставі вищенаведених висновків
акту перевірки № 46/28-09-48-01-03 від 18.02.2014р.
відповідачем прийнято наступні
податкові повідомлення-рішення :

№ від 04.03.2014р. (а.с.20 т. І) про
збільшення суми грошового зобов'язання
по ПДВ на суму 1926549,00 грн., у тому числі
за основним платежем - 1284366,00 грн. та за
штрафними санкціями у сумі 642183,00 грн.,

№ від 04.03.2014р. (а.с. 12 т. І) про
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб на
суму 7433528,65 грн., у тому числі за
штрафними санкціями у сумі 7433528,65 грн.,

№ від 04.03.2014р. (а.с.14 т. І) про
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб на
суму 619,85 грн., у тому числі за основним
платежем у сумі 87,88 грн. та за штрафними
санкціями у сумі 531,97 грн.,

№ від 04.03.2014р. (а.с. 16 т. І) про
зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на суму 1178292,00 грн.,

№ від 04.03.2014р. (а.с.18 т. І) про
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на суму 72337,50 грн., у тому числі
за основним платежем у сумі 48225,00 грн. та
за штрафними санкціями у сумі 24112,50 грн.

Скориставшись правом, наданим пунктом
56.1 статті 56 Податкового кодексу
України, КП «Харківводоканал»
звернулось до суду з даним позовом про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 04.03.2014 року №№
№, , № , № від
04.03.2014р. - повністю, та податкового
повідомлення - рішення № від
04.03.2014р. - в частині збільшення
грошового зобов'язання по ПДВ на суму
484797,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 04.03.2014р. № ,
№ , № повністю та
податкового повідомлення - рішення №
від 04.03.2014р. - частково в частині
збільшення грошового зобов'язання по
ПДВ на суму 484797,00 грн., суд першої
інстанції виходив з їх
обґрунтованості, оскільки наданими
позивачем первинними документами
повністю підтверджено реальність
господарських операцій між КП
«Харківводоканал» та контрагентами
ПАТ "Рембудсервіс", ТОВ "Генбудінвест",
ТОВ "Торговий будинок "Спецмаш", ТОВ
"Камтес", ФОП ОСОБА_3, ТОВ "Торгова марка
Плюс", ТОВ "ІЛЛІС".

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про скасування податкового
повідомлення - рішення № від
04.03.2014р., суд першої інстанції виходив з
правомірності збільшення позивачеві
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 7433528,65
грн., оскільки КП «Харківводоканал» не
доведено своєчасності сплати податку
на доходи фізичних осіб при виплаті
заробітної плати працівникам
підприємства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що фактичною підставою
для прийняття податкових
повідомлень-рішень від 04.03.2014р. № ,
№ та податкового повідомлення -
рішення від 04.03.2014р. № в частині,
що оскаржується позивачем (збільшення
грошового зобов'язання по ПДВ на суму
484797,00 грн.) слугувало твердження
відповідача про відсутність реального
характеру господарських операцій між
КП «Харківводоканал» та контрагентами
ПАТ "Рембудсервіс", ТОВ "Генбудінвест",
ТОВ "Торговий будинок "Спецмаш", ТОВ
"Камтес", ФОП ОСОБА_3, ТОВ "Торгова марка
Плюс", ТОВ "ІЛЛІС", у зв'язку з чим
позивачем допущено завищення витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток на
1178292 грн. (за результатами відносин із
контрагентами ПАТ «Рембудсервіс», ТОВ
«Генбудінвест», ТОВ «Торговий будинок
«Спецмаш», ТОВ «Ілліс») та завищення
суми податкового кредиту в розмірі 371423
грн. (за результатами відносин із
Рембудсервіс», ТОВ «Генбудінвест», ТОВ
«Торговий будинок «Спецмаш», ТОВ
«Камтес», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Торгова
марка плюс», ТОВ «Ілліс»).

Крім того, у зв'язку з твердженням про
відсутність реального характеру
господарських операцій між КП
«Харківводоканал» та ТОВ «Ілліс»
відповідачем зроблено висновок про те,
що позивачем безпідставно не
оподатковано податком з доходів
фізичних осіб кошти, видані під звіт
працівникам позивача у зв'язку з
проживанням у готелі ТОВ «Ілліс», як
таких, що втрачені надміру, на підставі
якого прийнято податкове
повідомлення-рішення від 04.03.2014 року №
.

Колегія суддів вважає такі висновки
відповідача хибними та такими, що не
можуть бути підставою для зменшення
позивачеві від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток,
податкового кредиту, бюджетного
відшкодування з ПДВ та збільшення
позивачеві грошових зобов'язань з
податку на додану вартість та податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 619,85
грн., беручи до уваги наступне.

За визначенням п. 138.4 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. 138.8, п. 138.6 ст. 138 Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну). Собівартість придбаних та
реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу.

Пунктом 138.2. статті 138 ПК України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 140.1.7. п. 140.1. ст. 140
Податкового Кодексу України при
визначенні об'єкта оподаткування
враховуються такі витрати подвійного
призначення, зокрема, як витрати на
відрядження фізичних осіб, які
перебувають у трудових відносинах із
таким платником податку або є членами
керівних органів платника податку, в
межах фактичних витрат особи, яка
відряджена, на проїзд (у тому числі
перевезення багажу, бронювання
транспортних квитків) як до місця
відрядження і назад, так і за місцем
відрядження (у тому числі на
орендованому транспорті), оплату
вартості проживання у готелях
(мотелях), а також включених до таких
рахунків витрат на харчування чи
побутові послуги (прання, чищення,
лагодження та прасування одягу, взуття
чи білизни), на найм інших жилих
приміщень, оплату телефонних розмов,
оформлення закордонних паспортів,
дозволів на в'їзд (віз), обов'язкове
страхування, інші документально
оформлені витрати, пов'язані з
правилами в'їзду та перебування у місці
відрядження, в тому числі будь-які
збори і податки, що підлягають сплаті у
зв'язку із здійсненням таких витрат.

Зазначені в абзаці першому цього
підпункту витрати можуть бути включені
до складу витрат платника податку лише
за наявності підтвердних документів,
що засвідчують вартість цих витрат у
вигляді транспортних квитків або
транспортних рахунків (багажних
квитанцій), у тому числі електронних
квитків за наявності посадкового
талона та документа про сплату за всіма
видами транспорту, в тому числі
чартерних рейсів, рахунків, отриманих
із готелів (мотелів) або від інших осіб,
що надають послуги з розміщення та
проживання фізичної особи, в тому числі
бронювання місць у місцях проживання,
страхових полісів тощо.

