Справа № 614/508/14-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.Справа № 614/508/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Борівському районі
Харківської області на постанову
Борівського районного суду
Харківської області від 13.06.2014р. по
справі № 614/508/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Борівському районі
Харківської області

про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

28.05.2014 року позивач - ОСОБА_1 - звернулась
до суду з адміністративним позовом, в
якому просила поновити строк
звернення до суду, визнати дії
Управління Пенсійного фонду України в
Борівському районі Харківської
області протиправними, зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Борівському районі Харківської
області зробити перерахунок пенсії,
призначеної з 01.10.2013 року із розрахунку
заробітної плати державного службовця,
з урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальної допомоги на соціально -
побутові потреби.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Борівського районного суду
Харківської області від 13.06.2014 року
позов задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Борівському районі
Харківської області щодо відмови в
перерахунку позивачу пенсії з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки та
матеріальної допомоги на соціально -
побутові потреби.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Борівському районі
Харківської області провести
перерахунок пенсії з 14.05.2014 року,
призначеної позивачу із розрахунку
заробітної плати державного службовця,
з урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки та
матеріальної допомоги на соціально -
побутові потреби.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши
постанову суду та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач з 29.12.2007 року
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Борівському
районі Харківської області і отримує
пенсію за віком згідно Закону України
"Про державну службу".

В травні 2014 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Борівському районі Харківської
області з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення соціально -
побутових питань та індексації
заробітної плати. (а.с. 14)

Відповідач листом №14/С від 14.05.2014 року
повідомив ОСОБА_1, що відповідно до ст. 33
Закону України "Про державну службу"
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація не є складовою частиною
заробітної плати, а тому їх не
враховують під час обчислення пенсії
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу". (а.с. 15)

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови в перерахунку пенсії,
позивач звернулася із зазначеним
позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення
та індексація є складовою заробітної
плати позивача, які враховуються при
обчисленні пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

За змістом статті 37 Закону "Про
державну службу" (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно частини першої статті 1 Закону
України "Про оплату праці" від 24 березня
1995 року заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Частиною другою статті 33 Закону "Про
державну службу" передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально - побутових питань
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05 листопада 1991 року
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оплату
праці" та Наказу Державного комітету
статистики України № 5 "Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати" від 13.01.2004 р.
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у тому числі
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

Таким чином, у спірних відносинах
перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону №1058-IV та
стаття 66 Закону №1788-II .

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 20.02.2012 року у справі
№21-430а11, Верховний Суд України дійшов
висновку про те, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Згідно ч.1 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції
дійшов, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація входили до системи
оплати праці позивача, а тому
відповідачем неправомірно відмовлено
в перерахунку пенсії, з урахуванням
зазначених сум.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Борівського районного суду
Харківської області від 13.06.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, п.1 ч.1
ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Борівському
районі Харківської області залишити
без задоволення.

Постанову Борівського районного суду
Харківської області від 13.06.2014р. по
справі № 614/508/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.