Справа № 803/264/14
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
Справа №
3664/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Затолочного В.С.

суддів:
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю «Нововолинське
АТП-10708» на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
05.03.2014 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нововолинську Волинської області до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Нововолинське
АТП-10708» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Нововолинську Волинської області
(далі - УПФУ в м. Нововолинську, позивач)
звернулося з адміністративним позовом
до Товариства з додатковою
відповідальністю «Нововолинське
АТП-10708» (далі - ТзДВ «Нововолинське
АТП-10708», відповідач) про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за грудень 2013 року у сумі 10000,58
грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 05.03.2014 року
позов задоволено повністю.

Відповідач, не погодившись із даною
постановою, оскаржив її в апеляційному
порядку, просить скасувати постанову
від 07.02.2014 року та винести нову про
відмову в позові. У судовому засіданні
та у письмових запереченнях
представник відповідача проти позову
заперечив, зазначив, що
пенсіонер-пільговик ОСОБА_1 в період з
01.06.1986 року по 07.09.2001 року працював у ВАТ
«Нововолинське АТП-10708», здійснював
перевезення пасажирів на міському
пасажирському транспорті у бригаді № 2.
Відповідно до акта про результати
документальної перевірки
достовірності даних про трудовий стаж,
наданої пільгової довідки, від 24.01.2013
року № 3 в період з 14.09.2001 року по 26.12.2012
року ОСОБА_1 працював у філії
автобусного парку Державного
унітарного підприємства «Мосгортранс»
водієм автобуса на регулярних міських
пасажирських маршрутах. Вважає, що
відшкодування пільгових пенсій
повинно здійснюватись пропорційно
стажу роботи на зазначених вище
підприємствах, тому просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши та обговоривши матеріали
справи, суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТзДВ
«Нововолинське АТП-10708» є юридичною
особою, перебуває на обліку в УПФУ в м.
Нововолинську як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
зобов'язане відшкодовувати витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини другої розділу ХV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно пункту 1 статті 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Частиною 3 статті 15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
страхувальники набувають статусу
платників страхових внесків до
Пенсійного фонду з дня взяття їх на
облік територіальним органом
Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 4 пункту 1 статті 2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Пільгові пенсії були призначені ОСОБА_1
та ОСОБА_2 - особам, які перебували у
трудових відносинах з відповідачем.

Пунктом «з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
водії міського пасажирського
транспорту (автобусів, тролейбусів,
трамваїв) і великовагових автомобілів,
зайнятих у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи 20 років, в тому
числі на зазначеній роботі не менше 10
років.

Пенсіонеру-пільговику ОСОБА_1 була
призначена пільгова пенсія на підставі
протоколу від 19.10.2010 року № 13180,
розрахунків стажу, довідки про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній від 21.07.2010
року, довідки про заробіток для
обчислення пенсії від 06.05.2010 року,
розпорядження від 28.02.2013 року № 147504.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підпунктами 6.4, 6.8 пункту 6 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
№ 21-1 від 19 грудня 2003 року (з наступними
змінами та доповненнями), передбачено,
що розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

За грудень 2013 року УПФУ в м.
Нововолинську було фактично витрачено
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» 15595,51 грн., що
підтверджується розрахунком фактичних
витрат та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до п. «б»-«з» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», за грудень 2013 року.

Відповідно до статей 98-99 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
перерахунок пенсії провадиться на
підставі документів про вік, стаж,
заробіток та інших, наявних на час
перерахунку в пенсійній справі, а також
додаткових документів, поданих
пенсіонером на час перерахунку. Якщо
пенсіонер згодом подасть додаткові
документи, які дають право на подальше
підвищення пенсії у зв'язку з введенням
у дію цього Закону (про стаж роботи,
заробіток, сімейний стан та інші), то
пенсія знову перераховується за
нормами цього Закону. При цьому
перерахунок провадиться за минулий
час, але не більш як за 12 місяців перед
поданням додаткових документів і не
раніше ніж з дня введення в дію цього
Закону. Перерахунок пенсій,
призначених за раніше діючим
законодавством, провадиться із
середньомісячного заробітку за
останніх 24 або будь-які 60 місяців перед
призначенням пенсії, або перед
введенням в дію цього Закону, або з
заробітку, з якого було раніше
обчислено пенсію, за документами,
наявними в пенсійній справі, із
застосуванням статей 64 - 67 цього Закону.

На цій підставі та у зв'язку з поданням
ОСОБА_1 26.02.2013 року заяви про
перерахунок пенсії та документів на
підтвердження заробітку УПФ України у
м. Нововолинську було перераховано
розмір пільгової пенсії.

Відповідачем частково погашена
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за грудень 2013 року у сумі 5594,93
грн. і станом на 31.12.2013 року складає 10000,58
грн., що підтверджується карткою
особового рахунку за період з 01.01.2013
року по 31.12.2013 року та розрахунком ціни
позову, наданими позивачем.

Проте, всупереч статті 2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» відповідачем не
вжито заходів для відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, у зв'язку з чим у відповідача
виникла перед УПФ України в м.
Нововолинську за грудень 2013 року
заборгованість по сплаті цих платежів
у сумі 10000,58 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано
відкинув посилання представника
відповідача, що відшкодування
пільгових пенсій повинно
здійснюватись пропорційно стажу
роботи на підприємствах.

Так, відповідно до Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення, яка
підписана 13 березня 1992 року,
(далі-Угода) пенсійне забезпечення
громадян держав - учасниць цієї Угоди
та членів їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтями 5, 6 Угоди передбачено, що дана
Угода розповсюджується на всі види
пенсійного забезпечення громадян, які
передбачені чи будуть передбачені
законодавством держав-учасниць Угоди.
Для встановлення права на пенсію, в
тому числі пенсію на пільгових умовах і
за вислугу років, громадянам держав -
учасниць Угоди враховується трудовий
стаж, набутий на території будь-якої з
цих держав, а також на території
колишнього СРСР за час до набуття
чинності цією Угодою. Обчислення
пенсій проводиться з заробітку (доходу)
за періоди роботи, які зараховуються до
трудового стажу.

Статтею 9 Конституції України
передбачено, що чинні міжнародні
договори, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України.

Позивачем було призначено пільгову
пенсію ОСОБА_1 у зв'язку з наявністю у
нього трудового стажу на підприємстві
ВАТ «Нововолинське АТП-10708»,
правонаступником якого є відповідач,
за період роботи з 01.06.1986 року по 07.09.2001
року.

Враховуючи те, що для призначення
пільгової пенсії у ОСОБА_1 був
необхідний стаж роботи на підприємстві
відповідача отриманий до набуття
чинності вищевказаною Угодою, суд
вважає, що позивач правомірно заявляє
до стягнення витрати на виплату і
доставку пільгових пенсій до ТзДВ
«Нововолинське АТП-10708».

Отже, висновок суду першої інстанції
про те, що заборгованість ТзДВ
«Нововолинське АТП-10708» по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, підлягає
стягненню у судовому порядку на
користь УПФУ в м. Нововолинську, є
законним і ґрунтується на матеріалах
справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова суду першої інстанції є
законною, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було, а тому
підстави для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п. 1 ч. 1, 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
«Нововолинське АТП-10708» залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
05.03.2014 року у справі № 803/264/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.С.Затолочний

Судді
В.М. Каралюс

З.М. Матковська