При цьому згідно з підпунктом 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 цього ж Кодексу не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

У відповідності до п.201.1 ст.201 ПК України
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору.

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби
(п.201.2 ст.201 ПК України).

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України передбачено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище
правових норм, можливо дійти до
висновку, що для отримання права на
формування податкового кредиту із сум
ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг), та права на віднесення
витрат по його придбанню до складу
витрат, які враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток, платник повинен
мати податкові накладні, первинні
бухгалтерські документи, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначені для використання у
власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
частини другої статті 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів для цілей
ведення податкового обліку лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що відповідно до умов
договорів підряду № 138/6-КС/12 від 15.06.2012р.
та № 46/5- КС/12 від 18.05.2012р. (том І, а.с.
220-251)), укладених між КП
«Харківводоканал» та ПАТ
«Рембудсервіс», останнім були виконані
роботи по капітальному ремонту
покрівлі будівлі 55 стабілізації (н/п)
530м2 інв. № 79, покрівлі насосної станції
3-го підйому, будівлі насосної станції
3-го підйому інв. № 70978, що розташовані у
м. Харкові по вул. Академічній, № 1,
насосної станції 3-го підйому, будівлі
станції хлораторної інв. № 70980, будівлі
станції обеззалізовання інв. №70987, що
розташована у м. Харкові по вул.
Академічній, № 1.

Фактичне виконання вказаних робіт
підтверджено наявними в матеріалах
справи копіями договірних цін,
локальних кошторисів, відомостей
ресурсів, розрахунку
загальновиробничих, адміністративних
та інших видів витрат, дефектних актів,
наявність яких передбачено договорами
№ 138/6-КС/12 від 15.06.2012р. та № 46/5-КС/12 від
18.05.2012р., а також актів виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2в та
довідками про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати за формою
КБ-3, складеними на підставі вимог
Наказу Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України № 554
від 04.12.09р. "Про затвердження примірних
форм первинних документів з обліку в
будівництві".

Матеріалами справи підтверджено, що
договори підряду № 138/6-КС/12 від 15.06.2012р.
та № 46/5- КС/12 від 18.05.2012р. з ПАТ
«Рембудсервіс» було укладено КП
"Харківводоканал" на підставі
відповідних клопотань структурного
підрозділу позивача (службові записки
на ім'я генерального директора), у яких
вказано, що ці ремонтні роботи
необхідно виконати для утримання майна
у належному технічному стані у зв'язку
з його фізичним зносом та необхідністю
проведення ремонту. Також, були
складені дефектні акти, якими
встановлено види необхідних робіт,
копії яких наявні в матеріалах справи.

На виконання умов договорів підряду №
138/6-КС/12 від 15.06.2012р. та № 46/5- КС/12 від
18.05.2012р., КП "Харківводоканал» здійснено
сплату за отримані підрядні роботи у
безготівковій формі, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями платіжних доручень.

Підрядником було виписано позивачеві
податкові накладні № 166 від 27.06.2012р., № 64
від 31.07.2012р., № 63 від 31.07.2012р., копії яких
надано до матеріалів справи.

Колегія суддів відмічає, що
працівникам Підрядника було надано
відповідний допуск для виконання
підрядних робіт за договорами №
138/6-КС/12 від 15.06.2012р. та № 46/5-КС/12 від
18.05.2012р., про що свідчить надані
позивачем копії журналів інструктажів
з охорони праці, техногенної безпеки,
пожежної безпеки.

Слід відмітити, що згідно з наданою до
суду апеляційної інстанції копії
звітів ПАТ «Рембудсервіс» за формою
1-ДФ за ІІ та ІІІ квартали 2012 року, у
штаті ПАТ «Рембудсервіс» працювало 13
осіб, що ставить під сумнів твердження
податкового органу про неможливість
виконання вказаним підприємством
підрядних робіт за замовенням позивача
(т.11, а.с.142-149).

Належність КП "'Харківводоканал"
об'єктів, на території яких проводились
підрядні роботи підтверджується
копіями договору про передачу майна у
господарське відання, бухгалтерськими
довідками, копіями технічних паспортів
на будівлю.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції та не заперечується
відповідачем по справі, об'єкти, на яких
були виконані ремонтні роботи, входять
до системи водопостачання, є основними
засобами та використовуються
позивачем для провадження
господарської діяльності - надання
послуг з водопостачання споживачам.

Також, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено в суді
апеляційної інстанції, що між КП
"Харківводоканал" та TOB «Генбудінвест»
було укладено договір поставки №
40/12-ПЦ/12 від 12.12.2012р.

На виконання досягнутої домовленості
позивачем отримано
товарно-матеріальні цінності -
рубальну машину, про що свідчать наявні
в матеріалах справи копії видаткової
накладної № 1503-1 від 15.03.13р. (том II, а.с. 226)
та податкових накладних № 171 від
22.02.2013р„ № 55 від 08.02.2013р., № 41 від
06.03.2013р., № 101 від 11.03.2013р. (том І, а.с. 135-138).

Товарно-матеріальні цінності було
отримано зі складу постачальника TOB
«Генбудінвест» відповідальною особою
ОСОБА_7, яка була наділена правом
отримання товарно - матеріальних
цінностей та доставлено на склад
покупця, що підтверджується копіями
довіреності 12 ААД № 193567/237 от 07.03.2013р.,
книги реєстрації виданих довіреностей,
подорожнього листа, свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу та
заявки на автотранспорт, копією
специфікації на товар.

Отримані товарно-матеріальні цінності
було оприбутковано позивачем, про що
свідчать надані до матеріалів справи
копії прибуткового ордеру, акту огляду
товарно-матеріальних цінностей (том II,
а.с. 230).

Відповідно до умов договору поставки №
40/12-ПЦ/12 від 12.12.2012р., КП
"Харківводоканал" здійснено сплату за
отримані товарно-матеріальні цінності
у грошовій формі, шляхом
безготівкового розрахунку через
установи банків, що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
платіжних доручень.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, необхідність придбання
рубальної машини у TOB «Генбудінвест»
виникла у зв'язку з утриманням
позивачем у належному стані переданого
у господарське відання майна, а саме
для утилізації відходів зелених
насаджень на території насосних
станцій водопостачання та
водовідведення, очисних споруд.

Факт отримання та використання у
власній господарській діяльності
рубальної машини, отриманої від TOB
«Генбудінвест», підтверджується
копією технічного паспорту на рубальну
машину та бухгалтерською довідкою про
рух товарно-матеріальних цінностей.

Вартість придбаної рубальної машини
було віднесено до складу валових
витрат на підставі п.138.4.ст.138 ПК України
як витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг.

Також, матеріалами справи
підтверджено, що між КП
«Харківводоканал» та TOB «Торговий
будинок «Спецмаш» було укладено
договори підряду № 40/5-КС/12 від 03.05.2012р.,
№ 35/5-КС/12 від 04.05.2012р. та № 40/5-КС/12 від
03.05.2012р. на виконання робіт по
капітальному ремонту покрівлі
учбово-побутового корпусу (літ.-АБ-2),
інв. № 3202, розташованого у м. Харкові по
вул. Червоножовтневій, № 90, по
капітальному ремонту покрівлі
копіювального цеху літ.-К-2, інв. № 2, що
розташована у м. Харкові по вул.
Червоножовтневій. № 90, по капітальному
ремонту покрівлі адміністративної
будівлі (літ.-А-З) та гаражу (Літ. Б-1) Інв.
№ 74164, який розташовано у м. Харкові по
вул. Світлій, №11.

Фактичне виконання робіт
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями договірних цін,
локальних кошторисів, відомостей
ресурсів, розрахунку
загальновиробничих, адміністративних
та інших видів витрат, дефектних актів,
актів приймання виконаних будівельних
робіт за формою № КБ-2в та довідок про
вартість виконаних будівельних робіт
за формою № КБ-3 (том II, а.с. 132-144).

Також, фактичне проведення робіт також
підтверджується фотографіями об'єкту
(том IV, а.с. 104-109).

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено судом апеляційної
інстанції, вищевказані договори
підряду із ТОВ «Торговий будинок
«Спецмаш» позивачем укладено на
підставі дефектних актів, у яких
вказані необхідні обсяги та види
ремонтних робіт.

На виконання умов договорів підряду №
40/5-КС/12 від 03.05.2012р.. № 35/5-КС/12 від 04.05.2012р.
та № 40/5-КС/12 від 03.05.2012р„ КП
"Харківводоканал" здійснено сплату за
виконані підрядні роботи у
безготівковій формі, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями платіжних доручень (том
І, а.с. 207-213).

Підрядником було виписано позивачеві
податкові накладні № 4 від 16.07.2012р., № 5
від 16.07.2012р., № 4 від 16.08.2012р. (том І, а.с.
164-166).

Колегія суддів зауважує, що позивачем
для виконання підрядних робіт
працівниками ТОВ «ТБ «Спецмаш» за
договорами № 40/5-КС/12 від 03.05.2012р., №
35/5-КС/12 від 04.05.2012р. та № 40/5-КС/12 від
03.05.2012р. було надано відповідний допуск,
про що свідчить надані до матеріалів
справи копії журналів інструктажів з
охорони праці, техногенної безпеки,
пожежної безпеки (том IV, а.с. 94-101).

Слід відмітити, що згідно з наданих до
суду апеляційної інстанції копій
звітів ТОВ «ТБ «Спецмаш» за формою 1-ДФ
за І-ІІІ квартали 2013 року, у штаті ТОВ
«ТБ «Спецмаш» працювало від 11 до 13 осіб,
що ставить під сумнів твердження
податкового органу про неможливість
виконання вказаним підприємством
підрядних робіт за замовленням
позивача (т.11, а.с.64-69).

Належність КП "ХВК" об'єктів, на
території яких проводились підрядні
роботи, підтверджується наданими до
матеріалів справи копіями договору про
передачу майна у господарське відання
(том III, а.с. 108-114), бухгалтерськими
довідками (том III, а.с. 115-123), копіями
технічних паспортів на будівлю (том IV,
а.с. 168-208).

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, об'єкти, на яких були
виконані ремонтні роботи входять до
системи водопостачання та
водовідведення, є основними засобами
та використовуються позивачем для
надання послуг з водопостачання та
водовідведення, які становлять зміст
господарської діяльності позивача.

З матеріалів справи також вбачається,
що між КП «Харківводоканал» та TOB
«Камтес» було укладено договори
підряду № 78/7-КС/12 від 30.07.2012р. та №
77/7-КС/12 від 30.07.2012р. (том II, а.с.47-106),
предметом яких є виконання робіт з
технічного переоснащення
енергетичного обладнання
підвищувальної насосних станцій, що
розташовані у м. Харкові по вул. Велика
Кільцева, № 130-А та по пр. Гагаріна, №
174-А, з впровадженням системи
автоматизованого керування.

Фактичне виконання обумовлених
договорами робіт підтверджено
наявними в матеріалах справи копіями
договірних цін, локальних кошторисів,
відомостей ресурсів, розрахунку
загальновиробничих, адміністративних
та інших видів витрат, дефектних актів,
наявність яких є обов'язковою у
відповідності до умов договорів
підряду № 78/7-КС/12 від 30.07.2012р. та №
77/7-КС/12 від 30.07.2012р., актів приймання
виконаних будівельних робіт за формою
№ КБ-2в та довідок про вартість
виконаних будівельних робіт за формою
№ КБ-3 (том II, а.с. 110-145).

Підрядником було виписано позивачеві
податкові накладні № 1042 від 10.09.12р., №
1048 від 11.09.12р., № 1120 від 21.09.12р., № 1121 від
21.09.12р. (том І, а.с. 133- 134).

Відповідно до умов договорів КП
«Харківводоканал» зроблено TOB «Камтес»
передплату у безготівковій формі у
розмірі 240000,00 гри., що підтверджується
копіями платіжних доручень (том І, а.с.
214-215)

Згідно з договорами про переведення
боргу № 126/12-ПЦ/12 від 18.12.2012р. та №
127/12-ПЦ/12 від 18.12.2012р. (том IV, а.с. 102-103), на
підставі ст.ст. 520-523 Цивільного Кодексу
України виконавця робіт по договорам
підряду № 78/7-КС/12 від 30.07.2012р. та №
77/7-КС/12 від 30.07.2012р. змінено з TOB «Камтес»
на TOB «Альянс-Інжинірінг». При цьому TOB
«Альянс-Інжинірінг» погодився
прийняте на себе грошове зобов'язання у
розмірі 240000,00 грн., які були отримані TOB
«Камтес» у якості передплати та
погодився виконати усі умови,
передбачені договорами № 78/7-КС/12 від
30.07.2012р. та № 77/7-КС/12 від 30.07.2012р. як
виконавець цього договору.

Відповідно авансовий платіж по
вказаним договорам отримувало TOB
«Камтес», а виконувало та здавало
передбачені договорами роботи у
повному обсязі TOB «Альянс- Інжинірінг».

Колегія суддів зауважує, що для
виконання підрядних робіт за
договорами № 78/7-КС/12 від 30.07.2012р. та №
77/7-КС/12 від 30.07.2012р. було надано допуск,
про що свідчить копії журналів
інструктажів з охорони праці,
техногенної безпеки, пожежної безпеки.

Належність КП "Харківводоканал"
об'єктів, на території яких проводились
підрядні роботи підтверджується
копіями договору про передачу майна у
господарське відання (том III, а.с. 108-114),
бухгалтерськими довідками (том III, а.с.
115-123), копіями технічних паспортів на
будівлю (том IV, а.с. 158-167).

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, між КП «Харківводоканал» та ФОП
ОСОБА_3 було укладено договір поставки
№ 99/5-ПЦРО від 25.05.2010р. (том II, а.с. 107- 113).

За умовами вказаного договору, на
підставі видаткових накладних № 38 від
14.06.2012р., № 39 від 15.06.2012р., № 40 від 20.06.2012р.,
№ 45 від 05.07.2012р., № 44 від 05.07.2012р., № 46 від
07.07.2012р., № 47 від 11.07.2012р., № 48 від 16.07.2012р.,
№ 49 від 17.07.2012р.. № 50 від 17.07.2012р., № 51 від
18.07.2012р., № 52 від 20.07.2012р., № 53 від 20.07.2012р.,
№ 55 від 26.07.2012р„ № 54 від 26.07.2012р„ № 56
від 30.07.2012р., № 57 від 30.07.2012р.. № 58 від
31.07.2012р., № 60 від 07.08.2012р„ № 59 від
07.08.2012р., № 37 від 11.06.2012р.. № 30 від
29.05.2012р„ № 61 від 09.08.2012р„ № 62 від
10.08.2012р. (том II, а.с. 145-168) КП "ХВК" було
отримано товарно-матеріальні цінності
- залізобетонні вироби та цегла.

Постачальником виписано позивачеві
податкові накладні № 5 від 11.06.2012р., № 6
від 14.06.2012р., № 7 від 15.06.2012р., № 8 від
20.06.2012р., № 3 від 05.07.2012р., № 2 від 05.07.2012р.,
№ 4 від 07.07.2012р.. № 6 від 16.07.2012р., № 7 від
17.07.2012р., № 9 від 18.07.2012р., № 10 від 20.07.2012р.,
№ 5 від 11.07.2012р., № 8 від 17.07.2012р., № 11 від
20.07.2012р., № 13 від 26.07.2012р., № 12 від 26.07.2012р.,
№ 14 від 30.07.2012р., № 15 від 30.07.2012р., № 2 від
07.08.2012р., № 1 від 07.08.2012р., № 20 від 29.05.2012р.,
№ 3 від 09.08.2012р„ № 4 від 10.08.2012р., копії
яких надано до матеріалів справи (том І,
а.с. 139-163)

Отримані товарно-матеріальні цінності,
було оприбутковано на складі позивача,
про що свідчать копії прибуткових
ордерів (том II, а.с. 172-195, том VI, а.с. 165-184)
та карток складського обліку (том VI, а.с.
70-113).

Товарно-матеріальні цінності було
отримано зі складу постачальника ФОП
ОСОБА_3 відповідальними особами, які
були наділені правом отримання
товарно-матеріальних цінностей та
доставлено на склад покупця, що
підтверджується копією книги
реєстрації виданих довіреностей (том VI,
а.с. 134-145), копіями подорожніх листів
(том II, а.с. 196-214).

Наявність у позивача автомобілів, на
яких було здійснено доставку товарно -
матеріальних цінностей, отриманих від
ФОП ОСОБА_3 підтверджується копіями
свідоцтв про реєстрацію транспортних
засобів (том IV, а.с. 12-17).

Як встанвлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, КП "Харківводоканал" було
придбано у ФОП ОСОБА_3 вказані вище
матеріальні цінності на підставі
відповідних заявок структурних
підрозділів позивача (том VI, а.с. 146-164), у
яких вказано, що ці товари необхідні
для ремонту та обслуговування основних
фондів - мереж водопостачання та
водовідведення, які використовуються
для забезпечення надання послуг
водопостачання та водовідведення,
доставки води та відведення стічних
вод.

Розрахунок з ФОП ОСОБА_3 за договорами
№ 99/5-ПЦРО від 25.05.2010р. та № 92/6 від
14.06.2010р. за отримані
товарно-матеріальні цінності було
проведено у безготівковій формі, що
підтверджується копіями платіжних
доручень (том І, а.с. 173-193).

Фактичне отримання та використання у
власній господарській діяльності
залізобетонних виробів та цегли,
отриманих від ФОП ОСОБА_3 також
підтверджується копіями
накладних-вимог на відпуск (внутрішнє
переміщення) матеріалів (том VI, а.с. 2-69),
звітів про витрату матеріалів (том V,
а.с. 2-220), актів технічного огляду (том VI,
а.с. 185-239), документами про надання
матеріалів для виконання ремонтних
робіт на об'єктах, які належать
позивачу (том IV, а.с. 18-92), якими
зафіксовано необхідність виконання
ремонтних робіт та обслуговування
основних фондів, кількість необхідних
та використаних матеріалів, рух
отриманих матеріальних активів.

КП "ХВК" не відносило витрати по
вказаним вище господарським операціям
з ФОП ОСОБА_3 до валових витрат.

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено в суді
апеляційної інстанції, що позивачем
(Покупець) було укладено із ТОВ
«Торгова марка Плюс» (Постачальник)
договір поставки № 55/2-ПЦ/10 від 25.02.2010р.
(том II, а.с. 114- 118).

На виконання досягнутої домовленості
за договором позивачем на підставі
видаткових накладних № 190 від 15.08.2012р„
№ 191 від 16.08.2012р., № 192 від 16.08.2012р., № 193
від 16.08.2012р., № 195 від 20.08.2012р„ № 247 від
03.10.2012р. (том II, а.с. 145-168) та податкових
накладних № 18 від 15.08.2012р., № 19 від
16.08.2012р., № 20 від 16.08.2012р.. № 21 від 16.08.2012р.,
№ 23 від 20.08.2012р., № 13 від 03.10.2012р. (том І,
а.с. 167-172) було отримано від ТОВ «Торгова
марка Плюс» товарно-матеріальні
цінності - вікна ПВХ, двері ПВХ, сітка
москітна, жалюзі вертикальні
(тканинні), жалюзі горизонтальні
(металеві), ролети.

Отримані товарно-матеріальні цінності,
було оприбутковано позивачем, про що
свідчать копії прибуткових ордерів
(том VII, а.с. 96-101) та карток складського
обліку (том VII, а.с. 117- 124).

