Справа № 826/8253/13-а
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року м.
Київ К/800/16761/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Юрченко В.П.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 жовтня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2014 року

у справі № 826/8253/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного

управління
Міндоходів у місті Києві

про визнання
протиправними та скасування
податкових

повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
(надалі також - позивач) звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва ДПС
(правонаступник - Державна податкова
інспекція у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві; надалі також - відповідач,
ДПІ) про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень від 13 грудня 2012 року № ,
№.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 грудня 2013 року адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва від 13 грудня 2012 року
№ в частині суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 26065 грн.
В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року апеляційні скарги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 та Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишено без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 жовтня 2013 року - без змін.

Відповідач в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 30 жовтня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року в частині задоволених позовних
вимог і прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
Вищий адміністративний суд України
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, на підставі акта перевірки
від 23 листопада 2012 року
№7878/17-2- ДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення, а саме: №,
яким позивачу за порушення вимог
пункту 187.1, статті 194
Податкового кодексу України збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем «податок на додану вартість»
на загальну суму 318967 грн., в т.ч. за
основним платежем в сумі 247984 грн.,
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 70983 грн.; та №, яким
позивачу, за порушення вимог статей 135,
137, пункту 176.1 статті 176 ПК
України, збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем «податок з
доходів фізичних осіб» на загальну
суму 260066,01 грн., в т.ч. за основним
платежем в сумі 208528,01 грн., штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 52132 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
податкового органу, позивач звернувся
із адміністративним позовом до суду, в
якому просив визнати нечинним та
скасувати податкові
повідомлення-рішення.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди попередніх судових інстанцій
виходили із того, що при застосуванні
до позивача штрафних санкцій,
контролюючим органом не дотримано
вимог податкового законодавства, а
тому податкове повідомлення-рішення в
частині застосування штрафних санкцій
підлягає скасуванню.

Позивач не скористався правом
касаційного оскарження вказаних
судових рішень.

Вищий адміністративний суд України
погоджується із висновками попередніх
судових інстанцій щодо безпідставного
донарахування відповідачем штрафних
санкцій в розмірі 26065 грн. з огляду на
наступне.

Як підтверджується матеріалами справи,
ДПІ на підставі податкового
повідомлення-рішення від 13 грудня 2012
року № відповідно до пунктів 123.1
статті 123 Податкового
кодексу України застосовано штрафні
санкції у розмірі 52132,00 грн.

Однак, при визначенні суми штрафних
(фінансових) санкцій, відповідачем не
прийнято до уваги ту обставину, що
відповідно до пункту 7 підрозділу 10
Розділу ХХ Податкового кодексу України
штрафні санкції за порушення
податкового законодавства за період з
1 січня по 30 червня 2011 року
застосовуються у розмірі не більше 1
гривні за кожне порушення.

З огляду на те, що позивачем вчинено
правопорушення податкового
законодавства за період з 1 січня по 30
червня 2011 року, що не ставиться ДПІ під
сумнів, суди попередніх інстанцій
дійшли юридично правильного висновку,
що застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 26065 грн. на підставі
податкового повідомлення-рішення від 13
грудня 2012 року № є протиправним.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
відповідача не знаходить свого
підтвердження матеріалами справи та не
ґрунтується на положеннях чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
слід залишити без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 30 жовтня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

В.П. Юрченко