Справа № 872/15937/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 рокусправа № 808/7317/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

за участю

представника відповідача: Берегова
С.М.,

представника позивача: Маріхіна
К.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі №808/7317/13-а за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжвогнетрив» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

09 вересня 2013 року публічне
акціонерне товариство
«Запоріжвонетрив» звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкові повідомлення -
рішення Спеціалізованої державної
податкової інспекції поро боті з
великими платниками податків у
м.Запоріжжі Державної податкової
служби від 30.04.2013 р. № та від 30.04.2013
р. № в повному обсязі.

Адміністративний позов обґрунтовано
тим, що податкові повідомлення -
рішення, що оскаржуються, є
неправомірними та необґрунтованими,
оскільки прийняті на підставі акту
перевірки, в якому податковим органом
безпідставно зроблено висновок про
нереальність, «нікчемність»
здійснення господарських операцій
позивачем з його контрагентами. Дані
висновки спростовуються наданими
позивачем первинними документами, а
відтак податкові повідомлення -
рішення, прийняті на підстав висновків
акту перевірки, не відповідають
дійсності та підлягають скасуванню,
які такі, що порушують права та законні
інтереси платника податку.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2013 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкові повідомлення - рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 30.04.2013 р. №, №.

Не погодившись з рішенням суду
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м.Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, відповідач, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення вимог норм
матеріального та процесуального права
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем в межах повноважень та у
порядку, визначених Конституцією
України та Законами України, а відтак
підстави для його скасування відсутні.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що у період з 25 березня 2013
року по 05 квітня 2013 року посадовими
особами СДПІ по роботі ВПП у
м.Запоріжжі було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ПАТ «Запоріжвогнетрив» з
питання дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2010 р. по
01.11.2012 р. по взаємовідносинам з ТОВ
«Юженерговестпром.» та за період з
01.10.2010 р. по 01.10.2012 р. по взаємовідносинам
з ПП «Лада Плюс», за результатами якої
складено акт №181/26-0/00191885 від 12.04.2013 р..

Перевіркою встановлено порушення
позивачем:

пп.7.2.3, пп. 7.2.6, п. 7.2, пп. 7.4.1, пп. 7.4.4,
пп. 7.4.5, п. 7.4, пп.7.7.1, п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 р., №168/97 - ВР зі
змінами та доповненнями, п.198.3, ст. 198,
п.198.6, ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI зі
змінами та доповненнями, а саме: ПАТ
«Запоріжвогнетрив» занижено суму
податку на додану вартість у розмірі 301
736,30 грн. (у тому числі по періодах: за
червень 2010 р. - 604,49 грн., за липень 2010 р. - 2
231,81 грн., за серпень 2010 р. - 5 067,91 грн., за
жовтень 2010 р. - 16 666,67 грн., за листопад 2010
р. - 15 630 грн., за грудень 2010 р. - 8 886,93 грн.,
за лютий 2011 р. - 18 023,82 грн., за березень 2011
р. - 7 205,92 грн., за квітень 2011 р. - 2 732, 73 грн.
за червень 2011 р. - 4 295,31 грн., за липень 2011
р. - 20 311,46 грн., за серпень 2011 р. - 28 743,73
грн., за вересень 2011 р. - 4 018,09 грн., за
жовтень 2011 р. - 24 300,26 грн., за листопад 2011
р. - 23 216, 51 грн., за грудень 2011 р. - 49 382,48
грн.; за лютий 2012 р. - 9 268,57 грн., за
березень 2012 р. - 13 590,17 грн., за квітень 2012
р. - 12 472,06 грн., за травень 2012 р. - 4 401,87
грн., за червень 2012 р. - 14 598,67 грн., за
липень 2012 р. - 12 053,15 грн., за серпень 2012 р.
- 1 441,43 грн., за вересень 2012 р. - 1 451,80 грн.,
за жовтень 2012 р. - 1 140,70 грн..

п.5.1, пп.5.2.10 п.5.2, абз.4 пп.5.3.9, п.5.3 ст.
5 пп.8.1.2, пп.8.4.2 п. 8.4 ст.8 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 р. №334/94-ВР зі
змінами та доповненнями, п.138.1, п.138.2
ст.138, пп.139.1.9, п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України від 02.10.2010 р. №2755-VI зі
змінами та доповненнями, а саме: ПАТ
«Запоріжвогетрив» занижено податок на
прибуток у розмірі 347 659,91 грн. (к топу
числі по періодах: ІІ квартал 2010 р. - на
суму 755,61 грн., в ІІІ кварталі 2010 р. - на
суму 9 124,66 грн., в ІV кварталі 2010 р. - на
суму 51 479,90 грн., в І кварталі 2011 р. - на
суму 34 952,41 грн., в ІІ кварталі 2011 р. - на
суму 4 939,61 грн., в ІІ кварталі 2011 р. - на
суму 61 034,27 грн., в ІV кварталі 2011 р. - на
суму 111 434,14 грн., в І кварталі 2012 р. - на
суму 24 001,68 грн., в ІІ кварталі 2012 р. - на
суму 33 046,20 грн., в ІІІ кварталі 2012 р. - на
суму 15 693,70 грн., в IV кварталі 2012 р.- на
суму 1 197,74 грн.).

