Справа № 813/8571/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 р.
Справа № 876/4884/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 18
березня 2014 року по справі № 813/8571/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів про стягнення неотриманої
середньої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

14.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом, яким просив стягнути з
Львівської митниці Міндоходів 82 792 грн.
20 коп. неотриманої середньої
заробітної плати.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову суду першої
інстанції оскаржив, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що до уваги при обрахунку
не отриманої середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу слід
брати довідку для отримання кредиту,
надану Львівською митницею від 09.06.2008
року № 23/13-58 відповідно до якої
загальна сума доходу за період з грудня
2007 року по травень 2008 року становила
29223,81 грн.. Таким чином, середньомісячна
заробітна плата до тимчасової
непрацездатності становила 2889,40 грн. з
наступним розрахунком: середньоденний
заробіток 144,47 грн. Тому, втрачений
середній заробіток, з огляду на
викладене, становив 124244,20 грн., а станом
на момент розгляду адміністративної
справи заборгованість відповідача
перед позивачем становить 82792,20 грн..

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
у справі № 813/770/13-а задоволено у повному
обсязі позов ОСОБА_1 до Львівської
митниці про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про скасування наказу про
припинення перебування на державній
службі в митних органах з 28.04.2009 року по
11.12.2012 року в сумі 41452,00 грн. (а.с.5-6).

Львівським апеляційним
адміністративним судом ухвалою від
27.06.2013 року у справі № 876/5676/13 апеляційну
скаргу Львівської митниці залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
05.03.2013 року у справі № 813/770/13-а - без змін
(а.с.7-10).

Позивач, погасивши заборгованість по
кредиту 18.06.2013 року, отримав довідку з
банку для одержання кредиту № 23/13-58 від
09.06.08 року та з'ясував, що сума доходу за
період з грудня 2007 року по травень 2008
року становила 29223,18 грн. Тому сума
середньомісячної заробітної плати, на
думку позивача, повинна була становити
не 964,00 грн., а 2889,40 грн. Відтак, йому
належало до відшкодування 124244,20 грн., а
не 41452,00 грн., а отже, заборгованість
Львівської митниці перед позивачем з
врахуванням попередньо виплачених
коштів становить 82792,20 грн. Враховуючи
вищевикладене, позивач звернувся із
адміністративним позовом до суду.

Обчислення середньої заробітної плати
працівникам, зокрема, за час вимушеного
прогулу здійснюється згідно з Порядком
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 р.
(далі - Порядок).

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку у всіх
інших випадках збереження середньої
заробітної плати середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за останні 2 календарні місяці
роботи, що передують події, з якою
пов'язана відповідна виплата.
Працівникам, які пропрацювали на
підприємстві, в установі, організації
менше двох календарних місяців,
середня заробітна плата обчислюється
виходячи з виплат за фактично
відпрацьований час.

Згідно з абз. 4 п. 2 Порядку якщо протягом
останніх двох календарних місяців
працівник не працював, середня
заробітна праця обчислюється виходячи
з виплат за попередні два місяці
роботи. Якщо і протягом цих місяців
працівник не відпрацював жодного
робочого дня, середня заробітна плата
обчислюється відповідно до останнього
абзацу пункту четвертого цього
Порядку.

Відтак, норма цього абзацу передбачає,
що в інших випадках, коли нарахування
проводяться виходячи із середньої
заробітної плати, працівник не мав
заробітку не з вини працівника,
розрахунки проводяться виходячи з
установлених йому в трудовому договорі
тарифної ставки, посадового (місячного)
окладу.

З матеріалів справи встановлено, що
05.11.2008 року постановою Львівського
окружного адміністративного суду у
адміністративній справі № 2а-1775/08
задоволено в повному обсязі позов
ОСОБА_1 до Львівської митниці та
Державної митної служби України про
протиправні дії посадових осіб митного
органу, скасування наказу про
припинення перебування на державній
службі в митних органах (а.с.39-42).
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду у справі №
22-а-19109/08/9104 від 23.02.2009 року апеляційну
скаргу державної митної служби України
та Львівської митниці залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
05.11.2008 року без змін (а.с.46). 10.10.2012 року
касаційні скарги Державної митної
служби України і Львівської митниці
залишено без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 05.11.2008 року
та ухвалу львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.02.2009 року
без змін.

Крім цього, постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
14.09.2009 року у справі № 2а-4537/09/1370 за
позовом заступника прокурора
Львівської області до Львівської
митниці, третя особа ОСОБА_1 про
визнання протиправним і скасування
наказу № 306-к від 28.04.2009 року про
оголошення наказу державної митної
служби України задоволено позов
повністю та визнано протиправним і
скасовано наказ Львівської митниці №
306 - к від 28.04.2009 року про оголошення
наказу ДМС України (а.с.52-53) та залишено
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02.03.2010 року. В свою чергу, касаційну
скаргу Львівської митниці залишено без
задоволення, а такі рішення без змін
відповідно до ухвали Вищого
адміністративного суду України від
09.04.2013 року (а.с.54-56).

Предметом розгляду цієї
адміністративної справи є стягнення з
Львівської митниці Міндоходів на
користь ОСОБА_1 неотриманої середньої
заробітної плати за час затримки
виконання рішення суду про скасування
наказу про припинення перебування на
державній службі в митних органах з
28.04.2009 року по 11.12.2012 року в сумі 82792,20
грн.

Щодо покликань позивача на те, що
довідка видана Львівською митницею не
відображає реальної середньої
заробітної плати ОСОБА_1, внаслідок
чого, на його думку, виникла
заборгованість відповідача, суд першої
інстанції зазначив, що Львівською
митницею для розрахунку не отриманої
середньої заробітної плати за час
затримки виконання рішення суду про
скасування наказу про припинення
перебування на державній службі в
митних органах з 28.04.2009 року по 11.12.2012
року надано довідку № 1/13-185 від 28.05.2013
року. Копію такої долучено до
матеріалів справи (а.с.57). Згідно з
довідкою, станом на день звільнення
середньомісячна заробітна плата
становила 964,00 грн.

Судом встановлено, що у період з 22.07.2008
року по 28.04.2009 року позивач перебував у
стані тимчасової непрацездатності
тривалий час, що підтвердив і
представник відповідача. Тому
враховуючи, що ОСОБА_1 не працював
більше 4 місяців, що передували події, з
якою пов'язані виплати, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що розрахунок середньої заробітної
плати проводиться з установлених йому
в трудовому договорі тарифної ставки,
посадового (місячного) окладу.

Посилання позивача на довідку № 23/13-58
від 09.06.2008 року є безпідставним,
оскільки така має своїм призначенням
одержання кредиту. Суд погоджується з
твердженням відповідача, що порядок
обчислення середньої заробітної плати,
зокрема і у випадках вимушеного
прогулу регулюється вищезазначеним
Порядком, що ним прямо і передбачено.
Крім того, цей Порядок не містить
такого випадку його застосування як
для одержання кредиту, з чого слідує що
вищевказані відносини не є ідентичні
(розрахунок середньої заробітної плати
у випадку вимушеного прогулу та
розрахунок довідка доходу для
одержання кредиту), а відтак,
розрахунок (довідка) здійснена в інший
спосіб, ніж це передбачено
законодавством, а саме Порядком, не
може використовуватися для визначення
розміру середньої заробітної плати.

Крім того, питання стягнення
заробітної плати вже вирішувалось в
судовому порядку, про що свідчить
постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
якою позов ОСОБА_1 до Львівської
митниці про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про скасування наказу про
припинення перебування на державній
службі в митних органах з 28.04.2009 року по
11.12.2012 року в сумі 41452,00 грн. задоволено
повністю (а.с.5-6). Дану постанову було
оскаржено до Львівського апеляційного
адміністративного суду, яким 27.06.2013
року винесено ухвалою, якою апеляційну
скаргу Львівської митниці залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
05.03.2013 року у справі № 813/770/13-а - без змін
(а.с.7-10). Оскільки питання обчислення
заробітної плати вже вирішувалось в
даних судових рішеннях, суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
щодо безпідставності позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги є
не обґрунтованими і задоволенню не
підлягають.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 18
березня 2014 року по справі № 813/8571/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Р.Б. Хобор