Справа № 2а-175/2548/13-а
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2014 рокусправа № 2а-175/2548/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М.
Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 жовтня 2013 року по справі
№ 2а-175/2548/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій ,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області в якому
просив визнати протиправними дії
відповідача щодо невиплати позивачу
державної пенсії, виходячи з розміру 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткової пенсії
відповідно до ст.. 50 Закону України «Про
статус та соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період та стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 суму
недоотриманої пенсії, яка виникла в
результаті перерахунку пенсії
відповідно до рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 19.07.2011
року, з урахуванням різниці, яка була
виплачена за цей період у сумі 43 486,64
грн.

Постановою Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та винести нову, якою
задовольнити адміністративний позов
повністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
постановою Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 19.07.2011 року по справі
2а-175/2548/13-а задоволено адміністративний
позов ОСОБА_1 до УПФУ в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області та
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату державної
пенсії, виходячи з розміру 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткової пенсії
відповідно до ст.. 50 Закону України «Про
статус та соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком з
урахуванням різниці, яка була
виплачена з 17.11.2010 року та в подальшому.
Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.12.2012 року вказане судове рішення
залишено без змін.

На виконання судового рішення
Дніпропетровським районним судом
видано виконавчий лист №2а-2139/2011 від
06.03.2013 року, відповідно до якого
відкрито виконавче провадження №37087329.

Листом від 13.05.2013 року №15-08/805-4776 УПФУ
повідомило державного виконавця про
часткове виконання рішення суду, а саме
здійснення перерахунку державної та
додаткової пенсії ОСОБА_1 Крім того,
боржником зазначено, що виплати
перерахованої пенсії будуть
відбуватись за наявності відповідного
фінансування.

11.01.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про повернення
виконавчого документу стягувачеві.

Вважаючи дії Пенсійного фонду такими,
що порушують права та законні інтереси
позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає за можливе
погодитись з рішенням суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з Конституцією України
Державний бюджет України і бюджетна
система України встановлюються
виключно законами (пункт 1 частини 2
статті 92). Такими законами є закони
України про Державний бюджет України
на кожний рік, Бюджетний кодекс
України.

Відповідно до частин першої та другої
статті 23 Бюджетного кодексу України
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету можна здійснювати
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення, встановленого
законом про Державний бюджет України.

Згідно з частиною другою статті 72
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду не
включаються до складу Державного
бюджету України.

Відповідно до статті 63 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цих законів, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

У відповідності до норм
вищезазначеного Закону виконання
рішень суду про стягнення коштів
здійснюється Державною казначейською
службою України, з урахуванням
особливостей передбачених постановою
Кабінету Міністрів України №45 від
30.01.2013 року. Стягувач за рішенням суду
про стягнення коштів з державного
органу повинен звернутись до Державної
казначейської служби України із заявою
про виконання судового рішення. Разом
із заявою стягував подає до Державної
казначейської служби України
документи та відомості, необхідні для
перерахування коштів.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач у справі порушив норми
права, які регулюють спірні
правовідносини, адміністративний суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних
позивачу сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення чи
виплату їх конкретних розмірів.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо необхідності відмовити
в задоволенні позовних вимог про
стягнення коштів.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 жовтня 2013 року
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 182-3,197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання ухвали в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай