Справа № К/9991/80650/11-С
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/80650/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
14.03.2011 року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 18.10.2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Сакської міської ради Автономної
Республіки Крим про стягнення допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася
до Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим з позовом
до Управління праці та соціального
захисту населення Сакської міської
ради Автономної Республіки Крим про
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Постановою Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
14.03.2011 року ОСОБА_2 було відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 18.10.2011 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а
постанову Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
14.03.2011 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами першої
та апеляційної інстанцій порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 14.03.2011
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 18.10.2011 року та ухвалити нову
постанову, якою задовольнити її
позовні вимоги.

Перевіривши наведені в касаційній
скарзі доводи, рішення судів першої та
апеляційної інстанції щодо
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Сакської міської
ради Автономної Республіки Крим, де
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130,00 грн.

До 01.01.2008 року - дати набрання чинності
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-VI були внесені відповідні
зміни до Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» і Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», його дію
поширено на застрахованих осіб.
Частину 1 статті 15 вказаного Закону
викладено в такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130,00 грн.», а пункт 3 розділу
VIII «Прикінцеві положення» цього Закону
- у такій редакції: «Допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 01.01.2008 року - 50
відсотками, з 01.01.2009 року - 75 відсотками,
з 01.01.2010 року - 100 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців». Із Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними пункт 25 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
щодо виключення статей 40-44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням». При цьому пункт 23 розділу
ІІ вказаного Закону щодо внесення змін
до Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»
неконституційним визнано не було.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31.12.2008 року.

Таким чином, у період із 22.05.2008 року по
31.12.2008 року існувало дві законодавчі
норми щодо виплати допомоги по догляду
за дитиною, а саме: стаття 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», яка врегульовувала
питання щодо виплати допомоги особам,
які застраховані в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, і стаття 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у редакції Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яка
поширювала свою дію на осіб (одного з
батьків дитини, усиновлювача, опікуна,
бабу, діда або іншого родича), які
фактично здійснюють догляд за дитиною,
незалежно від того, чи застраховані
вони у зазначеній системі страхування
(стаття 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»).

Оскільки у справі, що розглядається,
суд встановив, що спір виник з приводу
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що на відносини, пов'язані із
виплатою допомоги зазначеній особі, у
період із 22.05.2008 року по 31.12.2008 року
поширюються норми спеціального закону,
яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» від
26.12.2008 № 835-VI та статтею 45 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік» від 27.04.2010 року № 2154-VI передбачено,
що у 2009, 2010 роках допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на
виконання статті 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
статті 45 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Крім того, за змістом пункту 17
вказаного Порядку право на виплату
допомоги мають особи, зазначені в
статті 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», яка на час
виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 46
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» і статті 45 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» Кабінет Міністрів України не
визначав.

За таких обставин колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
позивачеві як особі, яка застрахована у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, у
періоди 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з
01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року
по 28.10.2010 року включно (день досягнення
дитиною трирічного віку) поширюються
норми спеціального закону (яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»), відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року у справі за позовом ОСОБА_4
до Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
ради м. Донецька про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щомісячної державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до статті 2442 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З урахуванням строків звернення до
суду з позовом, передбачених статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог за період з 02.05.2010 року, тобто в
межах шестимісячного строку звернення
до суду.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції має
право скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове рішення, якщо обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суди першої та апеляційної
інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Оскільки, обставини справи встановлені
повно і правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального права, судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України,

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
14.03.2011 року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 18.10.2011 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Сакської міської ради Автономної
Республіки Крим щодо відмови
перерахувати та виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Сакської міської ради Автономної
Республіки Крим нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, визначеному
статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за період з 02.05.2010 року по
28.10.2010 року.

Постанова оскарженню не підлягає та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку глави 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз