Справа № 0870/12366/12
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року 15:00Справа № 0870/12366/12
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Садового І.В.,
суддів: Батрак І.В., Бойченко Ю.П.,

розглянувши в письмовому провадженні
матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Міського
комунального підприємства «Основаніє»

до: Державної інспекції України з
контролю за цінами

про: визнання протиправними та
скасування рішення про застосування
штрафних економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін від
09.04.2009 №69 та припису про виконання
законних вимог щодо усунення порушень
державної дисципліни цін №01-15/1109 від
09.04.2009

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року Комунальне
підприємство «Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове
об'єднання №3» звернулося до
Запорізького окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Державної інспекції з
контролю за цінами в Запорізькій
області про визнання протиправними та
скасування рішення про застосування
штрафних економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін від
09.04.2009 №69 та припису про виконання
законних вимог щодо усунення порушень
державної дисципліни цін №01-15/1109 від
09.04.2009.

За наслідками розгляду справи
постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.01.2010 по
справі №2а-2729/09/0870 адміністративний
позов задоволено. Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.01.2010 по
зазначеній справі залишено без змін.

За результатами розгляду касаційної
скарги Державної інспекції з контролю
за цінами в Запорізькій області
скасовано постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
19.01.2010 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011, адміністративну справу
№2а-2729/09/0870 направлено на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду 21.12.2012.
Згідно протоколу розподілу справ між
суддями від 21.12.2012 справу передано на
розгляд судді Садовому І.В.

Ухвалою суду від 21.12.2012 справу прийнято
до провадження суддею Садовим І.В.,
відкрито провадження в
адміністративній справі №0870/12366/12,
закінчено підготовче провадження та
призначений судовий розгляд справи на
22.01.2013.

У судовому засіданні 22.01.2013
допущено заміну позивача -
Комунального підприємства «Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове
об'єднання №3» на його правонаступника
- Міське комунальне підприємство
«Основаніє» (далі - позивач) на підставі
ст.55 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України).

Ухвалою суду від 22.01.2013 провадження у
справі зупинено до встановлення
правонаступника Державної інспекції з
контролю за цінами в Запорізькій
області.

24.06.2014 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 24.06.2014 на підставі ст.55
КАС України здійснено процесуальне
правонаступництво та замінено
відповідача у справі - Державну
інспекцію України з контролю за цінами
в Запорізькій області на Державну
інспекцію України з контролю за цінами
(далі - відповідач).

У зв'язку із заміною відповідача,
відповідно до ст.24 КАС України, справу
було призначено до колегіального
розгляду у складі: головуючий суддя -
Садовий І.В., судді: Батрак І.В., Бойченко
Ю.П. Розгляд справи відкладався до
10.07.2014.

Позивач у судове засідання не з'явився,
направив суду клопотання про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі. Згідно з
позовною заявою просить визнати
протиправними та скасувати рішення про
застосування штрафних економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін від 09.04.2009 №69 та припис
про виконання законних вимог щодо
усунення порушень державної
дисципліни цін №01-15/1109 від 09.04.2009.
Зазначає, що рішення та припис не
відповідають діючому законодавству та
прийняті на підставі незаконних та
необґрунтованих висновків, оскільки
відповідач не мав законних підстав та
встановлених законом повноважень для
здійснення їх перевірки. При
проведенні перевірки відповідачем не
було встановлено суму незаконно
(необґрунтовано) одержаної виручки,
здійснений ним розрахунок економічних
санкцій є безпідставним, не
підтверджується матеріалами
перевірки. Копії документів, доданих до
акту перевірки, не підтверджують
правильність здійснених відповідачем
розрахунків. Просить позов
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, заперечення на позов не надав
та направив суду клопотання про
розгляд справи без його участі за
наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до п.4.1.4 плану роботи на
перший квартал 2009 року, державною
інспекцією з контролю за цінами в
Запорізькій області (правонаступник -
відповідач) було проведено перевірку
комунального підприємства «Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове
об'єднання №3» (правонаступник -
позивач) з питань дотримання державної
дисципліни цін при формуванні та
застосуванні тарифів на
житлово-комунальні послуги,
відповідності зміни їх розмірів, а
також рівня відшкодування населенням
вартості послуг за підсумками
виробничої діяльності у 2008-2009 роках. За
результатами перевірки складено акт
№134 від 03.04.2009.

Актом перевірки встановлено:

- підприємством всупереч ч.5 ст.32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» №1875 від 24.06.2004 застосований
підвищений розмір плати за послуги з
теплопостачання за умови
неповідомлення за 30 днів мешканців
житлового фонду про зміну вартості
послуг, в результаті чого за період з
01.09.2008 по 30.12.2008 отримано економічно
необґрунтовану виручку у сумі 193 610 грн.
54 коп.;

- в період з 01.05.2008 по 31.01.2009
підприємством надлишково нарахована
оплата за гарячу воду мешканцям тих
будинків, по яких відбувалося
відключення гарячої води, тобто
завищений розмір плати за послуги з
гарячого водопостачання за умови
включення у вартість продукції та
послуг, ціни на які регулюються,
фактично невиконаних або виконаних не
у повному обсязі послуг (робіт), що
свідчить про порушення ч.5 ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» №1875 від 24.06.2004, п.п.8, 29 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 № 630, в
результаті чого отримано
необґрунтовану виручку у сумі 671 грн. 89
коп.;

- підприємством застосований
завищений розмір плати за послуги з
утримання житла мешканцям 244 будинків,
чим порушено вимоги ч.2 ст.14 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» №1875 від 24.06.2004, пп.1.2 п.1, п.3
рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 28.08.2008 №375,
в результаті чого за період з 01.09.2008 по
01.02.2009 отримано економічно
необґрунтовану виручку у сумі 1 529 026
грн. 07 коп., в тому числі, від завищення
рівня загальних тарифів - 282 869 грн. 89
коп.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем прийнято рішення №69 від
09.04.2009 про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін, відповідно до якого з
посиланням на п.15 ст.2 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік», ст.14 Закону України «Про ціни і
ціноутворення» №507 від 03.12.1990, п.1.3
Інструкції про порядок застосування
економічних та фінансових (штрафних)
санкцій органами державного контролю
за цінами вирішено вилучити у позивача
суму 5 169 925 грн. 50 коп.

09.04.2009 відповідачем також винесено
припис №01-15/1109, яким позивача
зобов'язано у місячний термін усунути
завищення розміру плати за
житлово-комунальні послуги шляхом
приведення тарифів у відповідність до
вимог ч.2 ст.14, ч.5 ст.20, ч.ч.2, 5 ст.32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» №1875 від 24.06.2004, пп.1.2 п.1, п.3
Рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради «Про
затвердження тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по житловому
фонду комунальної власності м.
Запоріжжя» від 28.08.2008 №375 та здійснити
перерахунки з мешканцями житлових
будинків відповідно до чинного
законодавства.

Оцінивши представлені докази у їх
сукупності колегія суддів вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Частиною 1 статті 190 Господарського
кодексу України № 436 від 16.01.2003
визначено, що вільні ціни визначаються
на всі види продукції (робіт, послуг), за
винятком тих, на які встановлено
державні ціни.

Частиною 2 статті 14 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» №1875 від
24.06.2004 передбачено, що ціни/тарифи на
комунальні послуги та послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій формуються і
затверджуються органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їхніх
повноважень, визначених законом .

Згідно з вимогами ст.32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» №1875
від 24.06.2004 плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
ціни і ціноутворення» №507 від 03.12.1990
Кабінет Міністрів України забезпечує
здійснення в республіці державної
політики цін, визначає перелік
продукції, товарів робіт і послуг,
державні фіксовані та регульовані ціни
і тарифи на які затверджуються
відповідними органами державного
управління, крім сфери
телекомунікацій, визначає
повноваження органів державного
управління в галузі встановлення і
застосування цін (тарифів), а також по
контролю за цінами (тарифами).

Відповідно до ст.13 цього ж Закону
державний контроль здійснюється при
встановленні та застосуванні
державних фіксованих та регульованих
цін і тарифів. Контроль за додержанням
державної дисципліни цін здійснюється
органами, на які ці функції покладено
Урядом України.

Згідно з п.4 Положення про Державну
інспекцію з контролю за цінами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.12.2000 №1819,
Державна інспекція з контролю за
цінами у межах своєї компетенції
здійснює перевірки додержання порядку
формування, встановлення і
застосування цін і тарифів, а також їх
економічного обґрунтування та вживає
відповідно до законодавства заходів за
порушення підприємствами, установами
та організаціями порядку формування,
встановлення і застосування цін і
тарифів.

Порядок проведення перевірок, а також
порядок складення розпорядчих
документів органами державного
нагляду (контролю) встановлений ст.7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» № 877 від
05.04.2007.

Відповідно до ч.6 ст.7 цього Закону за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості: дату
складення акта; тип заходу (плановий
або позаплановий); вид заходу
(перевірка, ревізія, обстеження, огляд
тощо); предмет державного нагляду
(контролю); найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

На підставі акта, який складено за
результатами здійснення планового
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, протягом п'яти
робочих днів з дня завершення заходу
складається припис, розпорядження або
інший розпорядчий документ про
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.
(ч.ч.7, 8 ст.7 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» № 877
від 05.04.2007.)

Статтею 14 Закону України «Про ціни і
ціноутворення» №507 від 03.12.1990
встановлена відповідальність за
порушення державної дисципліни цін,
відповідно до якої вся необґрунтовано
одержана підприємством, організацією
сума виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

Відповідно до п.п 5 п.5 зазначеного вище
Положення про Державну інспекцію з
контролю за цінами (в редакції, що діяла
на момент проведення перевірки)
Державна інспекція з контролю за
цінами має право приймати рішення про
вилучення до відповідного бюджету сум
всієї необґрунтовано одержаної
підприємством, установою, організацією
виручки у результаті порушення
державної дисципліни цін та штрафу у
двократному її розмірі, а також
звертатись з позовами до судів про
стягнення з підприємств, установ та
організацій зазначених сум у разі
невиконання ними рішень державних
інспекцій з контролю за цінами.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої наказом Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції України, Міністерства
фінансів України від 03.12.01 №298/519,
підставою для застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін є одержання
суб'єктами господарювання
необґрунтованої виручки в результаті
порушення ними чинного в періоді, що
перевіряється, порядку встановлення та
застосування цін і тарифів, які
регулюються уповноваженими органами
відповідно до вимог законодавства.

Пунктами 3.1, 3.2 вказаної Інструкції
передбачено, що підставою для
прийняття рішень про вилучення сум
економічних та фінансових (штрафних)
санкцій є акти перевірок, які
складаються посадовими особами
органів державного контролю за цінами.

В актах перевірок, зокрема:
зазначаються нормативні акти, які
порушено суб'єктами господарювання, з
конкретним обґрунтуванням порушення;
детально відображається механізм
скоєння порушення; визначається сума
необґрунтовано одержаної виручки, з
доданням розрахунків, на яких
ґрунтується обчислення зазначеної
суми, з посиланням на документи
первинного бухгалтерського обліку,
згідно з якими вони здійснюються.

Тобто, акт є носієм доказової
інформації, та має бути підтверджений
первинними документами.

Як вбачається з рішення Державної
інспекції з контролю за цінами в
Запорізькій області №69 від 09.04.2009, факт
необґрунтованого отримання виручки
підтверджується матеріалами перевірки
позивача.

Стосовно виявленого відповідачем під
час перевірки неповідомлення
споживачів про зміну вартості послуг
за 30 днів до такої зміни в акті
перевірки не зазначено, які обставини
відповідачем досліджувалися під час
перевірки та на підставі яких даних
зроблено висновок про наявність
порушення позивачем порядку
застосування тарифів на теплову
енергію.

В складеному відповідачем розрахунку
необґрунтовано отриманого доходу від
передчасного введення нових, більш
високих тарифів, на послуги з
теплопостачання відсутні будь-які
посилання на документи первинного
бухгалтерського обліку, згідно з якими
його було здійснено, як того вимагає
п.3.2 зазначеної вище Інструкції.
Жодного обчислення та обґрунтування
визначеної відповідачем суми,
пред'явленої до оплати за особовими
рахунками споживачам - 262 096 грн. 30 коп.,
та суми, сплаченої споживачами, - 193 610
грн. 54 коп. акт та додатки до нього не
містять.

Розрахунок суми необґрунтовано
отриманої виручки за послуги
теплопостачання виходячи з матеріалів
перевірки, відповідачем не складався.

Частина 5 статті 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» №1875 від
24.06.2004 не визначає порядку
повідомлення споживачів про зміни
вартості житлово-комунальних послуг.

Відповідно до вказаної норми у разі
зміни вартості житлово-комунальних
послуг виконавець/виробник не пізніше
ніж за 30 днів повідомляє про це
споживача з визначенням причин зміни
вартості та наданням відповідних
обґрунтувань з посиланням на
погодження відповідних органів. Отже,
зазначена норма є загальною та в даному
випадку підлягає застосуванню з
урахуванням ст.25 Закону України «Про
теплопостачання» № 2633 від 02.06.2005,
відповідно до якої теплопостачальні,
теплотранспортні і теплогенеруючі
організації зобов'язані при зміні
тарифів на теплову енергію повідомляти
споживача письмово або в засобах
масової інформації в порядку,
встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не є виробником та
постачальником теплової енергії.
Відповідно до укладених позивачем
договорів про надання послуг з
централізованого опалення, холодної
води для підігріву, підігріву та
водовідведення із споживачами
теплопостачальною організацією є
Концерн «Міські теплові мережі»,
м.Запоріжжя, на рахунок якого вноситься
плата за послуги. Тарифи на послуги
затверджуються рішенням виконкому
Запорізької міської ради. У випадку
зміни розміру тарифу, новий розмір є
обов'язковим для обох сторін і
застосовується сторонами з моменту
введення його в дію.

Згідно пп. 2 п."а"ст.28 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» №
280/97 від 21.05.1997 до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствами
та організаціями комунальної
власності відповідної територіальної
громади; погодження в установленому
законом порядку цих питань з
підприємствами, установами та
організаціями, які не належать до
комунальної власності.

Згідно п.11 ст.59 цього Закону акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування доводяться до відома
населення.

Відповідно до статті 57 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти, що визначають
права і обов'язки громадян, не доведені
до відома населення у порядку,
встановленому законом, є нечинними.

Згідно статті 22 Закону України «Про
порядок висвітлення діяльності
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування в Україні
засобами масової інформації» № 539/97 від
23.09.1997 рішення органів місцевого
самоврядування публікуються в
друкованих засобах масової інформації
відповідних органів місцевого
самоврядування.

Частинами 4 та 5 статті 12 Закону України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» № 1160 від 11.09.2003 встановлено
порядок офіційного оприлюднення
нормативних актів. Так, акти, прийняті
органами та посадовими особами
місцевого самоврядування, офіційно
оприлюднюються в друкованих засобах
масової інформації відповідних рад, а у
разі їх відсутності -у місцевих
друкованих засобах масової інформації,
визначених цими органами та посадовими
особами, не пізніше як у десятиденний
строк після їх прийняття та підписання.

Як встановлено матеріалами справи,
рішеннями виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 28.07.2008 №
327, від 28.08.2008 №388, від 10.10.2008 №436, від
27.10.2008 №470, від 28.11.2008 №535 введено нові
тарифи на послуги з централізованого
опалення та підігріву води для
населення. Ввід тарифів в дію
здійснювався з дати вказаної в
рішеннях, але не раніше дати їх
опублікування в газеті «Запорізька
Січ», що цілком відповідає п.5 ст. 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування» № 280/97 від 21.05.1997.

Зауваження та заперечення щодо порядку
вступу означених вище рішень виконкому
Запорізької міської ради у відповідача
відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що позивач правомірно після
офіційного оприлюднення в друкованих
засобах масової інформації рішень
виконавчого комітету міської ради,
застосовував нові тарифи, висновок
відповідача в акті перевірки з цього
приводу про порушення державної
дисципліни цін є помилковим, тим
більше, що сам по собі факт
неповідомлення позивачем про зміну
вартості послуг з централізованого
опалення та підігріву води, як
зазначено в акті перевірки, не є
законодавчо встановленою підставою
для притягнення підприємства до
відповідальності на підставі ст.14
Закону України «Про ціни і
ціноутворення» №507 від 03.12.1990.

Відносно порушення позивачем
державної дисципліни цін шляхом
завищення розміру плати за послуги
теплопостачання у зв'язку з включенням
у вартість послуг, ціни (тарифи) на які
регулюються, фактично не виконаних (не
наданих) послуг, колегія суддів також
зазначає про недоведеність
відповідачем розміру необґрунтовано
отриманої виручки в сумі 671 грн. 89 коп.

При визначенні суми зайво нарахованої
позивачем плати за послуги з
постачання гарячої води за період з
01.05.2008 по 31.01.2009 та необґрунтовано
отриманої виручки відповідачем
зафіксований та проаналізований лише
розмір нарахувань без зазначення суми
оплати населенням за вказаний період,
що був предметом перевірки, суми
заборгованості, яка виникла раніше та
погашалася споживачами в цей період. В
розрахунку відповідача міститься лише
такий показник, як кількість мешканців,
що сплатили за послуги постачання
теплової енергії. Будь-яких посилань на
первинні документи, на підставі яких
було здійснено обчислення, акт та
матеріали перевірки не містять.

Відносно порушення щодо застосування
завищеного розміру плати за послуги з
утримання житла, в результаті чого
отримано необґрунтованої виручки у
сумі 1 529 026 грн. 07 коп., в тому числі по
окремим будинкам, де фактичний тариф
перевищує затверджений у сумі 282 869 грн.
89 коп.

Рішенням виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 28.08.2008 №375
затверджено з 01.09.2008 тарифи на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по житловому
фонду в розрізі кожного будинку окремо.

Згідно з додатком №2 рішення № 375
встановлені як тарифи по окремим
будинкам, так і складові цих тарифів.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» №1875
від 24.06.2004 ціни/тарифи на комунальні
послуги та послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій формуються і затверджуються
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування відповідно
до їхніх повноважень, визначених
законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 цього Закону,
залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо);

3) послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень,
будинків, споруд (заміна та підсилення
елементів конструкцій та мереж, їх
реконструкція, відновлення несучої
спроможності несучих елементів
конструкцій тощо).

Виходячи з приписів ч.1 ст.13 вказаного
Закону одним із видів цих послуг є
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій, які за
своїм змістом є комплексними. Тобто,
передбачається надання споживачу в
якості єдиного цілісного результату
певної сукупності дій (послуг),
примірний перелік яких визначено в
додатку до Порядку формування тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 560 від 12.07.2005, і який
діяв під час спірних правовідносин.

Означеним Порядком встановлені вимоги
щодо структури тарифу, його складових
елементів, які повинні враховуватися
при формуванні тарифу/ціни послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по кожному
будинку окремо, залежно від кількісних
показників фактичного надання таких
послуг.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку
розмір тарифів (нормативних витрат,
пов'язаних з утриманням будинків і
споруд та прибудинкових територій)
визначається по кожному будинку окремо
залежно від кількісних показників
фактичного надання послуг з
урахуванням забезпечення належного
санітарно-гігієнічного,
протипожежного, технічного стану
будинків і споруд та прибудинкових
територій згідно з типовим переліком
послуг (додаток).

Виходячи з наведених правових норм,
затвердженню підлягає єдиний тариф на
певний перелік послуг, у зв'язку з чим
згідно з вимогами чинного
законодавства контроль за додержанням
державної дисципліни цін в даному
випадку полягає, зокрема, у здійсненні
перевірки додержання порядку
застосування регульованого тарифу на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій, а не його
складових (витрат, які враховуються при
його формуванні).

Тому, незаконне отримання виручки може
мати місце лише за умови, коли
перевищення складових тарифу призвело
до перевищення розміру встановленого
тарифу, що з матеріалів перевірки
відповідача (акту № 134 від 03.04.2009) не
вбачається, відповідачем в
установленому порядку не доведено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить з того, що в акті перевірки, на
підставі якого відповідачем прийняте
оскаржуване рішення, документально у
встановленому законодавством порядку
не зафіксовано та не доведено факту
вчинення правопорушення позивачем. В
порушення принципу повноти,
об'єктивності та неупередженості
державного контролю відповідачем не
встановлено факту порушення
законодавства про ціноутворення, не
визначено суму незаконно
(необґрунтовано) одержаної виручки.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 24, 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Міського
комунального підприємства «Основаніє»
до Державної інспекції України з
контролю за цінами про визнання
протиправними та скасування рішення
про застосування штрафних економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін від 09.04.2009 №69 та припису
про виконання законних вимог щодо
усунення порушень державної
дисципліни цін №01-15/1109 від 09.04.2009, -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення №69 від 09.04.2009 про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін та припис
№01-15/1109 від 09.04.2009 про виконання
законних вимог щодо усунення порушень
державної дисципліни цін, винесених
Державною інспекцією з контролю за
цінами в Запорізькій області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Міського комунального
підприємства «Основаніє»
(вул.Українська, буд.29-А, м.Запоріжжя,
69095, ) судовий збір у
розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя /підпис/
І.В. Садовий

Суддя /підпис/
І.В. Батрак

Суддя /підпис/
Ю.П.Бойченко

Постанова не
набрала законної сили.

Головуючий
суддя І.В.
Садовий