Справа № 121/1681/13-а (2а/121/154/13)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2014 р. м. Київ
К/800/56789/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Споживчого
кооперативу «Товариство
індивідуальних забудовників «Ай-Юрі»

на постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 21 жовтня 2013року

у справі №121/1681/13-а

за позовом Споживчого кооперативу
«Товариство індивідуальних

забудовників «Ай-Юрі»

до Фороської селищної ради
Автономної Республіки Крим

про визнання протиправними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Споживчий кооператив «Товариство
індивідуальних забудовників «Ай-Юрі»
(далі по тексту Споживчий кооператив)
звернувся до суду з позовом до
Фороської селищної ради Автономної
Республіки Крим, яким просив визнати
протиправними та скасувати рішення.

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 19
червня 2013 року у справі №121/1681/13-а
позовні вимоги задоволено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 21 жовтня 2013 року у справі №121/1681/13-а
постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 19
червня 2013 року у зазначеній справі
скасовано, прийнято нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовлено.

При скасуванні рішення місцевого
адміністративного суду та ухваленні
нового, суд апеляційної інстанції
виходив з необґрунтованості позивачем
своїх вимог, оскільки ним не доведене
порушення охоронюваних законом прав з
боку відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Споживчий
кооператив звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить вищезазначене рішення
апеляційного адміністративного суду
скасувати та залишити в силі постанову
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 19 червня 2013 року у
справі №121/1681/13-а.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням 38 сесії 05
скликання Фороської селищної ради №33
від 27.03.2009 року Споживчому кооперативу
надано дозвіл на збір матеріалів
попередніх узгоджень з
місцевлаштування об'єкту та його
розміру, загальною орієнтованою площею
6,0 га, в тому числі ділянка №1 площею 4,5
га, ділянка №2 площею 1,5 га, з надання
земельних, ділянок у власність, для
будівництва і обслуговування житлових
будинків котеджного типу і
господарських будівель за адресою:
Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт.
Санаторне, в районі житлових будинків
№9, 13 по вул. Гагаріна.

Рішенням 57 сесії 05 скликання Фороської
селищної ради №22 від 27.05.2010 року
позивачу надано дозвіл на складання
проекту відведення земельної ділянки
орієнтованою площею 6,0 га з надання
його безоплатно, у власність, для
будівництва і обслуговуванні житлових
будинків котеджного типу і
господарських будівель за адресою:
Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт.
Санаторне, в районі житлових будинків
№9, 13 по вул.Гагаріна.

10.08.2011 року 15 сесією 06 скликання
Фороської селищної ради прийнято
рішення №03, яким скасовані вказані
вище рішення.

Рішенням 16 сесії 06 скликання Фороської
селищної ради №04 від 30.08.2011 року
скасоване рішення 15 сесії 06 скликання
Фороської селищної ради №03 від
10.08.2011року.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

За нормою частини 7 статті 118 Земельного
кодексу України відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
суб'єктами господарювання, що є
виконавцями робіт із землеустрою
згідно із законом, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини першої статті 41
Земельного кодексу України
житлово-будівельним (житловим) та
гаражно-будівельним кооперативам за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
земельні ділянки для житлового і
гаражного будівництва передаються
безоплатно у власність або надаються в
оренду у розмірі, який встановлюється
відповідно до затвердженої
містобудівної документації.

Згідно з частиною третьою статті 24
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає,
що апеляційним адміністративним судом
в даній справі обґрунтовано звернуто
увагу на неправильну позицію суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог з огляду на наступне.

В абзаці 4 пункту 5 Рішення
Конституційний Суд України від 16
квітня 2009 року N1-9/2009 вказано наступне.
Зі змісту частини другої статті 144
Конституції України та частини десятої
статті 59 Закону вбачається, що рішення
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому порядку.
Однак, як вважає Конституційний Суд
України, це не позбавляє орган
місцевого самоврядування права за
власною ініціативою або ініціативою
інших заінтересованих осіб змінити чи
скасувати прийнятий ним правовий акт (у
тому числі і з мотивів невідповідності
Конституції чи законам України).

Таким чином, органи місцевого
самоврядування не позбавлені права за
власною ініціативою на скасування
раніше прийнятого ним рішення за умови,
зокрема, їх невідповідності
Конституції чи законам України.

В оскаржуваних рішення відповідача
наголошено на їх прийняття в зв'язку з
приведенням до діючого законодавства
раніше прийнятих атів Фороською
селищною радою, з урахуванням рішення
постійної депутатської комісії з
питань житлово-комунального
господарства, будівництва, екології та
землекористування.

Отже, суд касаційної інстанції
погоджує рішення апеляційного
адміністративного суду про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
спірні рішення Фороської селищної ради
прийняті на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративним
апеляційним судом правозастосування
відбулось із дотримання норм діючого
законодавства та з повним, достовірним,
неупередженим та об'єктивним
з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Споживчого
кооперативу «Товариство
індивідуальних забудовників «Ай-Юрі» -
залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 21 жовтня 2013року у справі №121/1681/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: