Справа № 2а-1937/10/1170
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року м.
Київ К/9991/31340/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Кіровоградської митниці на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13.05.2011р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012р. у справі № 2а-1937/10/1170 за
позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробнича
фірма "Агросвіт" до Кіровоградської
митниці, треті особи: Головне
управління Державного казначейства
України у Кіровоградській області,
Приватного підприємства "АФ
"Олександріяконссервіс", за участю
прокуратури Кіровського району м.
Кіровограда про скасування рішень,
визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробнича
фірма "Агросвіт" звернулось до
Кіровоградської митниці з позовом, в
якому, з урахуванням заяви про зміну
позовних вимог, просив:

- скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації №901030000/0/00033;

- скасувати рішення Кіровоградської
митниці про визначення митної вартості
товару №901000006/2010/000201/2 від 21.05.2010р.;

- зобов'язати Головне управління
Державного казначейства України у
Кіровоградській області повернути на
розрахунковий рахунок позивача
надмірно сплачені кошти за митне
оформлення товару: у сумі 4207,97 грн. -
мито та 13 789,19 грн. - податку на додану
вартість;

- визнати дії посадових осіб
Кіровоградської митниці щодо
винесення рішення про визначення
митної вартості товару №901000006/2010/000201/2
від 21.05.2010р. незаконними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на протиправність дій
митниці щодо самостійного визначення
митної вартості та необґрунтованим
витребуванням у позивача додаткових
документів щодо підтвердження митної
вартості товару.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13.05.2011р.,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 06.03.2012р.,
позовні вимоги задоволено частково.
Скасовано рішення Кіровоградської
митниці про визначення митної вартості
товарів №901000006/2010/000201/2 від 21.05.2010р.
Скасовано видану Кіровоградською
митницею картку відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№901030000/0/00033 від 21.05.2010р. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суди дійшли висновку, що відповідачем
не надано жодного доказу в
обґрунтування сумніву у достовірності
наданих декларантом відомостей.

На постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
13.05.2011р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012р. надійшла касаційна скарга
Кіровоградської митниці, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Отже, враховуючи що касаційну скаргу
подано відповідачем на рішення суду
апеляційної інстанції щодо
задоволення позовних вимог, колегія
відповідно до ст. 220 КАС України
перевіряє справу у межах касаційної
скарги, а саме, в частині правомірності
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій стосовно задоволення
позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 30.03.2010р. між ТОВ НВФ
"Агросвіт" (покупець) та Компанією
"Кемінова А/С" (Данія) (продавець)
укладено договір купівлі - продажу
№СН-2010/0330, за умовами якого продавець
зобов'язується продати і передати, а
покупець - купити і прийняти засоби
захисту рослин, зокрема, фунгіцид
"Імпакт К, к.с." в кількості 16 000 л, за
ціною 17,90 дол. США за одиницю, загальною
вартістю 286 400 дол. США.

За вказаним зовнішньоекономічним
контрактом ТОВ НВФ "Агросвіт" було
імпортовано на митну територію України
партію товару - фунгіциду "Імпакт К, к.с."
в кількості 1 600 л (80 коробок по 4х5 л) або
1824 кг на загальну суму 28 640 дол. США.
Вказаний товар доставлено 20.05.10 до
пункту митного оформлення митного
посту "Олександрія" Кіровоградської
митниці.

Для митного оформлення товару
декларантом - приватним підприємством
"АФ "Олександріяконссервіс" - 20.05.10
подано вантажну митну декларацію
№901030000/2010/000620, в якій вартість товару
визначена відповідно до ціни угоди
(метод визначення митної вартості №1) у
розмірі 226 992,05 грн. (28 640 дол. США).
Одночасно з вантажною митною
декларацією декларантом подано
декларацію митної вартості ДМВ-1
№901030000/2010/000620 від 20.05.10 (а.с.171, 171а) та
супровідні документи:
зовнішньоекономічний контракт
(договір купівлі-продажу) №СН-2010/0330 від
30.03.10, інвойс №01088 від 20.05.10, калькуляцію
на фунгіцид Імпакт С SC від 20.05.10, лист
Cheminova A/S від 20.05.10 вих. №0520/2, Погодження
Головдержзахисту на видачу ліцензії на
хімічні засоби рослин, імпорт яких
підлягає ліцензуванню у 2010 році
№156-05-24/306 від 01.04.10, ліцензію на імпорт
№00004 від 02.04.10, посвідчення про
державну реєстрацію препарату Імпакт
К, к.с. серії А №0699, накладні CMR,
сертифікат про походження товару №0670181
від 06.05.10, сертифікати аналізу,
розпорядження на відпуск товарів
№UA-AL-1046 від 20.05.10, копію вантажно-митної
декларації іноземної країни.

Здійснюючи контроль за правильністю
визначення митної вартості
задекларованого товару, старшим
інспектором митного посту
"Олександрія" Кіровоградської митниці
на зворотному боці ДМВ-1 №901030000/2010/000620
від 20.05.10 зроблено запис про
необхідність подання додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість товарів, яким у декларанта
додатково витребувано за переліком:
договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; рахунки про сплату
комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідну бухгалтерську
документацію; ліцензійний чи
авторський договір (контракт);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми-виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством;
відомості про якісні характеристики
товару; інформацію
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару та/або
сировини. Із зазначеним переліком
документів декларанта ознайомлено під
підпис.

Як вбачається з листа декларанта ПП "АФ
"Олександріяконссервіс" №131 від 20.05.10,
додаткових документів на
підтвердження митної вартості товару
№1, заявленого у ВМД №901030000/2010/000620,
згідно запиту №14-64/368 від 20.05.10
декларант надати не може.

Відділом контролю митної вартості та
номенклатури Кіровоградської митниці
на підставі довідки про визначення
митної вартості товару від 20.05.2010р.
прийнято рішення про визначення митної
вартості товару №901000006/2010/000201/2
від 21.05.2010р., яким визначено суму
вартості за одиницю товару у розмірі
20,18 дол. США/кг, загальна сума товару
вагою 1824 кг визначена у 36 808, 32 дол. США.
При визначенні митної вартості товару
митним органом застосовано резервний
метод визначення митної вартості № 6.

Митним постом "Олександрія"
Кіровоградської митниці 21.05.2010р.
оформлено картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№901030000/0/00033.

Отже, предметом даного спору є
правомірність визначення митної
вартості товару.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу
України від 17.11.2002р. (далі - МК України)
митна декларація - письмова заява
встановленої форми, яка подається
митному органу і містить відомості
щодо товарів і транспортних засобів,
які переміщуються через митний кордон
України, необхідні для їх митного
оформлення або переоформлення.

Згідно зі ст. 86 МК України митна
декларація приймається та
реєструється митним органом у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Подання митної декларації повинно
супроводжуватися наданням митному
органу комерційних супровідних та
інших необхідних документів, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу
України митна вартість товарів - це
заявлена декларантом або визначена
митним органом вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, яка обчислюється на момент
перетинання товарами митного кордону
відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 265
МК митний орган, що здійснює контроль
за правильністю митної оцінки товарів
з урахуванням положень цього Кодексу,
має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів.

Згідно зі статтею 266 МК визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути
визначено за першим методом,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною в кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися ціна, за
якою оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари було продано в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митну вартість
товарів не може бути визначено шляхом
застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм, а також положень
Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339, та Порядку
декларування митної вартості товарів
дає підстави вважати, що митні органи
мають виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних
органів мають законодавчі обмеження у
випадках незгоди із задекларованою
митною вартістю. До них, зокрема,
належить процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості.

Колегія суддів дійшла висновку, що зі
змісту норм пункту 14 Порядку
декларування митної вартості товарів
та частини четвертої статті 266 МК
України убачається, що позивач не
зобов'язаний надавати повний перелік
документів, визначених пунктом 11
зазначеного Порядку. При цьому
витребування таких документів може
мати місце тільки у випадку наявності
обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей.

Разом з тим, витребувавши додаткові
документи, передбачені пунктом 11
Порядку декларування митної вартості
товарів, митний орган не зазначив, які
саме обставини ці документи повинні
підтвердити.

Також, відповідач не надав доказів
того, що документи, подані позивачем
для митного оформлення товару, є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації.

Крім того, колегія суддів вважає, що у
разі незгоди Митниці із митною
вартістю імпортованого товару, вона
відповідно до вимог статті 266 МК
України зобов'язана провести процедуру
консультацій, у ході яких мала б дійти
висновків щодо застосування того чи
іншого методу визначення митної
вартості товарів, при цьому кожний
наступний метод застосовується у разі
неможливості застосування
попереднього із наведенням
відповідних аргументів.

У випадку якщо митна вартість не може
бути визначена за першим методом,
кожний наступний метод застосовується,
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом застосування
попереднього методу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
неправомірність дій Кіровоградської
митниці щодо застосування одразу
шостого (резервного) методу визначення
митної вартості товару без
послідовного застосування попередніх
п'яти, як це встановлено частиною п'ятою
статті 266 МК України, за відсутності
будь-якого обґрунтування неможливості
їх застосування в рішенні про
визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція була
висловлена також Верховним Судом
України у постановах від 21 січня 2011
року (справа № 21-56а10), від 7 лютого 2011
року (справа № 21-76а10), від 14 листопада 2011
року (справа № 21-213а11), від 6 лютого 2012
року (справа № 21-418а11), від 29 травня 2012
року (справа № 21-91а12).

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Кіровоградської
митниці відхилити, а постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13.05.2011р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: