Справа № 810/2999/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/2999/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року 810/2999/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фермерське господарство «Ніка»

до Тетіївської об?єднаної державної податкової інспекції Головного правління доходів

про визнання дій незаконними та скасування податкового повідомлення рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Фермерське господарство «Ніка» (далі – позивач) до Тетіївської об?єднаної державної податкової інспекції головного управління доходів (далі – відповідач) про визнання дій незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення.

В позовній заяві в якості способу захисту порушеного права, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача про накладення на позивача штрафу в розмірі 4 722,30 у відповідності до податкового повідомлення рішення від17.04.2014 №0000800 та скасувати податкове повідомлення-рішення від17.04.2014 №0000800 про накладення на позивача штрафу в розмірі 4 722,30 грн. (далі – оскаржуване рішення).

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач спростовує висновки від подача, викладені в Акті про результати камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість №000081/10-21/20599944 від 17.04.2014 (далі – Акт перевірки), однак позовна заява не містить обґрунтування неправомірності дій відповідача при винесенні оскаржуваної постанови, що позбавляє суд можливості визначити предмет доказування в частині оскаржуваних дій і, відповідно, - підтвердити чи спростувати позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Свої обґрунтування заперечення проти позову відповідач виклав в письмовій формі.

У судове засідання, призначене на 19.06.2014, представники сторін не з`явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності, що відповідно до приписів статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши обставини справи, суд встановив наступне.

17.04.2014 відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питання своєчасності перерахування останнім узгоджених сум ПДВ з поточного рахунку на спеціальний рахунок по заявлених у податкових деклараціях та розрахунках сум з податку на додану вартість (далі –ПДВ). За результатами цієї перевірки відповідачем було складено Акт перевірки.

Відповідно до висновків Акта перевірки, позивачем було несвоєчасно подано копію платіжного доручення до Ставищенського відділення відповідача за листопад 2013 року. Граничний термін подання такого доручення – 2.12.2013, а фактично зазначений документ було подано позивачем 16.12.2013. Такими діями на думку відповідача позивач порушив норму п.2ст.203 Податкового кодексу України, п.3 «Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум ПДВ на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обсловування бюджетних коштів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №11. У зв?язку з таким порушенням відповідач застосував до позивача санкцію передбачену нормою п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до норми п.2 ст. 203 Податкового кодексу України, - платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Однак такі висновки відповідача були не були підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Так представник відповідача, будучи суб?єктом владних повноважень, в судовому засіданні не надав доказів того, що копія платіжного доручення було подано позивачем саме 16.12.2013.

Натомість позивач в позовній заяві стверджує, що він подав зазначений вище документ відповідачу ще 21.11.2013 року.

Оскільки відповідачем ця обставина не спростована і враховуючи умови доказування в адміністративному судочинстві, визначені ст.71 Кодексу адміністративного судочинства, суд виходить з того, що позивачем не було порушено ст.203 Податкового кодексу України, а відтак – оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Щодо правових підстав для проведення камеральної перевірки, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України, - відповідач наділений правом проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, - контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Відповідно до п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України, - камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Зазначені норми та матеріали справи, приводять суд до висновку, що відповідач мав правові підстави для проведення камеральної перевірки позивача. А за умов, що позивач не навів в судовому засіданні обґрунтування протиправності дій відповідача при проведенні камеральної перевірки, - позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. огл

З огляду на викладене, витрати позивача, пов’язані зі сплатою судового збору у сумі 182,70 грн., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

наказів, які б спростовували правомірність винесення

У зв?язку з зазначеним вище та керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 122, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2014 року № 0000800 Тетіївської об?єднаної державної податкової інспекції Головного управління доходів у Київській області про накладення на фермерське господарство «НІКА» штрафу в розмірі 4722, 30 грн.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фермерське господарство «Ніка» сплачений судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

5. Копію постанови надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.