Справа № 810/3895/14
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/3895/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року № 810/3895/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Броварської районної спілки споживчих товариств до Управління Пенсійного фонду в Броварському районі Київської області про визнання недійсними та скасування рішення та вимоги,

в с т а н о в и в:

27 листопада 2008 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася Броварська районної спілки споживчих товариств (далі - позивач) з позовом до Управління Пенсійного фонду в Броварському районі Київської області (далі - відповідач) про визнання недійсними та скасування рішення від 29 серпня 2008 р. № 575 та вимоги від 29 серпня 2008 р. № Ю 608.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2014 р. ададміністративна справа № 810/3895/14 була прийнята до провадження та призначена до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимогу про сплату боргу № Ю 608 (далі – вимога № Ю 608) та рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків № 575 (далі – рішення № 575) від 29 серпня 2008 р. відповідачем винесено протиправно та без дотримання вимог законодавства України.

22 липня 2014 р. представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме – визнати неправомірною вимогу відповідача в частині стягнення з позивача суми 49 688 грн 10 коп., решту боргу в сумі 50 022 грн 63 коп. позивач визнає.

Відповідач позов не визнав, подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач є платником єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування та зобов’язаний сплачувати його (т. 1 а.с. 42-46).

22 липня 2014 р. представниками сторін було подано клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

22 серпня 2008 р. відповідачем було проведено перевірку своєчасності, достовірності, правильності нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України позивачем, за результатами якої, цього ж дня було складено акт перевірки № 27 (далі – акт перевірки № 27) (т. 1 а.с. 7-11).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено:

1.) ст. 106 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058-VI "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон України № 1058-V), а саме занижено фонд оплати праці, з якого обчислюються страхові внески за ставкою 32 % за 2004 р. в сумі 313 870 грн 20 коп., за 2005 р. за ставкою 32,3 % в сумі 308 701 грн 94 коп.

2.)Донараховано страхових внесків за ставкою 32 % за 2004 р. в сумі 104 438 грн 47 коп., за 2005 р. за ставкою 32,3 % в сумі 99 710 грн 73 коп.

На підставі висновків акту № 27 відповідачем 29 серпня 2008 р. було винесено вимогу № Ю 608 в сумі 200 149 грн 20 коп. та рішення № 575 в сумі 179 564 грн 62 коп. (т. 1 а.с. 12-13).

У зв'язку з тим, що позивач вважає названу вимогу та рішення протиправними, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України № 1058-ІV, Законом України «Про вирішення питання щодо заборгованості суб’єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв’язку з не перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року – І кварталу 2005 року» від 16 березня 2006 р. № 3583 (далі – Закон України № 3583).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України № 1058-ІV страхові внески – кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно с вимогами ст. 3 Закону України № 1058-ІV Пенсійний фонд, підприємства, установи, організації та фізичні особи, що здійснюють перерахування внесків до системи накопичувального пенсійного забезпечення, а також підприємства, установи, організації (далі - організації), що здійснюють виплату і доставку пенсій, є суб'єктами системи пенсійного забезпечення в Україні.

Як убачається з ч. 2 ст. 5 Закону України 1058-ІV, виключно цим Законом визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, а також стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до вимог п. 4, 6 ч. 2 ст. 17 Закону України № 1058-ІV страхувальник зобов’язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, а також нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з вимогами п. 12 ст. 20 Закону України № 1058-V страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Як убачається з п. 1 ст. 11 Закону України № 1058-IV, загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, інших відокремлених підрозділах цих підприємств, організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб, включаючи юридичних та фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований чи єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України № 1058-IV в редакції, чинній на час винекнення спірних правовідносин, встановлено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом, вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Згідно з вимогами пункту 4 ч. 9 ст. 106 Закону України № 1058-IV за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України № 3583 суми внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним законодавством України протягом 2004 року - I кварталу 2005 року, але не були зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку із застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23 грудня 2004 року N 2285-IV, не вважати заборгованістю.

Як вбачається з вимог ст. 2 Закону України № 3583, донарахування та фінансові (штрафні) санкції до суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності щодо сум фактично сплачених внесків у 2004 році - I кварталі 2005 року, не застосовуються.

Згідно з п. 3 ст. 4 Закону України № 3583 Пенсійному фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття у разі, якщо ними були застосовані фінансові (штрафні) санкції до суб'єктів господарювання, обумовлених у ст. 1 цього Закону за період 2004 року - I кварталу 2005 року, та якщо вони були стягнуті, провести зарахування цих сум на особові рахунки страхувальників у рахунок майбутніх платежів.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Дана обставина підтверджується копіями таких документів, зокрема:

- довідкою відповідача (т. 1 а.с. 164-166);

- реєстром платників за спрощеною системою (т. 1 а.с. 167-186);

- платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 28-37);

- витягом з головної бухгалтерської книги (т. 1 а.с. 206, 210).

Тобто, позивачем до відповідача за 2004-2005 рр. було перераховано страхові внески у загальній сумі 49 688 грн 10 коп.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України № 3583 суми внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним законодавством України протягом 2004 року - I кварталу 2005 року, але не були зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку із застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23 грудня 2004 року N 2285-IV, не вважати заборгованістю.

Згідно з п. 3 ст. 4 Закону України № 3583 Пенсійному фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття у разі, якщо ними були застосовані фінансові (штрафні) санкції до суб'єктів господарювання, обумовлених у статті 1 цього Закону за період 2004 року - I кварталу 2005 року, та якщо вони були стягнуті, необхідно провести зарахування цих сум на особові рахунки страхувальників у рахунок майбутніх платежів.

Тобто, сума сплачених позивачем страхових внесків - 49 688 грн 10 коп. підлягала зарахуванню відповідачем в рахунок майбутніх платежів, чого останнім зроблено не було.

Крім того, як вбачається зі ст. 1 Закону України № 3583 заборгованість позивача за період з 2004 р. по I кварталу 2005 р. не вважається заборгованістю.

Наведене свідчить, що у позивача перед відповідачем існує заборгованість зі сплати страхових внесків лише у сумі 50 022 грн 63 коп.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково:

- в частині визнання протиправним та скасування рішення № 575;

- в частині визнання протиправною та скасування вимоги № Ю 608 в частині стягнення заборгованості у сумі 150 126 грн 57 коп.

Отже, вимога № Ю 608 є правомірною лише в сумі 50 022 грн 63 коп. (200 149 грн 20 коп. - 150 126 грн 57 коп.).

Як убачається з ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте, відповідачем цього зроблено не було. Зокрема, він не було надано суду належних доказів, які б свідчили про правомірність винесення вимоги № Ю 608 в сумі 200 149 грн 20 коп. та рішення № 575 в сумі 179 564 грн 62 коп.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими в частині визнання недійсними та скасування рішення № 575 та вимоги № Ю 608 в сумі 150 126 грн 57 коп., з яких нараховано за період 2004 р. - І квартал 2005 р. у сумі - 100 438 грн 47 коп. та фактично сплачених, проте не зарахованих відповідачем у сумі - 49 688 грн 10 коп.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 – 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду в Броварському районі Київської області від 29 серпня 2008 р. № 575 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків

Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Пенсійного фонду в Броварському районі Київської області про сплату боргу від 29 серпня 2008 р. № Ю 608 в частині стягнення з позивача заборгованості у сумі 150 126 грн 57 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити (в частині стягнення з позивача заборгованості у сумі 50 022 грн 63 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя Виноградова О.І.