Фактичне отримання та використання
позивачем придбаних ТМЦ
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями виданих довіреностей,
книги реєстрації виданих довіреностей
(том VI, а.с. 132-145), товарно-транспортних
накладних (том II, а.с. 215-225), копіями
актів виконаних робіт на монтаж
поставленого обладнання,
матеріального звіту (том VI, а.с. 120-130).

Розрахунок з TOB «Торгова марка Плюс» за
договором № 55/2-ПЦ/10 від 25.02.2010р. за
отримані товарно-матеріальні цінності
було проведено шляхом передачі
векселів, що підтверджується копіями
актів передачі векселів (том І, а.с. 218).
Вексель є погашеним, про що свідчить
надані позивачем копії платіжних
доручень (том ХІ а.с.150-156).

Матеріалами справи підтверджено, що КП
"Харківводоканал" було придбано у TOB
«Торгова марка Плюс»
товарно-матеріальні цінності на
підставі відповідних заявок
структурних підрозділів позивача (том
VI, а.с. 115), актів огляду основних фондів,
дефектних актів (том VI, а.с. 116-118), якими
встановлено необхідність ремонту
приміщень та встановлення жалюзей.

Також, до матеріалів справи було надано
документи, які підтверджують якість
поставлених товарно-матеріальних
цінностей - копії висновків державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, сертифікатів
відповідності (том VII, а.с. 82-90).

Також, матеріалами справи
підтверджено, що між КП
"Хакрівводоканал" та TOB «Ілліс»
склалися господарські відносини з
приводу проживання працівників
позивача, які були направлені у
службове відрядження, у готельному
комплексі, що належить TOB «Iлліс».

Судом першої інстанції встановлено, та
не оспорюється відповідачем по справі,
що працівники КП «Харківводоканал»
ОСОБА_8, ОСОБА_9 були направлені у
відрядження у м. Київ у "Інститут
колоїдної хімії та хімії води ім. A.B.
Думанского" HAH України для у часті у
семінарі на тему «Якість питної води»
строком на 3 дні, у зв'язку з чим виникла
необхідність у розміщенні працівників
КП «Харківводоканал» у готельному
комплексі, що належить TOB «Iлліс».

Направлення працівників КП
«Харківводоканал» у відрядження
підтверджується копіями наказу № 1458
від 12.11.2012р. "Про відрядження
працівників підприємства" (том II. а.с. 231)
та посвідчень про відрядження (том II,
а.с. 232-233).

Отримання послуг з розміщення
працівників КП «ХВК» у готельному
комплексі TOB «Iлліс» підтверджується
копіями рахунків за проживання та
фіскальних чеків (том II, а.с. 234-235), а
також звітами про використання коштів,
виданих на відрядження або під звіт
(том II. а.с. 236-237).

З наявних в матеріалах справи копій
первинних документів, оформлених в
ході та за результатами господарських
операцій між КП «Харківводоканал» та
його контрагентами ПАТ "Рембудсервіс",
ТОВ "Генбудінвест", ТОВ "Торговий
будинок "Спецмаш", ТОВ "Камтес", ФОП
ОСОБА_3, ТОВ "Торгова марка Плюс", ТОВ
"ІЛЛІС" вбачається, що останні
оформлені у відповідності до вимог ч.2
ст.9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом - Положення
№88), а податкові накладні - згідно з
нормами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України.

Вищевказані документи не мають
дефектів форми, змісту або походження,
котрі в силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п. 2.4 Положення № 88
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак, є належними та допустимими
доказами реальності вчинення
господарських операцій.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що статутними видами
діяльності підприємства є надання
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення усім
видам споживачів м. Харкова,
експлуатація та утримання у належному
стані мереж водопостачання та
водовідведення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що реальність господарських
операцій з вищевказаними
контрагентами повністю підтверджена
належним чином оформленими первинними
документами, а самі господарські
операції з виконання робіт по
будівництву та капітальному ремонту
будівель і споруд-основних засобів,
придбання товарно-матеріальних
цінностей (рубальна машина,
залізобетонні вироби та цегла, вікна
ПВХ, двері ПВХ, сітка москітна, жалюзі
вертикальні (тканинні), жалюзі
горизонтальні (металеві), ролети) є
такими, що безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю позивача по
справі.

Колегією суддів з'ясовано, що підставою
для висновків відповідача про
відсутність реального характеру
господарських операцій між позивачем
та контрагентами ПАТ "Рембудсервіс",
ТОВ "Генбудінвест", ТОВ "Торговий
будинок "Спецмаш", ТОВ "Камтес", ФОП
ОСОБА_3, ТОВ "Торгова марка Плюс", ТОВ
"ІЛЛІС" слугували дані актів перевірок,
отримані з інших контролюючих органів
по зазначеним контрагентам (акт
перевірки ПАТ «Рембудсервіс» від 02.04.2013
року № 1691/22-206/14061407, складений
Індустріальною МДПІ м. Харкова
Харківської області ДПС, акт перевірки
ТОВ «Генбудінвест» від 03.06.2013 року №
2124/2240/37318658, складений ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області ДПС, акт перевірки
ТОВ «ТБ «Спецмаш» від 07.08.2013 року №
97/22.1-07/35617176, складений Дергачівською
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській
області, акт перевірки ТОВ «Ілліс» від
13.06.2013 року № 3616/7.22.2.22, складений ДПІ у
Святошинському районі м. Києва, від
02.07.2013 р. № 144/26-55-22-08/37633734 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Камтес», складений ДПІ у
Печерському районі м. Києва ГУ
Міндоходів у м. Києві, довідки від 03.06.2013
р. № 1040/17.2-07/НОМЕР_6 про результати
проведення зустрічної звірки ФОП
ОСОБА_3, складеної Західною МДПІ м.
Харкова Харківської області ДПС, акту
перевірки ТОВ «Торгова марка плюс» від
21.03.2013 р. № 980/22.4-07/31339845, складеного
Західної МДПІ м. Харкова Харківської
області ДПС), в яких відображено
неправомірність формування та
непідтвердження податкових
зобов'язань по контрагентам - покупцям,
відсутність об'єктів оподаткування
податком на додану вартість та
податком на прибуток.

Між тим, слід відмітити, що дії
податкових органів та прийняті за
результатами вищевказаних актів
податкові повідомлення-рішення, що
стосуються відносин контрагентів
позивача ПАТ «Рембудсервіс», TOB
«Генбудінвест», TOB «Торговий будинок
«Спецмаш», ФОП ОСОБА_3, TOB «Торгова марка
Плюс» по ланцюгу постачання, які
слугували підґрунтям для висновків
податкових органів про неможливість
реального здійснення господарської
діяльності вказаними контрагентами
позивача, були оскарженні в судовому
порядку.