Не погодившись з висновками акту
перевірки позивач подав на них
заперечення, які за наслідками
розгляду залишено без задоволення.

На підставі висновків акту
перевірки податковим органом прийнято
податкові повідомлення - рішення:

№ від 30 квітня 2013 р., яким
позивачу збільшено суму гршовго
зобов'язання за основним платежем з
податку на додану вартість із
вироблених на території України
товарів (робіт, послуг) на суму 301 736 грн.
та застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 122 467,50 грн..

№ від 30 квітня 2013 р., яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем на суму 347 660 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 33 826 грн..

Позивач оскаржив зазначені
податкові повідомлення - рішення до
Окружної державної податкової служби -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податкової служби,
за наслідками розгляду оскаржувані
податкові повідомлення - рішення було
залишено без змін, а скаргу позивача
без задоволення.

Не погодившись з рішенням
Окружної державної податкової служби -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податкової служби
позивач звернувся зі скаргою до
Міністерства доходів та зборів
України, за наслідками розгляду якої
податкові повідомлення - рішення було
залишено без змін, а скаргу без
задоволення.

Правомірність та обґрунтованість
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень № та № від 30 квітня
2013 р. є предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
висновки податкового органу щодо
порушення позивачем вимог норм
податкового законодавства
спростовуються наданими позивачем до
суду документами первинного
бухгалтерського обліку та іншими
документами. Таким чином податкові
повідомленні - рішення, прийняті на
підставі недостовірних висновків
податкового органу підлягають
скасуванню, оскільки порушують права
та інтереси позивача.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК
України витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно із п.138.2 ст.138 ПК України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що не враховуються при
визначені оподатковуваного прибутку,
визначені ст.139 ПК України.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г) в
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права
визначено підстави за яких платник
податків має право на віднесення
понесених витрат, у зв'язку з
придбаванням товарів (робіт, послуг), до
складу валових витрат та сплачених сум
ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг),
до складу податкового кредиту
підприємства. До таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, наслідок якої є поставка
товару (робіт, послуг), понесення
витрат, у зв'язку з господарською
діяльністю платника, сплата
(нарахування) податку на додану
вартість у вартості товарів (робіт,
послуг), факт понесення витрат та
сплати податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
первинними документами.

Встановлені обставини справи
свідчать про те, що між позивачем та ПП
«Лада Плюс» укладено договір №0508 від
05.08.2011 р., відповідно до умов якого
виконавець (ПП «Лада Плюс»
зобов'язується виконувати послуги з
поточного ремонту та технічного
обслуговування автотранспорту
замовника (ПАТ «Запоріжвогнетрив» ) за
видами робіт, а замовник зобов'язується
оплачувати вартість цих послуг
протягом 15-ти календарних днів по факту
виконаних робіт (т.3а.с. 94-95). На
виконання умов договору ПП «Лада Плюс»
надано послуги позивачу з ремонту та
технічного обслуговування автомобіля
Daewoo Sens державний номер АР 4839 АН.

Факт виконання послуг за
договором №0508 від 05.08.2011 р. позивачем
надано податкові накладні №10 від 05.08.2011
р., №11 від 08.08.2011 р., №30 від 17.11.2011 р., №36
від 22.11.2011 р., №10 від 05.03.2012 р., №7 від
13.06.2012 р., №1 від 02.07.2012 р. та акти
приймання виконаних робіт, рахунки,
виставлені за виконані роботи (т.3 а.с.
96-117)

Матеріалами справи, також,
підтверджується, що оплата з надані
послуги здійснювалась у безготівковій
формі платіжними дорученнями №1 від
09.08.2011 р., №2 від 30.11.2011 р., №4 від 20.03.2012 р.,
№5 від 25.06.2012 р., №6 від 16.07.2012 р. (т.3 а.с.
117-118).

На підтвердження наявності у позивача
автотранспортного засобу, на якому
здійснювався поточний ремонт та
технічне обслуговування, до матеріалів
справи надано свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (т.9 а.с.3), а також
інвентарну картку обліку основних
засобів №50007094 на автомобіль ЗАЗ- Daewoo
(т.9 а.с.4 ).

Також, з матеріалів справи вбачається,
що між позивачем та «Южнівест Пром»
було укладено договори підряду з
приводу здійснення ремонтних робіт
об'єктів, що належать позивачу: №18-797
від 24.06.2010 р., №18-874 від 21.07.2010р., №4М.10/10
від 21.10.2010 р., №10/2 від 11.02.2011 р., №07/2011 від
25.05.2011 р., №5.7.2011 від 05.07.2011 р., №06.09 від
06.09.2011 р., №2/09 від 26.08.2011 р., №3-9/2011 від
03.10.2011 р., №11/2011 від 11.11.2011 р., №9/2011 від
29.03.2012 р., №16-5/2012 від 16.05.2011 р., №14-6/2012 від
14.06.2012 р.

На підтвердження здійснення
господарських операцій, обумовлених
зазначеними договорами позивачем, до
матеріалів справи, долучено акт
приймання - здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
об'єктів позивача (т.3 а.с. 119-143),
податкові накладні ( т.3 а.с. 199).

Крім того, ПАТ «Запоріжвогнетрив» були
направлені на адресу ТОВ
«Южінвестпром» листи про надання
трактора - екскаватора для виконання
оплатних робіт на підприємстві: від
01.07.2011 р. № 143/1, від 01.08.2011 р. №184, від
02.11.2011 р. №244, від 02.03.2012 р. №40, від 03.05.2012
р. №69, від 09.07.2012 р. №117, від 12.09.2012 р. №156
(т.4 а.с. 83-89). На підтвердження
здійснення господарських операцій до
матеріалів справи надано рахунки -
фактури, акт здачі - приймання робіт,
подорожній лист вантажного автомобіля
(трактор -екскаватор Борекс) (т.4 а.с.90-241,
т.5 1-126).

На підтвердження здійснення оплати по
вказаним господарським операціям
позивачем надано до матеріалів справи
платіжні вимоги - доручення (т.3 а.с.200-205,
т.4 1-48), реєстри надходження грошових
коштів (т.4 а.с.49-53), виписки по рахунку
(т.4 а.с.54-64) та акти проведення
взаємозаліку (т.4 а.с.65-82).

На підтвердження відображення
господарської діяльності в
податковому обліку позивача до
матеріалів справи надано податкові
декларації з податку на додану
вартість, розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів

На підтвердження необхідності
здійснення господарських операцій між
позивачем та ТОВ «Южінвестпром» до
матеріалів справи додано наказ
генерального директора ВАТ
«Запоріжвогнетрив» від 24.03.2011 р. №189 в
якому визначено перелік заходів та
тсроки, протягом яких необхідно вжити
заходи із підготовки підприємства до
роботи у 20111 році. (т.9 а.с.22). Також,
надано інші документи на виконання
вказаного наказу, а саме: технічне
завдання та проектування, акти
обстеження автомобільних доріг,
переліки майна, переданого до
статутного фонду «Запоріжвогнетрив»,
що потребує реконструкції.

Досліджені вище документи
відповідають вимогам чинного
законодавства, та визнаються судом
апеляційної інстанції як первинні з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9
означеного Закону первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань платників
здійснюється на підставі первинних
документів, у яких міститься
інформація саме про господарські
операції (результати їх здійснення).

Надані позивачем для підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій, первинні документи
відображають зміст та обсяг укладених
договорів, містять всі необхідні
реквізити, та обов'язкові посвідчення,
що вказує на безпідставність висновків
податкового органу про неправомірне
відображення позивачем сум податку на
додану вартість та податку на прибуток
у податковій звітності за вказаними
господарськими операціями.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності
прийнятого рішення, не доведено того,
що сторонами укладено угоди не з метою
реального настання правових наслідків,
а з метою порушення публічного порядку.

Таким чином, встановлені обставини
справи свідчать про реальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом наслідком яких є
поставка товару.

Крім того, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо безпідставності
посилань податкового органу при
обґрунтуванні порушень позивачем
податкового законодавства на
матеріали перевірки його контрагентів
з огляду на наступне.

Формування підприємством податкового
кредиту не може ставитись у пряму
залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами. Якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, або припустився інших
порушень при здійсненні господарської
діяльності, це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо включення сум податку, сплачених
ним в ціні придбаних товарів (робіт,
послуг), до складу податкового кредиту
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо
правомірності віднесення позивачем до
складу податкового кредиту
відповідних сум ПДВ, а також
правомірності формування податку на
прибуток за рахунок договорів,
укладених позивачем та його
контрагентами, на підставі належним
чином оформлених первинних документів,
в тому числі податкових накладних,
отриманих в ході реального здійснення
господарської операції, що ґрунтується
на вимогах податкового законодавства.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим,
підстав для скасування рішення суду, в
межах доводів апеляційної скарги, не
існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі №808/7317/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим