Справа № 807/2177/14
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2177/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд

у складі колегії : головуючого судді
Іванчулинця Д.В., суддів Дору Ю.Ю., Гебеш
С.А.,

з участю секретаря судового засідання -
Воловар О.В.,

представників сторін :

позивача ОСОБА_1,

відповідача Лугіна І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Закарпатського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Державної інспекції України
з безпеки на наземному транспорті про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної інспекції
України з безпеки на наземному
транспорті про визнання протиправним
та скасування наказу №358-УП/п/7 від
20.06.2014 р., яким його звільнено з посади
начальника Управління
Укртрансінспекції у Закарпатській
області, поновлення на роботі та
оплати вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивував тим, що з
06.07.2012р. знаходився в трудових
відносинах з відповідачем, працював
начальником Управління
Укртрансінспекції у Закарпатській
області. Призначений був на цю посаду
як такий що пройшов за конкурсом.

Наказом №358-УП/п/7 від 20.06.2014р. був
звільнений з займаної посади 24.06.2014р.
за угодою сторін згідно ст.36 п.1 КЗпП
України.

Проте він не домовлявся з відповідачем
про припинення трудового договору, в
тому числі і з таких підстав, і не
писав заяви про своє звільнення з 24
червня 2014р.

Далі зазначив, що відповідач
використав його заяву, яку він писав ще
в березні 2014р. на ім'я Голови
Укртрансінспекції про припинення
трудового договору за угодою сторін.
Таку заяву він написав без зазначення
дати звільнення. Однак, відповідач в
березні 2014р. не звільнив позивача, а
останній на звільненні не наполягав та
продовжував працювати начальником
Управління Укртрансінспекції України
в Закарпатській області.

Наказ №358-УП/п/7 від 20.06.2014р. Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті про звільнення з
займаної посади начальника Управління
Укртрансінспекції у Закарпатській
області 24 червня 2014р. за угодою сторін,
згідно п.1 ст.36 КЗпП України вважає
протиправним, оскільки ніякої угоди з
відповідачем про припинення трудового
договору не укладав та заяви про таке
не писав.

Додатково зазначив, що з 20.06.2014р. в
зв'язку з різким погіршенням стану
здоров»я перебуває на лікарняному.

Посилаючись на протиправність наказу
про звільнення з роботи за угодою
сторін, просив суд поновити його на
роботі начальника Управління
Укртрансінспекції у Закарпатській
області та стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

У судовому засіданні представник
позивача просила позов задовольнити у
повному обсязі з мотивів викладених у
позовній заяві та додатково зазначила,
що позивач являється інвалідом 2 групи,
є ветераном та інвалідом війни. 20
червня 2014р., ранком, після приїзду до м.
Києва, на залізничному вокзалі
позивачу стало раптово погано і він
змушений був звернутись до лікарів. У
зв'язку з поганим станом здоров'я
Поліклініка Дорожньої клінічної
лікарні станції Київ ДТГО
Південно-західної залізниці надала
йому відповідну медичну допомогу, що
стверджується листком
непрацездатності серії АГІ № 851419. За
станом здоров'я позивач був звільнений
від роботи з 20.06.2014р. до 25.06.2014р.

Представник відповідача позов не
визнав, вважаючи заявлені вимоги
позивача безпідставними, такими, що не
ґрунтуються на доказах, а тому не
підлягають задоволенню.

Представник відповідача стверджував,
що позивач звільнений саме 24 червня
2014р. за угодою сторін, відповідно до п.1
ст.36 КЗпП України на підставі заяви,
написаної ним власноручно 20.06.2014р.,
зазначивши, що цього дня він був ДП
«Укрсервіс Мінтрансу». Про видачу
наказу 20.06.2014р. про звільнення позивач
був повідомлений в той же день, однак
від ознайомлення його з наказом про
звільнення він відмовився, про що був
складений акт.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить наступного висновку.

Державна інспекції України з безпеки
на наземному транспорті (надалі-
Укртрансінспекція України) наказом №
202-УП/к/7 від 06.07.2012р. призначила
позивача - ОСОБА_3, на посаду начальника
Управління Укртрансінспекції у
Закарпатській області, як такого, що
пройшов за конкурсом ( а.с.- 8).

Відповідно до наказу № 358-УП/п/7 від
20.06.2014р. позивач був звільнений з
займаної посади 24.06.2014р., за угодою
сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України
відповідно до його заяви.

Пункт 1 статті 36 КЗпП України
передбачає можливість припинення
трудового договору за угодою сторін.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р.
зі змінами «Про практику розгляду
судами трудових спорів» судам
необхідно мати на увазі, що при
домовленості між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом про припинення трудового
договору за п.1 ст.36 КЗпП України (за
згодою сторін) договір припиняється в
строк, визначений сторонами.
Анулювання такої домовленості може
мати місце лише при взаємній згоді на
це власника або уповноваженого ним
органу і працівника. Сама по собі згода
власника або уповноваженого ним органу
задовольнити прохання працівника про
звільнення до закінчення строку
попередження не означає, що трудовий
договір припинено за п.1 ст.36 КЗпП
України, якщо не було домовленості
сторін про цю підставу припинення
трудового договору.

Як видно із наданої суду заяви ОСОБА_3,
на підставі якої його звільнили з
роботи, в ній відсутня необхідна для
звільнення за угодою сторін умова -
визначення строку припинення
трудового договору. У заяві не вказана
також дата її написання позивачем,
однак міститься резолюція від 20.06.2014р.
«До наказу з 24.06.2014р.». У лівому кутку
знизу зазначений номер 754/0/60-14 від
20.06.2014р.

Таким чином, суд прийшов до висновку,
що між сторонами відсутня домовленість
про звільнення позивача з посади
начальника Управління
Укртрансінспекції у Закарпатській
області 24 червня 2014р., оскільки строк
звільнення позивача не був визначений.

Згідно наданого суду копії посвідчення
серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи
і має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни.

Як видно із нотаріально посвідченої
копії листка непрацездатності серії
АГІ № 851, виданого Поліклініка
Дорожньої клінічної лікарні станції
Київ ДТГО Південно-західної залізниці
та довідки Закарпатського обласного
госпіталю інвалідів війни та учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС позивач з 20.06.2014р. до 25.06.2014р.
перебував на амбулаторному лікуванні
в Києві, а з 26.06.2014р. знаходиться на
лікуванні в денному стаціонарі
поліклінічного відділення ОГІВ та УЛА
на ЧАЕС.

На підставі викладеного суд вважає, що
звільнення ОСОБА_3 проведено
відповідачем з порушенням трудового
законодавства, а тому позов в частині
поновлення на роботі та визнання
протиправним і скасування наказу
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті від 20.06.2014р.
№358-УП/п/7 підлягає задоволенню.

Однак, вирішуючи питання щодо
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу та допущення рішення в цій
частині до негайного виконання, суд
відмовляє в задоволенні цих вимог,
оскільки позивач з 20.06.2014 року по час
ухвалення постанови перебуває на
лікарняному, а тому відсутній
вимушений прогул.

Керуючись статтями 11, 17, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті про поновлення
на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
Наказ Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті (011135, м.
Київ, проспект Повітрофлотській, 76а,
) № 358/УП/п/7 від 20.06.2014
року «Про звільнення ОСОБА_3».

Поновити ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на роботі на
займаній до звільнення посаді
начальника Управління
Укртрансінпекції у Закарпатській
області з « 24» червня 2014 року.

Допустити негайне виконання постанови
по справі в частині поновлення ОСОБА_3
на займаній ним до звільнення посаді.

У задоволенні решті позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст.254 КАС України

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий
Іванчулинець Д.В.

Судді
Дору Ю.Ю.

Гебеш С.А.