Справа № 750/3541/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Супрун О.П.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу третьої
особи ОСОБА_2 на Постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 01 липня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Деснянської районної у м. Чернігові
ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4,
Чернігівська міська рада про
скасування пункту рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
Деснянського районного суду м.
Чернігова з адміністративним позовом
до Деснянської районної у м. Чернігові
ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4,
Чернігівська міська рада, в якому
просив суд скасувати п. 4 рішення
виконавчого комітету Деснянської
районної ради міста Чернігова від
08.08.2011 року за № 188 в частині скасування
п. 3.2 рішення виконавчого комітету
районної у місті ради від 23.05.2011 року №
121 «Про індивідуальне будівництво»,
щодо надання гр. ОСОБА_3 дозволу на
будівництво гаражу розміром 5,0x5,8
АДРЕСА_1.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 12 грудня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року, у задоволені
адміністративного позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27 березня 2013 року зазначені
судові рішення скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 01 липня 2013 року
зазначений адміністративний позов -
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
третя особа подала апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким в задоволені
адміністративного позову відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
у травні 2005 року ОСОБА_3 звернувся до
Деснянської районної у місті Чернігові
ради із заявою про надання йому дозволу
на будівництво гаражу за адресою в
АДРЕСА_1.

На підставі поданих позивачем
документів, пунктом 3.2 рішення
виконкому Деснянської районної у місті
Чернігові ради № 121 від 23 травня 2011 року
«Про індивідуальне будівництво»,
ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво
гаражу розміром 5,0x5,8 м за вищевказаною
адресою.

В подальшому відповідачем було
з'ясовано, що ОСОБА_2, яка є однією із
співвласників домоволодіння по
АДРЕСА_1, письмової згоди на зазначене
будівництво не надавала.

При прийнятті виконкомом рішення про
надання дозволу на будівництво гаражу
не було враховане рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 01
лютого 201 1 року про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою площею 587 кв. м по АДРЕСА_1 між
співвласниками даного домоволодіння.

За наслідками розгляду заяви
співвласника домоволодіння ОСОБА_2
комісія Деснянської районної у місті
Чернігові ради при обстеженні
домоволодіння з'ясувала, що внаслідок
відсутності у ОСОБА_3 території для
обслуговування гаражу, якому виділена
земельна ділянка площею 5,82x4,52x5,47x5,49 м, а
гараж розміром 5,0x5,8 м, для його
будівництва і обслуговування він
використовує частину земельної
ділянки, виділеної рішенням суду в
користування ОСОБА_2 без її згоди.

На підставі вищевказаного,
відповідачем винесено на розгляд
пропозицію про скасування п. 3.2 рішення
від 23 травня 2011 року №121 «Про
індивідуальне будівництво», яким
ОСОБА_3 було надано дозвіл на
будівництво гаражу розміром 5.0 х 5,8 м
АДРЕСА_1.

Пунктом 4 рішення виконавчого комітету
Деснянської районної у місті Чернігові
ради від 08 серпня 2011 року № 188 «Про
індивідуальне будівництво» скасовано
п. 3.2 рішення виконавчого комітету
Деснянської районної у місті Чернігові
ради від 23 травня 2011 року № 121 «Про
індивідуальне будівництво» щодо
надання дозволу гр. ОСОБА_3 на
будівництво гаражу розміром 5,0x5,8 м
АДРЕСА_1, в зв'язку з незгодою
співвласника будинку ОСОБА_2 (власник
квартири АДРЕСА_2) на вищевказане
будівництво.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з Рішення
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування), згідно якого
ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів, з наступних підстав.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно зі статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.10 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що у справі, яка розглядається
Новенська селищна рада Кіровського
району м. Кіровограда вийшла за межі
наданих повноважень, скасувавши власне
рішення.

Крім цього, в Рішенні Конституційного
Суду України від 16 квітня 2009 року №
7-рп/2009 (у справі за конституційним
поданням Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування) вказано, що
органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
"гарантією стабільності суспільних
відносин" між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення. Тому, на думку Конституційного
Суду України, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Ненормативні
правові акти місцевого самоврядування
є актами одноразового застосування,
вони вичерпують свою дію фактом
їхнього виконання, а тому не можуть
бути скасовані чи змінені органом
місцевого самоврядування після їх
виконання.

З матеріалів справи, суд апеляційної
інстанції вбачає, що рішення, яке в
подальшому скасовано оскаржуваним
рішенням виконано, тому не може бути
скасованим, оскільки вичерпало свою
дію фактом його виконання.

Подібну позицію висловив Пленум
Верховного Суду України в абз. 2 п. 8
постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» (у редакції постанови
Пленуму Верховного Суду України від 19
березня 2010 року № 2), згідно з яким при
вирішенні в судовому порядку питання
про недійсність документів, виданих на
підставі переглянутого рішення органу
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування про скасування свого
рішення, за яким земельна ділянка була
неправомірно одержана у власність чи
користування, слід враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування), відповідно до п. 5
мотивувальної частини якого органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
протиправність п. 4 рішення виконавчого
комітету Деснянської районної ради
міста Чернігова від 08.08.2011 року за № 188 в
частині скасування п. 3.2 рішення
виконавчого комітету районної у місті
ради від 23.05.2011 року № 121 «Про
індивідуальне будівництво».

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_2
- залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 01 липня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 31.07.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.