Справа № 804/10494/13-а
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді:
за участю секретаря судового
засідання: Шабанова Д.В.
представника позивача:
представника відповідача:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
про визнання протиправними дій,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -
Приватне підприємство «Агро-ФТ»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просило:
- визнати протиправними дії суб'єкта
владних повноважень - Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міністерства доходів у
Дніпропетровській області при
винесенні рішення №042-151 про виключення
сільськогосподарського підприємства з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування Приватного підприємства
«Агро-ФТ» від 24.07.2013р., щодо анулювання
Спеціального свідоцтва та реєстрації
сільськогосподарського підприємства
ПП «Агро-ФТ» як платника податку на
додану вартість на загальних умовах із
формуванням нового Свідоцтва за
процедурами перереєстрації;
- скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
№042-151 про виключення
сільськогосподарського підприємства з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування Приватного підприємства
щодо анулювання Спеціального
свідоцтва та реєстрації
сільськогосподарського підприємства
Приватного підприємства «Агро-ФТ»
якплатника податку на додану вартість
на загальних умовах із формуванням
нового Свідоцтва за процедурами
- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
щодо анулювання спеціального
свідоцтва та реєстрації
сільськогосподарського підприємства
Приватного підприємства «Агро-ФТ» як
платника податку на додану вартість на
загальних умовах із формуванням нового
Свідоцтва за процедурами
- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області поновити з
дати виключення (з 24.07.2013 року) Приватне
підприємство «Агро-ФТ» в реєстрі
суб'єктів спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість та видати Приватному
підприємству «Агро-ФТ» свідоцтво про
реєстрацію сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування податком на
В обґрунтування пред'явленого позову, з
урахуванням додаткових пояснень до
нього, зазначалося, що Приватне
підприємство «Агро-ФТ» є
сільськогосподарським підприємством,
основними видами діяльності якого,
згідно довідки ЄДРПОУ, є вирощування
зернових та технічних культур,
овочівництво, декоративне садівництво
та вирощування продукції розсадників
та розведення великої рогатої худоби
тощо. Сільськогосподарська діяльність
здійснюється позивачем на землях,
орендованих у Хотинської сільської
ради, Мірчанської сільської ради та
Вишевицької сільської ради
Радомишльського району Житомирської
області. Крім того частина договорів
оренди земельних ділянок у власників
паїв Сингаївської сільської ради,
Хотинської сільської ради, Мірчанської
сільської ради та Вишевицької
сільської ради Радомишльського району
Житомирської області перебуває на
реєстрації, яка триває значний час, але
не з вини позивача. З 01.04.2009р. позивача
зареєстровано як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість. Протягом всього часу з
моменту такої реєстрації, в тому числі
і в період з травня 2012 року по квітень
2013 року (протягом попередніх 12
послідовних звітних податкових
періодів), питома вага вартості
сільськогосподарських товарів
(послуг), що постачалися позивачем,
становила не менше 75% вартості всіх
товарів (послуг) поставлених за цей час,
про що свідчать відомості податкових
декларацій з податку на додану
вартість, які щомісячно подавалися
позивачем до податкового органу. Тому
висновок відповідача за даними
протоколу робочої групи, покладений в
основу оскаржуваного рішення, про те,
що частка несільськогосподарських
товарів у сукупній вартості поставок
всіх товарів (послуг) позивача протягом
травня 2012 року-квітня 2013 року становить
32,3% та перевищує 25% вартості всіх
поставлених товарів (послуг) є
безпідставним та необґрунтованим. При
цьому, як вбачається з означеного
протоколу робочої групи, підставою для
наведеного висновку стало невизнання
відповідачем за результатами
попередньої перевірки позивача (акт
№2983/226/32887857 від 07.06.2013р.), а також в ході
розпочатої 22.07.2013р. документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства з ПДВ за
період з 01.10.2012р. по 31.12.2012р., з 01.01.2013р. по
31.01.2013р., з 01.03.2013р. по 30.04.2013р. (акт
№422/22-2/32887857 від 01.08.2013р.) угод ПП
«Агро-ФТ» з ТОВ «БІОФОРСЕ» та ТОВ «АРТ
ФЕНІКС» діяльністю у сфері сільського
господарства. Тому суми обсягу
постачання товарів без ПДВ за угодами з
ТОВ «БІОФОРСЕ» та ТОВ «АРТ ФЕНІКС»
відповідно до виписаних ними
податкових накладних у розмірі
14365903грн. були включені відповідачем до
сукупної суми поставок
несільськогосподарських товарів.
Однак, відповідач передчасно відніс
угоди з ТОВ «БІОФОРСЕ» та ТОВ «АРТ
ФЕНІКС» до несільськогосподарських,
повідомлення-рішення, винесені на
підставі акту попередньої перевірки
позивача №2983/226/32887857 від 07.06.2013р., в
якому йдеться про ці угоди, були
оскаржені ПП «Агро-ФТ» у судовому
порядку і на момент прийняття рішення
про виключення позивача з реєстру
суб'єктів спеціального режиму
оподаткування остаточного судового
рішення з цього питання прийнято не
було. А щодо визнання
несільськогосподарською угоди з ТОВ
«АРТ ФЕНІКС», то на момент прийняття
оскаржуваного рішення навіть не було
складено акту перевірки, в ході якої
зроблено такі висновки, а, отже, навіть
не винесено податкового
повідомлення-рішення. За таких
обставин, оскаржувані дії та рішення
відповідача є протиправними.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав пред'явлений та
позов та, посилаючись на викладені у
ньому та додаткових поясненнях до
нього доводи, просив повністю його
задовольнити.

Відповідач пред'явлений позов не
визнав, подав на нього письмові
заперечення та додаткові пояснення до
них, в яких просив повністю відмовити у
його задоволенні, посилаючись на те, що
рішення про виключення позивача з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування є правомірним, оскільки
згідно висновків акту попередньої
перевірки позивача №2983/226/32887857 від
07.06.2013р., а також згідно матеріалів
розпочатої 22.07.2013р. документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства з ПДВ за
період з 01.10.2012р. по 31.12.2012р., з 01.01.2013р. по
31.01.2013р., з 01.03.2013р. по 30.04.2013р. (акт
№422/22-2/32887857 від 01.08.2013р.) господарські
операції ПП «Агро-ФТ» з ТОВ «БІОФОРСЕ»
та ТОВ «АРТ ФЕНІКС» не є діяльністю у
сфері сільського господарства, через
те, що кукурудза, яка мала постачатися
позивачем за вказаними угодами, була
засіяна ним на земельних ділянках,
договори оренди яких є
незареєстровані, а
сільськогосподарська продукція, яка
вироблена (вирощена) на земельних
ділянках, у відношенні яких договори
оренди не укладені, або укладені і не
зареєстровані у встановленому законом
порядку, не може вважатися власно
вирощеною з метою застосування
спеціального режиму оподаткування
податком на додану вартість, тому що
основним критерієм для віднесення
підприємств до категорії
сільськогосподарських у розумінні
приписів ст.209 Податкового кодексу
України є виробництво відповідних
обсягів сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
фондах. Також в акті попередньої
перевірки позивача №2983/226/32887857 від
07.06.2013р. та вході перевірки, розпочатої
22.07.2013р. (акт №422/22-2/32887857 від 01.08.2013р.),
було встановлено, що операції по
передплаті кукурудзи, яку ПП «Агро-ФТ»
зобов'язувалося поставити після збору
врожаю покупцям ТОВ «БІОФОРСЕ» та ТОВ
«АРТ ФЕНІКС», не відносяться до
діяльності у сфері сільського
господарства, визначеної п.п.209.15.2 п.209.15
ст.209 Податкового кодексу України. З
урахуванням наведеного, суми обсягу
постачання товарів без ПДВ за угодами з
ТОВ «БІОФОРСЕ» та ТОВ «АРТ ФЕНІКС»
відповідно до виписаних цими
контрагентами податкових накладних у
розмірі 14365903грн. були віднесені до
сукупної суми поставок
несільськогосподарських товарів
позивача за період з травня 2012 року по
квітень 2013 року. При цьому обсяг
постачання товарів, що не належать до
сільськогосподарських, згідно
показників загальних декларацій ПП
«Агро-ФТ» за цей період склав 725003грн.
Отже, сукупна сума поставок
несільськогосподарських товарів
позивача за період з травня 2012 року по
квітень 2013 року становить 15090906,32грн., із
розрахунку 14365903грн.+725003грн. Оскільки
сукупна вартість поставок всіх товарів
(послуг) позивача за період травень 2012
року-квітень 2013 року (протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів) склала 46661700,00грн.,
то сукупна вартість
несільськогосподарських товарів у
складі цієї суми становить 32,3%
(15090906,32грн.), що перевищує 25% вартості
всіх поставлених товарів (послуг) та у
розумінні приписів п.209.11 ст.209
Податкового кодексу України є
підставою для виключення підприємства
з реєстру суб'єктів спеціального
режиму оподаткування, анулювання
виданого свідоцтва та оподаткування
підприємства податком на додану
вартість на загальних підставах.