Так, представником позивача були
надані до матеріалів справи копії
рішень судів першої та апеляційної
інстанції по справах № 2а-13340/12/2070 (т.
ІІІ, а.с. 162-164) за позовом контрагента
ПАТ «Рембудсервіс» ТОВ "Ліга"; №
820/4933/13-а (т. ІІІ, а.с. 134-155) за позовом ТОВ
«Генбудінвест», T№ 820/5712/13-а за позовом
ТOB «Торговий будинок «Спецмаш» (т. ІІІ,
а.с.172-185), № 2а-11181/12/2070 за позовом
контрагента ФОП ОСОБА_3 - TOB
"Праксет-Харків" (т. ІІІ, а.с.186-194), №
804/1261/13-а за позовом контрагента TOB
«Торгова марка Плюс» - TOB "Виробнича
компанія "Віконні системи" (т. ІІІ, а.с.
156-161, 165-171), з яких вбачається, що
твердження про фіктивність
господарських операцій, на які
міститься посилання в акті перевірки
КП «Харківводоканал», спростовані в
судовому порядку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
згідно з п. 6 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України № 984
від 22.12.2010 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.01.2011р.
за №34/18772 (далі за текстом - Порядок №984),
факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об`єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

У відповідності до п. 5. 2. Порядку № 984, у
разі встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожними
відображеним в акті фактом порушення
необхідно чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік) фінансово -
господарської діяльності та
господарську операцію, в результаті
якої здійснено порушення.

З огляду на приписи п.п. 5.2, 6 Порядку
№984, колегія суддів дійшла висновку, що
до набуття законної сили рішенням суду
про визнання недійсним правочину, за
яким платником податків було
сформовано витрати, які враховується
при визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток, та податковий
кредит з ПДВ, податковий орган не має
правових підстав для відображення в
акті перевірки судження про вчинення
таким платником порушення податкового
законодавства щодо правильності та
повноти справляння податків за цим
правочином.

Колегія суддів вказує, що відповідачем
ані до суду першої, ані до суду
апеляційної інстанції не надано
доказів того, що контрагенти позивача
ПАТ "Рембудсервіс", ТОВ "Генбудінвест",
ТОВ "Торговий будинок "Спецмаш", ТОВ
"Камтес", ФОП ОСОБА_3, ТОВ "Торгова марка
Плюс", ТОВ "ІЛЛІС" на час спірних
господарських операцій з позивачем по
справі не були зареєстрований в
установленому законом порядку, або
відсутності у них статусу платників
ПДВ, анулювання свідоцтв платників ПДВ
на момент укладання та виконання угод з
позивачем по справі.

Наявні у справі документи не містять
жодних доказів наявності між позивачем
та його контрагентами
взаємоузгоджених зловмисних дій,
спрямованих на порушення існуючого в
Державі суспільного ладу або моральних
засад. Таких доказів суду апеляційної
інстанції відповідачем не надано, а
колегією суддів при виконанні вимог
ст.11 КАС України не виявлено.

Крім того, як вірно зазначено судом
першої інстанції, чинним
законодавством України на учасників
цивільно-правових відносин, які є
платниками податків, не покладено
обов'язку та не визначено право
перевірки відповідності законодавству
статусу контрагентів, в т.ч.
перебування за місцезнаходженням, та
дотримання ними вимог податкового
законодавства. Кожен платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. Статтею 198
ПК України не встановлено обмежень по
включенню до складу податкового
кредиту сум ПДВ по товарах, послугах
отриманих від продавця, в разі
порушення ним умов податкового
законодавства, за умови, що такий
продавець зареєстрований платником
податку на додану вартість, за
наявності належним чином оформлених
податкових накладних, та за наявності
фактичного здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг).

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази колегія суддів вважає, що
реальність спірних господарських
операцій та їх зв'язок із господарською
діяльністю позивача підтверджуються
документально.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, за договором із КП
«Харківводоканал» № 30/5-ПД/14 від 13.05.2013р.
Харківським науково-дослідницьким
інститутом судових експертиз ім. засл.
проф. М.С. Бокаріуса проведено
експертне економічне дослідження, за
результатами якого складено висновок
№ 5104 від 20.05.2014р.

Відповідно до висновку ХНДІСЕ ім.
Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 5104 від
20.05.2014р. висновки акту перевірки №
46/28-09-48-01-03 від 18.02.2014р. СДПІ з ОВП у м.
Харкові МГУ Міндоходів про завищення
КП "Харківводоканал" витрат у сумі 1178292
грн. за півріччя 2013р., а саме: на суму 162095
грн. за 1 квартал 2013р. по
взаємовідносинам з ПАТ "Рембудсервіс";
на суму 48825 за 2 квартал 2013р. по
взаємовідносинам з ТОВ "Генбудінвест";
на суму 966957 грн. за 1 квартал 2013р. по
взаємовідносинам з ТОВ "Торговий
будинок "Спецмаш"; на суму 415 грн. за 1
квартал 2013р. по взаємовідносинам з ТОВ
"ІЛЛІС" та завищення КП
"Харківводоканал" від'ємного значення
об'єкту оподаткування з податку на
прибуток на загальну суму 1178292 грн. за
півріччя 2013 року документально не
підтверджується; висновки акту
перевірки № 46/28-09-48-01-03 від 18.02.2014р. в
частині завищення КП
«Харківводоканал» податкового кредиту
з податку на додану вартість на
загальну суму 323198 грн., в тому числі за:
липень 2012р. на суму 51197 грн., серпень 2012р.
на суму 146947 грн., вересень 2012р. на суму
54807 грн., жовтень 2012р. на суму 10399 грн.,
листопад 2012р. на суму 50083 грн., березень
2013р. на суму 9765 грн. документально не
підтверджуються; висновки акту
перевірки № 46/28-09-48-01-03 від 18.02.2014р. в
частині завищення КП "Харківводоканал"
по взаємовідносинам з ТОВ "Торговий
будинок "Спецмаш" заявленої суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на суму 48225 грн. за
січень 2013р. документально не
підтверджується; висновки акту
перевірки № 46/28-09-48-01-03 від 18.02.2014р.
стосовно заниження КП
"Харківводоканал" по взаємовідносинам
з ПАТ "Рембудінвест", ТОВ "ІЛЛІС", ТОВ
"Камтес", ТОВ "Генбудінвест", ФОП ОСОБА_3,
ТОВ "Торгова Марка Плюс" податку на
додану вартість на загальну суму 323198
грн., в тому числі за: липень 2012р. на суму
51197 грн., серпень 2012р. на суму 146947 грн.,
вересень 2012р. на суму 54807 грн., жовтень
2012р. на суму 10399 грн., листопад 2012р. на
суму 50083 грн., березень 2013р. на суму 9765
грн. документально не підтверджується;
висновки акту перевірки № 46/28-09-48-01-03
від 18.02.2014р. в частині порушення КП
"Харківводоканал" порядку
відшкодування витрат на відрядження
ОСОБА_5 у сумі 249,00 грн. та ОСОБА_11 у сумі
249,00 грн., внаслідок чого донараховано
податку на доходи фізичних осіб за
листопад 2012р. на загальну суму 87,88 грн.
документально не підтверджується,
відшкодування витрат документально
обґрунтоване; визначені та
задекларовані витрати КП
"Харківводоканал" за півріччя 2013 року
по господарським взаємовідносинам з
ПАТ "Рембудсервіс" по виконанню
договорів підряду № 138/6-КС/12 від 15.06.2012р.
та № 46/5-КС/12 від 18.05.2012р., з ТОВ
"Генбудінвест" по виконанню договору
поставки № 40/12-ПЦ/12 від 12.12.2012р., з ТОВ
"Торговий будинок "Спецмаш" по
виконанню договорів підряду № 35/5-КС/12
від 04.05.2012р. та № 40/5-КС/12 від 03.05.2012р., з
ТОВ "ІЛЛІС" щодо господарських відносин
з приводу проживання працівників КП
"ХВК", які були направлені у службове
відрядження у готельному комплексі, що
належить ТОВ "ІЛЛІС" підтверджуються
наданими первинними документами та
відповідають вимогам Податкового
Кодексу України (т.т.11, а.с.8-34).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що позивачем було цілком
правомірно сформовано податковий
кредит по взаємовідносинам із ПАТ
"Рембудсервіс", ТОВ "Генбудінвест", ТОВ
"Торговий будинок "Спецмаш", ТОВ
"Камтес", ФОП ОСОБА_3, ТОВ "Торгова марка
Плюс", ТОВ "ІЛЛІС" та витрати по
взаємовідносинам із ПАТ
«Рембудсервіс», ТОВ «Генбудінвест»,
ТОВ «Торговий будинок «Спецмаш», ТОВ
«Ілліс» по реальним господарським
операціям, повністю підтвердженим
відповідними первинними документами,
сплачені в зв`язку із придбанням
товарів та замовленням робіт,
призначених для використання у власній
господарській діяльності позивача, а
тому підстави для збільшення суми
грошового зобов'язання по ПДВ на суму
484797,00 грн., у тому числі за основним
платежем - 323198 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями у сумі 161599 грн.,
зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на суму 1178292,00 грн., зменшення
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість на суму 72337,50
грн., у тому числі за основним платежем
у сумі 48225,00 грн. та за штрафними
санкціями у сумі 24112,50 грн., відсутні.

Щодо висновків відповідача про
порушення позивачем пп.164.2.11 п.164.2,
пп.170.9.1. п.170.9 ст.170, п.176.2 (б) ст.176 ПК
України, що слугувало підставою для
прийняття податкового повідомлення -
рішення № , колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту акту
перевірки, такого висновку відповідач
дійшов виходячи з твердження про
допущення позивачем випадків
відсутності первинних документів, які
б підтверджували готівкові розрахунки
підзвітних осіб КП «Харківводоканал» з
іншими підприємствами на загальну суму
498,00 грн.

У свою чергу, такі твердження
відповідачем зроблено у зв'язку з
висновком про відсутність реального
характеру господарських операцій між
КП «Харківводоканал» та ТОВ «Ілліс».

У відповідності до пп.164.2.11. п.164.2
ст.164 ПК України до загального
місячного оподатковуваного доходу
платника податку включається, зокрема,
сума надміру витрачених коштів,
отриманих платником податку на
відрядження або під звіт та не
повернутих у встановлені
законодавством строки, розмір якої
обчислюється відповідно до пункту 170.9
статті 170 цього Кодексу.

Згідно з пп.170.9.1 п.170.9 ст.170 ПК України
податковим агентом платника податку
під час оподаткування суми, виданої
платнику податку під звіт та не
повернутої ним протягом встановленого
підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є
особа, що видала таку суму, а саме: б) під
звіт для виконання окремих
цивільно-правових дій від імені та за
рахунок особи, що їх видала, - у сумі, що
перевищує суму фактичних витрат
платника податку на виконання таких
дій.

Як встановлено підпунктом 170.9.2. пункту
170.9 статті 170 ПК України звіт про
використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт, подається за
формою, встановленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, до
закінчення п'ятого банківського дня, що
настає за днем, у якому платник податку:
а) завершує таке відрядження; б)
завершує виконання окремої
цивільно-правової дії за дорученням та
за рахунок особи, що видала кошти під
звіт.

За наявності надміру витрачених коштів
їх сума повертається платником податку
в касу або зараховується на
банківський рахунок особи, що їх
видала, до або під час подання
зазначеного звіту.

Між тим, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено в суді
апеляційної інстанції, зазначені вище
господарські відносини між КП
"Харківводоканал» та ТОВ "ІЛЛІС" з
приводу проживання працівників КП
"Харківводоканал", які були направлені
у службове відрядження у готельному
комплексі, що належить ТОВ "ІЛЛІС", мали
реальний характер, про що свідчать
наявні в матеріалах справи копії
відповідних первинних документів
(рахунків за проживання та фіскальних
чеків (том II, а.с. 234-235), а також звітами
про використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт (том II. а.с.
236-237).

Посилання відповідача про те, що суми
вартості проживання працівників КП
«Харківводоканал» ОСОБА_5 та ОСОБА_11 є
надмірно витраченими або виданими під
звіт та не повернутими, є
безпідставними, оскільки вказані
витрати підтверджено відповідними
документами, які мають усі необхідні
реквізити, передбачені ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» та
складено звіти про використання
коштів.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає висновок відповідача про
заниження КП «Харківводоканал»
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб в розмірі 87,88 грн.
- необґрунтованим, та не вбачає підстав
для збільшення позивачеві суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб на суму 619,85 грн., у
тому числі за основним платежем у сумі
87,88 грн. та за штрафними санкціями у
сумі 531,97 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень від
04.03.2014 року №№ № , № , №
повністю та податкового
повідомлення - рішення № від
04.03.2014р. - частково в частині збільшення
грошового зобов"язання по ПДВ на суму
484797,00 грн., діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Податковим
кодексом України, з порушенням вимог ч.3
ст.2 КАС України, що є підставою для їх
скасування.

Щодо позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
04.03.2014р. (а.с. 12 т.І) про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб на суму 7433528,65 грн.,
у тому числі за штрафними санкціями у
сумі 7433528,65 грн., колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки КП
«Харківводоканал», в ході останньої
було встановлено, що підприємством
виплачувалася заробітна плата
працівникам, при цьому податок з
доходів фізичних осіб утримувався,
однак до бюджету не перераховувався в
терміни, встановлені Податковим
кодексом України, на загальну суму 29 734
113,58 грн. а саме: за липень 2012р. у сумі 2 778
329,90 грн., за серпень 2012 р. у сумі - 2 761 908,50
грн., за вересень 2012 у сумі - 2 585 562, 34
грн., за жовтень 2012 року у сумі - 2 778 236,30
грн., за листопад 2012 року - 2 806 173, 06 грн.,
за грудень 2012 року - 2 693 649, 02 грн., січень
2013 року - 2 725 287, 12 грн., за лютий 2013 року - 2
55 472, 93 грн., за березень 2013 року 2 676 865, 76
грн., за квітень 2013 року - 2 700 380,21 грн., за
травень 2013 року - 2 670 249, 44 грн.

За визначенням пп. 14.1.180 п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом 1V
цього Кодексу.

Як зазначено у п.18.1 ст.18 Податкового
кодексу України, податковим агентом
визнається особа, на яку цим Кодексом
покладається обов'язок з обчислення,
утримання з доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків).

Пунктом 18.2 ст.18 ПК України податкові
агенти прирівнюються до платників
податку і мають права та виконують
обов'язки, встановлені цим Кодексом для
платників податків.

Згідно з п. 171.1. ст. 171 Податкового
кодексу України, особою,
відповідальною чи нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляд:
заробітної плати, є роботодавець, який
виплачує такі доходи на користь
платника податку.

У відповідності до п. 18.1, п. 18.2 ст.18, п. 54.2.
ст. 54, п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу
України, утриманий податок на доходи
фізичних осіб сплачується податковим
агентом у строки, встановлені розділом
IV цього Кодексу.

Пунктом 54.2 статті 54 ПК України
закріплено, що грошове зобов'язання
щодо суми податкових зобов'язань з
податку, що підлягає утриманню га
сплаті (перерахуванню) до бюджету в
разі нарахування/виплати доходу на
користь платника податку - фізичної
особи, вважається узгодженим
податковим агентом або платником
податку, який отримує доходи не від
податкового агента, в момент
виникнення податкового зобов'язання,
який визначається за календарною
датою, встановленою розділом IV цього
Кодексу для граничного строку сплати
податку до відповідного бюджету.

Строки сплати податкового зобов'язання
передбачено статтею 57 ПК України.

У відповідності до абз. 2 п. 57.1 ст. 57 ПК
України, податковий агент зобов'язаний
сплатити суму податкового зобов'язання
(суму нарахованого (утриманого)
податку), самостійно визначеного ним з
доходу, що виплачується на користь
платника податку - фізичної особи та за
рахунок такої виплати, у строки,
передбачені цим Кодексом.

Як встановлено підпунктом 176.2 «а»
пункту 176.2 статті 176 Податкового
кодексу України, особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані
своєчасно га повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок.

Порядок нарахування, утримання та
сплати (перерахування) податку до
бюджету наведено у статті 168
Податкового кодексу України.

У відповідності до п.п.168.1.2 п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України податок
сплачується (перераховується) до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом.

Згідно з п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України, якщо
оподатковуваний дохід надається у
негрошовій формі чи виплачується
готівкою з каси податкового агента,
податок сплачується (перераховується)
до бюджету протягом банківського дня.
що настає за днем такого нарахування
(виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід
нараховується податковим агентом, але
не виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню де:
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду (пп.168.1.5 п.168.1 ст.168
ПК України).

Відповідно до пп.168.1.6 п. 168.1 ст. 168 ПК
України для цілей цього розділу та
пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під
терміном "граничний термін сплати до
бюджету податку" розуміються строки
сплати податку, визначені цим пунктом.

Як встановлено судом першої інстанції
з наданих позивачем головних книг,
зведених щомісячних відомостей
нарахувань та утримань з заробітної
плати, банківських документів, касових
книг, видаткових та прибуткових
ордерів, встановлено, що КП
«Харківводоканал» при виплаті
заробітної плати працівникам
підприємства не перераховано у строки
визначені ст. 168 Податкового кодексу
України, податок на доходи фізичних
осіб на загальну суму 29 734 114,58 грн.

Наявною в матеріалах справи довідкою
перерахування утриманого податку з
доходів фізичних осіб за період з 01.07.2012
року по 30.06.2013 року підписана головним
бухгалтером КП «Харківовдоканал» О.С.
Абраменко, підтверджено несплату
(неперерахування) перерахування) до або
під час виплати заробітної плати
податку на доходи фізичних осіб на
загальну суму 29 734 114,58 грн.

Так, відповідно до вказаної довідки,
борг на початок місяця у розмірі 11 277 829,
90 грн., нараховано податку у розмірі 29 734
114,58 грн., перераховано податку у
розмірі 11 955 178, 34 грн. та борг на кінець
місяця у розмірі 29 056 766, 14 грн. (т.11, а.с.
7).

Також в матеріалах справи міститься
витяг з виписки банку КП
«Харківводоканал» (т.11, а.с.56-62), з якої
вбачається, що підприємством всього за
період з 01.07.2012 р. по 30.06.2013 р. було
перераховано податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 11 956 102,22 грн.

Пунктом 127.1 статті 127 ПК України
передбачено, що ненарахування,
неутримання та/або несплата
(неперерахування) податків платником
податків, у тому числі податковим
агентом, до або під час виплати доходу
на користь іншого платника податків, -
тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 25 відсотків суми податку, що
підлягає нарахуванню та/або сплаті до
бюджету.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає вірним висновок СДПІ з ОВП у м.
Харкові МГУ Міндоходів про порушення
абз.2 п. 57.1 ст. 57, пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5
п.168.1 ст.168, п.171.1. ст. 171, п. 176.2 «а» ст. 176 ПК
України, а саме: несплата
(неперерахування) до або під час
виплати заробітної плати податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму 29
734 114,58 грн., і не вбачає підстав для
скасування податкового
повідомлення-рішення від 04.03.2014 №
про збільшення позивачеві суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб (за штрафними
(фінансовими) санкціями) на суму 7433528,65
грн.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Спеціалізованої
Державної податкової інспекції з
обслуговуванням великих платників у
місті Харкові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів,
Комунального підприємства
"Харківводоканал" залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014р. по
справі № 820/7335/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 29.07.2014 р.