Справа № К/9991/66067/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 липня 2014 року м. Київ
К/9991/66067/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського
М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури у Житомирській області про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання виконати гарантію за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що 3 липня 2010 року позивач подала
заяву до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури у Житомирській області про
видачу їй свідоцтва про право на
зайняття адвокатською діяльністю без
здачі кваліфікаційного іспиту.
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури рішенням від 12 серпня 2010
року залишено вказану заяву ОСОБА_1 без
розгляду, оскільки свідоцтва про право
на зайняття адвокатською діяльністю
видаються без складання
кваліфікаційних іспитів особам, які на
день прийняття цієї постанови є
членами колегії адвокатів. ОСОБА_1
зазначила, що працювала адвокатом до
прийняття Закону України «Про
адвокатуру» у період з 1978 року по 1987
рік. До прийняття цього Закону було
передбачено інший порядок отримання
свідоцтва про право на зайняття
адвокатською діяльністю, а саме
проходження стажування, яке ОСОБА_1
проходила. Позивач є суддею у відставці
за станом здоров'я з 1 липня 2010 року.
Просила визнати протиправним рішення
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури у Житомирській області від
12 серпня 2010 року про залишення без
задоволення заяви позивача про видачу
їй свідоцтва про право на зайняття
адвокатською діяльністю без складання
кваліфікаційних іспитів; зобов'язати
Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури у Житомирській області
видати позивачу свідоцтво про право на
зайняття адвокатською діяльністю
згідно вимог статті 118 Кодексу законів
про працю України без складання
кваліфікаційних іспитів.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишено без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами порушення норм чинного
процесуального і матеріального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень судами першої та апеляційної
інстанцій, позивач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити її позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 3 липня 2010 року ОСОБА_1
звернулась до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури в Житомирській області із
заявою про видачу їй свідоцтва на право
зайняття адвокатською діяльністю без
здачі кваліфікаційного іспиту. Позивач
вказала, що вона працювала адвокатом та
була членом Житомирської колегії
адвокатів з 1978 року по 1987 рік. З 22 червня
1987 року ОСОБА_1 виключено зі складу
членів Житомирської колегії адвокатів
у зв'язку із обранням її наказом від 9
липня 1987 року №7 на посаду судді
Баранівського району. Рішенням
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури в Житомирській області від
12 серпня 2010 року №8 ОСОБА_1 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на зайняття
адвокатською діяльністю без складання
кваліфікаційного іспиту. Рішенням
Вищої кваліфікаційної комісії
адвокатів від 19 листопада 2010 року
№V/24-529 скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, а рішення
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури в Житомирській області від
12 серпня 2010 року №8 - без змін.

Частиною другою статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З наведених вимог закону вбачається, що
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є публічно-правовий спір, який випливає
із здійснення суб'єктом владних
повноважень управлінських функцій.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про адвокатуру» адвокатура України є
добровільним професійним громадським
об'єднанням, покликаним згідно з
Конституцією України сприяти захисту
прав, свобод та представляти законні
інтереси громадян України, іноземних
громадян, осіб без громадянства,
юридичних осіб, подавати їм іншу
юридичну допомогу.

Оскільки ОСОБА_1 не є особою, що
проходить публічну службу, чи має намір
проходити таку службу, а
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури у Житомирській області не є
суб'єктом владних повноважень у
розумінні положень Кодексу
адміністративного судочинства
України, то справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, що
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
закриття провадження у справі.

Зазначені позовні вимоги належить
розглядати в порядку цивільного
судочинства.

Суд першої інстанції помилково відкрив
провадження у адміністративній справі,
а апеляційний суд не виправив помилку.

Керуючись статтями 157, 210, 220, 222, 223, 229, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2011 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури у Житомирській
області про визнання протиправним
рішення та зобов'язання виконати
гарантію закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.

Суддя
В.В. Юрченко