Справа № 823/1703/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/1703/14
інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ісаєнко Ю.А., Кобаля М.І.,при
секретаріАрхіповій Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду Брегея Романа
Івановича на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 04
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду Брегея Романа
Івановича до Кіровоградського
окружного адміністративного суду,
третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору: Рада суддів
України, про визнання протиправним та
скасування рішення зборів суддів,
визнання протиправними дій стосовно
внесення змін до автоматизованої
системи документообігу суду та
зобов'язання відновити в
автоматизованій системі
документообігу суду коефіцієнти
навантаження при розподілі справ на
суддів, які обіймають адміністративні
посади, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду Брегей Роман
Іванович звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду про визнання
протиправним та скасування рішення
зборів суддів Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2014 року, визнання протиправними
дій стосовно внесення змін до
автоматизованої системи
документообігу суду на підставі
рішення зборів суддів
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року та зобов'язання відновити в
автоматизованій системі
документообігу суду коефіцієнти
навантаження при розподілі справ на
суддів, які обіймають адміністративні
посади.

Ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року справу за адміністративним
позовом судді Кіровоградського
окружного адміністративного суду
Брегея Романа Івановича до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду про визнання
протиправним та скасування рішення
зборів суддів, визнання протиправними
дій стосовно внесення змін до
автоматизованої системи
документообігу суду та зобов'язання
відновити в автоматизованій системі
документообігу суду коефіцієнти
навантаження при розподілі справ на
суддів, які обіймають адміністративні
посади, передано на розгляд
Черкаському окружному
адміністративному суду.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою задовольнити адміністративний
позов у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - необов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, рішенням зборів суддів
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року (протокольна форма) встановлено
коефіцієнт навантаження при розподілі
справ голові Кіровоградського
окружного адміністративного суду
Мирошниченку В.С. - 60 відсотків,
заступнику голови Кіровоградського
окружного адміністративного суду
Притулі К.М. - 90 відсотків.

24 квітня 2014 року на виконання
прийнятого рішення до автоматизованої
системи документообігу суду внесені
відповідні зміни.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до ст. 126 Конституції
України, незалежність і
недоторканність суддів гарантуються
Конституцією і законами України.

За змістом ст. 129 Конституції України,
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем оскаржується рішення зборів
суддів Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року, проте позовна вимога про визнання
протиправним та скасування такого
рішення заявлена до Кіровоградського
окружного адміністративного суду.

За змістом ст. 114 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»,
організаційними формами суддівського
самоврядування є збори суддів, ради
суддів, конференції суддів, з'їзд
суддів України.

Суддівське самоврядування в Україні
здійснюється через: 1) збори суддів
місцевого суду, апеляційного суду,
вищого спеціалізованого суду,
Верховного Суду України; 2) ради суддів
відповідних судів; 3) конференції
суддів відповідних судів; 4) Раду суддів
України; 5) з'їзд суддів України.

Порядок здійснення суддівського
самоврядування визначається
відповідно до Конституції України цим
Законом, іншими законами, а також
регламентами і положеннями, що
приймаються органами суддівського
самоврядування згідно з цим Законом.

За змістом роз'яснень, наданих у
Постанові Пленуму Верховного суду
України № 17 від 19 грудня 2008 року «Про
деякі питання, що виникають у судовій
практиці щодо позовів до органів
суддівського самоврядування»
передбачено, що у контексті положень
частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9
частини першої статті 3, статті 17,
частини третьої статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
органи суддівського самоврядування
(збори суддів, конференції суддів, з'їзд
суддів України, ради суддів), їх
уповноважені особи (головуючі на
зборах, конференціях суддів, з'їзді
суддів України, їх члени (делегати),
голови, їх заступники, члени рад суддів)
при здійсненні ними дій (бездіяльності)
чи прийнятті рішень, пов'язаних із
реалізацією функцій суддівського
самоврядування, не є суб'єктами владних
повноважень і не можуть бути
відповідачами у відповідних
адміністративних справах. Компетенція
адміністративних судів відповідно до
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України на розгляд таких
спорів не поширюється.

Скарги на рішення органів суддівського
самоврядування (зборів суддів,
конференцій суддів, з'їзду суддів
України, рад суддів), а також скарги на
дії, бездіяльність і рішення
головуючих на зборах суддів,
конференціях суддів, з'їзді суддів
України та їх членів (делегатів), голів,
їх заступників і членів рад суддів,
пов'язані з діяльністю органів
суддівського самоврядування,
розглядаються самими органами
суддівського самоврядування згідно зі
статтями 105-116 Закону України «Про
судоустрій України» та внутрішніми
актами, які регламентують їх
діяльність.

Таким чином, вірним є висновок суду
першої інстанції про те, що збори
суддів Кіровоградського окружного
адміністративного суду при здійсненні
своїх функцій, пов'язаних з реалізацією
функцій суддівського самоврядування,
не є суб'єктом владних повноважень, а
тому не можуть бути відповідачем в
адміністративній справі.

Відповідно до ст. 115 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», збори
суддів - це зібрання суддів
відповідного суду, на якому вони
обговорюють питання внутрішньої
діяльності цього суду та приймають
колективні рішення з обговорюваних
питань.

Збори суддів скликаються головою
відповідного суду за власною
ініціативою або на вимогу не менш як
третини від загальної кількості суддів
даного суду.

Збори суддів місцевих та апеляційних
судів скликаються у міру потреби, але
не рідше одного разу на три місяці.

Збори суддів є повноважними, якщо на
них присутні більше половини від
загальної кількості суддів даного
суду. На збори суддів можуть
запрошуватися працівники апарату суду,
інші особи. У голосуванні беруть участь
лише судді цього суду.

Збори суддів місцевих та апеляційних
судів: 1) обговорюють питання щодо
внутрішньої діяльності суду чи роботи
конкретних суддів або працівників
апарату суду та приймають з цих питань
рішення, які є обов'язковими для суддів
та працівників даного суду; 2)
визначають спеціалізацію суддів з
розгляду конкретних категорій справ
відповідної судової юрисдикції за
пропозицією голови суду; 3)
заслуховують звіти суддів, які
обіймають адміністративні посади в
даному суді, та керівника апарату суду;
4) обирають таємним голосуванням з
числа суддів цього суду делегатів на
конференцію суддів; 5) здійснюють інші
повноваження, передбачені цим Законом.

Збори суддів можуть звертатися з
пропозиціями щодо питань діяльності
суду до органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, які
зобов'язані розглянути ці пропозиції і
дати відповідь по суті.

Збори суддів можуть обговорювати
питання щодо практики застосування
законодавства, розробляти відповідні
пропозиції щодо вдосконалення такої
практики та законодавства, вносити
свої пропозиції на розгляд вищого
спеціалізованого суду та Верховного
Суду України.

Збори суддів місцевих загальних судів
у порядку, встановленому цим Законом,
обирають слідчих суддів.

Збори суддів апеляційних судів
загальної юрисдикції обирають на
основі пропозицій, поданих зборами
суддів місцевих судів загальної
юрисдикції, делегатів цих судів на
відповідну конференцію суддів.

За змістом ст. 117 вказаного Закону,
виконання рішень зборів суддів за
дорученням зборів покладається на
голову відповідного суду або його
заступника.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 12 червня 2009 року «Про
деякі питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів», у розумінні положень частини
першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3,
статті 17, частини третьої статті 50
Кодексу адміністративного судочинства
України суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

За змістом ст. 15-1 КАС України, в
адміністративних судах функціонує
автоматизована система документообігу
суду, що забезпечує: 1) об'єктивний та
неупереджений розподіл справ між
суддями з додержанням принципів
черговості та однакової кількості
справ для кожного судді; 2) надання
фізичним та юридичним особам
інформації про стан розгляду справ у
яких вони беруть участь; 3)
централізоване зберігання текстів
судових рішень та інших процесуальних
документів; 4) підготовку статистичних
даних; 5) реєстрацію вхідної та вихідної
кореспонденції та етапів її руху; 6)
виключено; 7) видачу судових рішень та
виконавчих листів на підставі наявних
у системі даних щодо судового рішення
та реєстрації заяви особи, на користь
якої воно ухвалено; 8) передачу справ до
електронного архіву.

Позовні заяви, скарги, подання та інші
передбачені законом процесуальні
документи, що подаються до суду і
можуть бути предметом судового
розгляду, в порядку їх надходження
підлягають обов'язковій реєстрації в
автоматизованій системі
документообігу суду, яка здійснюється
працівниками апарату відповідного
суду в день надходження документів. До
автоматизованої системи
документообігу суду в обов'язковому
порядку вносяться: дата надходження
документа, інформація про предмет
спору та сторони у справі, прізвище
працівника апарату суду, який здійснив
реєстрацію, інформація про рух судових
документів, дані про суддю, який
розглядав справу, та інші дані,
передбачені Положенням про
автоматизовану систему документообігу
суду.

Визначення судді або колегії суддів
для розгляду конкретної справи
здійснюється автоматизованою системою
документообігу суду під час реєстрації
відповідних документів за принципом
вірогідності, який враховує кількість
справ, що перебувають на розгляді у
суддів, заборону брати участь у
перегляді рішень для судді, який брав
участь в ухваленні судового рішення,
про перегляд якого ставиться питання,
перебування суддів у відпустці, на
лікарняному, у відрядженні та
закінчення терміну повноважень. Після
визначення судді або колегії суддів
для розгляду конкретної справи
внесення змін до реєстраційних даних
щодо цієї справи, а також видалення цих
даних з автоматизованої системи
документообігу суду не допускається,
крім випадків, встановлених законом.
Керівник апарату суду несе персональну
відповідальність за забезпечення
дотримання у судах порядку розподілу
судових справ між суддями,
передбаченого цією статтею.

Доступ до автоматизованої системи
документообігу суду надається суддям
та працівникам апарату відповідного
суду згідно з їхніми функціональними
обов'язками.

Несанкціоноване втручання в роботу
автоматизованої системи
документообігу суду має наслідком
відповідальність, встановлену законом.

Порядок функціонування
автоматизованої системи
документообігу суду, у тому числі
видачі судових рішень та виконавчих
листів, передачі справ до електронного
архіву, зберігання текстів судових
рішень та інших процесуальних
документів, надання інформації
фізичним та юридичним особам,
підготовки статистичних даних,
визначається Положенням про
автоматизовану систему документообігу
суду, що затверджується Радою суддів
України за погодженням з Державною
судовою адміністрацією України.

Відповідно до п. 3.1 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26 листопада 2010
року, автоматичний розподіл справ
здійснюється у суді (у судовій палаті)
під час їх реєстрації, на підставі
внесеної до автоматизованої системи
інформації.

Згідно з пп. 3.1.7 п. 3.1 вказаного
Положення, збори суддів визначають
також особливості розподілу судових
справ: - у випадках виконання суддями
іншої роботи, не пов'язаної із
здійсненням правосуддя (узагальнення
судової практики, аналізи стану
здійснення судочинства, участь у
спеціальній підготовці кандидата на
посаду судді); - у випадках виявлення
значної різниці в навантаженні на
суддів (колегію суддів); - у випадках
знеструмлення електромережі суду,
виходу з ладу обладнання або
комп'ютерних програм чи настання інших
обставин, які унеможливлюють
функціонування автоматизованої
системи, що триває понад один робочий
день; - які відповідно до законодавства
підлягають реєстрації та/або розгляду
в неробочі дні; - при вирішенні питань
про передачу справ на розгляд суддям,
які займають адміністративні посади
або інші посади в органах судової
влади, суддівського самоврядування чи
органах системи судоустрою (зокрема,
посаду члена Вищої ради юстиції, члена
відповідної ради суддів, секретаря
пленуму відповідного суду тощо), - з
метою забезпечення умов для виконання
ними обов'язків як за займаною посадою,
так і обов'язків судді.

Проаналізувавши викладені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що належними та допустимими
доказами у справі доведено, що зміни до
автоматизованої системи
документообігу суду щодо встановлення
коефіцієнтів навантаження при
розподілі справ голові суду та його
заступнику внесені на виконання
рішення зборів суддів від 23 квітня 2014
року та в межах наданих відповідачу
повноважень, відповідно до Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», Положення про автоматизовану
систему документообігу суду,
затвердженого рішенням Ради суддів
України № 30 від 26 листопада 2010 року.

За змістом ст. 70 КАС України, належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що
відповідачем надано достатньо доказів
правомірності дій щодо внесення змін
до автоматизованої системи
документообігу суду на підставі
рішення зборів суддів
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року, що підтверджується наведеними
законодавчими нормами та наявними в
матеріалах справи документами.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду Брегея Романа
Івановича до Кіровоградського
окружного адміністративного суду про
визнання протиправним та скасування
рішення зборів суддів, визнання
протиправними дій стосовно внесення
змін до автоматизованої системи
документообігу суду та зобов'язання
відновити в автоматизованій системі
документообігу суду коефіцієнти
навантаження при розподілі справ на
суддів, які обіймають адміністративні
посади, є необґрунтованими та не
засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду Брегея Романа
Івановича залишити без задоволення,
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
Ю.А. Ісаєнко

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Кобаль М.І.