Справа № 2а-4284/11/0308
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
Справа № 38366/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Костіва М.В.

суддів:
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Луцькому районі Волинської
області на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 15.04.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Луцькому
районі Волинської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни,-

встановила:

У березні 2011 року позивач звернувся з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Луцькому районі Волинської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги за 2007-2008 роки.

Позивач свої позовні вимоги мотивував
тим, що відповідно до статті 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» він є дитиною війни. Згідно з
статтею 6 цього закону йому повинна
виплачуватись щомісячна державна
соціальна допомога у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, однак така
допомога виплачувалась в не повному
обсязі. Просив позов задоволити.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 15.04.2011 року
позов задоволено. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Луцькому районі Волинської області
виплатити на користь позивача
недоплаченого підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
на підставі положень статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року та починаючи з 22.05.2008 року по 30.11.2008
року включно в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком з урахуванням вже
виплаченої суми такого підвищення.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає що рішення прийняте з неповним
з'ясуванням обставин справи та з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
рішення та прийняти нове, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що встановлений ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції справа розглянута в порядку
скороченого провадження та керуючись
ст. 1832 КАС України колегія суддів
вважає за доцільне справу розглядати в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задоволити частково з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, оскільки згідно статтею
1 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» визначено, що дитиною
війни є особа, яка є громадянином
України та якій на час закінчення (2
вересня 1945 року) Другої світової війни
було менше 18 років.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30 %
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Разом з тим при зверненні до суду
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду, передбачений
ч.2 ст.99 КАС України та не наведено
поважних причин його пропуску.

Відповідно до 1 ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважним, про що постановляється
ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, відсутність
поважних причин для поновлення строку,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що в частині позовних вимог
позивача про визнання протиправними
дії відповідача щодо не нарахування та
виплати позивачу надбавки до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 та
починаючи з 22.05.2008 року по 30.11.2008 року
включно та зобов'язання провести
нарахування та виплату такої пенсії за
вказаний період - залишити без
розгляду.

З огляду на те, що судом першої
інстанції рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню, а
позовні вимоги залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 99,100, 102, 195,197,198, 205, 207, 254
КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Луцькому
районі Волинської області задоволити
частково.

Скасувати постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 15.04.2011 року у справі
№2а-4284/11/0308.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Луцькому районі Волинської області про
зобов'язання провести нарахування
підвищення до пенсії як дитині війни -
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М. В. Костів

Судді:
Р. М. Шавель

Н. В. Савицька