Представник відповідача у судовому
засіданні також заперечував проти
задоволення адміністративного позову,
посилаючись на доводи, викладені у
письмових запереченнях на нього та
додаткових поясненнях до них.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази,
проаналізувавши зміст норм
матеріального та процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини,
суд приходить до висновку про
задоволення адміністративного позову
у повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Приватне
підприємство «Агро-ФТ» () відповідно до свідоцтва серії А00
№770120 від 02.04.2004р. зареєстроване
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради як
юридична особа та перебуває на обліку в
Державній податковій інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі - ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області) як платник податків (т.1 а.с.22-23).

Згідно довідки з ЄДРПОУ АА №695835
основними видами діяльності позивача є
вирощування зернових та технічних
культур (крім рису), бобових культур і
насіння олійних культур, вирощування
овочів і баштанних культур,
коренеплодів і бульбоплодів,
розведення великої рогатої худоби
молочних порід, оптова торгівля зерном,
необробленим тютюном, насінням і
кормами для тварин, неспеціалізована
оптова торгівля, інші види роздрібної
торгівлі в неспеціалізованих
магазинах (т.1 а.с.24-25).

22 квітня 2004 року ПП «Агро-ФТ» було
зареєстровано платником податку на
додану вартість, а з 01 квітня 2009 року
відповідно до свідоцтва №100215792 НБ №039968
це сільськогосподарське підприємство
було зареєстроване як суб'єкт
спеціального режиму оподаткування
податком на додану вартість (т.1 а.с.26).

Так, п.209.6 ст.209 Податкового кодексу
України встановлено, що
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є постачання вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
основних фондах, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів/послуг становить не менш як 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно. Ця норма
діє з урахуванням того, що: а) для
новоутвореного
сільськогосподарського підприємства,
зареєстрованого як суб'єкт
господарювання, який провадить
господарську діяльність менше ніж 12
календарних місяців, така питома вага
сільськогосподарських товарів/послуг
розраховується за наслідками кожного
окремого звітного податкового періоду;
б) з метою розрахунку такої питомої
ваги до складу основної діяльності
сільськогосподарського підприємства
не включаються оподатковувані
операції з постачання основних фондів,
що перебували у складі його основних
фондів не менше ніж 12 послідовних
звітних податкових періодів сукупно,
якщо такі операції не були постійними і
не становили окремої підприємницької
діяльності.

Відповідно до п.п.209.15.2 п.209.15 ст.209
Податкового кодексу України під
терміном «діяльність у сфері
сільського господарства» для цілей
цієї статті розуміється: а)виробництво
продукції рослинництва, а саме
рослинних культур, а також вирощування
фруктів та овочів, квітів та
декоративних рослин (у відкритих або
закритих ґрунтах), грибів, насіння,
прянощів, саджанців та водоростей, а
також їх обробка, переробка та/або
консервація; б)виробництво продукції
тваринництва, а саме свійських
сільськогосподарських тварин,
птахівництва, кролівництва,
бджільництва, а також розведення
шовкопрядів, змій та інших плазунів або
слимаків та інших наземних ссавців,
безхребетних та комах, а також їх
обробка, переробка та/або консервація;
в)надання послуг іншим
сільгосптоваровиробникам (юридичним
особам) та/або фізичним особам з
використанням сільськогосподарської
техніки, крім надання її у фінансову
оренду (лізинг).

Згідно п.209.10 ст.209 цього Кодексу для
отримання свідоцтва про реєстрацію як
суб'єкта спеціального режиму
оподаткування сільськогосподарське
підприємство реєструється у
відповідному органі державної
податкової служби з дотриманням правил
та у строки, що визначені статтею 183
цього Кодексу для реєстрації платників
податку на додану вартість. У свідоцтві
про реєстрацію сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування, крім відомостей,
передбачених у свідоцтві про
реєстрацію платника податку на додану
вартість на загальних підставах,
повинен міститися перелік видів
діяльності такого
сільськогосподарського підприємства.

При цьому п.209.11 ст.209 Податкового
кодексу України передбачено, що якщо
суб'єкт спеціального режиму
оподаткування поставляє протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно
несільськогосподарські
товари/послуги, питома вага яких
перевищує 25 відсотків вартості всіх
поставлених товарів/послуг, то: а) на
таке підприємство не поширюється
спеціальний режим оподаткування,
встановлений цією статтею. Таке
підприємство зобов'язане визначити
податкове зобов'язання з цього податку
за підсумками звітного податкового
періоду, в якому було допущено таке
перевищення, і сплатити податок до
бюджету в загальному порядку; б) орган
державної податкової служби виключає
таке підприємство з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування та
може повторно включити його до такого
реєстру після закінчення наступних 12
послідовних звітних податкових
періодів за наявності підстав,
визначених цією статтею; в) таке
підприємство вважається платником
зазначеного податку на загальних
підставах з першого числа місяця, в
якому було допущено таке перевищення.

Відповідно до п.209.12 ст.209 Податкового
кодексу України свідоцтво про
реєстрацію сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування підлягає
анулюванню в разі, якщо:
а)сільськогосподарське підприємство
подає заяву про зняття його з
реєстрації як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування та/або заяву про
його реєстрацію як платника
зазначеного податку на загальних
підставах; б)сільськогосподарське
підприємство підлягає реєстрації
платником податку на загальних
підставах; в)сільськогосподарське
підприємство припиняється шляхом
ліквідації або реорганізації;
г)сільськогосподарське підприємство
не подає податкової звітності з
податку протягом останніх 12
послідовних звітних податкових
періодів. У таких випадках
сільськогосподарське підприємство
зобов'язане повернути органу державної
податкової служби свідоцтво про
реєстрацію як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування.

Судом встановлено, що 24.07.2013р.
начальником ДПІ у Жовтневому районі
міста Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області було
прийнято рішення №042-151 про виключення
сільськогосподарського підприємства з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування, яким ПП «Агро-ФТ» було
виключено з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування (т.1
а.с.32).

На підставі цього рішення проведено
анулювання спеціального свідоцтва
позивача від 01.04.2009р.№100215792 НБ №039968 та
здійснена реєстрація ПП «Агро-ФТ» як
платника податку на додану вартість на
загальних умовах.

Означене рішення обґрунтовано тим, що
ПП «Агро-ФТ» протягом періоду травень
2012 року - квітень 2013 року (тобто 12
послідовних звітних податкових
періодів) мало сукупну вартість
поставок всіх товарів (послуг)
46661700,00грн., у тому числі
несільськогосподарських товарів
(послуг) - 15090906,32грн., що становить 32,3% та
перевищує 25% вартості всіх поставлених
товарів (послуг), тому відповідно до
п.209.11 ст.209 Податкового кодексу України
підприємство виключається з реєстру
суб'єктів спеціального режиму
оподаткування та вважається платником
податку на додану вартість на
загальних підставах з 01.04.2013р.

На підтвердження наведеного висновку
відповідачем було надано суду
розрахунок сум, вказаних в
оскаржуваному рішенні від 24.07.2013р.
№042-151, згідно якого сукупна вартість
поставок всіх (сільськогосподарських
та несільськогосподарських) товарів
(послуг) позивача у розмірі 46661700,00грн.
за період травень 2012 року-квітень 2013
року співпадає з задекларованими ПП
«Агро-ФТ» показниками в загальній та
скороченій деклараціях з ПДВ за
вказаний період. При цьому сукупна сума
поставок несільськогосподарських
товарів позивача у розмірі 15090906,32грн.
за період травень 2012 року-квітень 2013
року, за розрахунком відповідача,
складається з обсягу постачання
товарів, що не належать до
сільськогосподарських, згідно
показників загальних декларацій ПП
«Агро-ФТ» за цей період у розмірі
725003грн., а також з суми обсягу
постачання товарів без ПДВ за угодами з
ТОВ «БІОФОРСЕ» та ТОВ «АРТ ФЕНІКС»
відповідно до виписаних цими
контрагентами податкових накладних у
розмірі 14365903грн., оскільки, враховуючи
висновок акту перевірки ПП «Агро-ФТ»
№2983/226/32887857 від 07.06.2013р. та матеріали
розпочатої 22.07.2013р. документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства з ПДВ за
період з 01.10.2012р. по 31.12.2012р., з 01.01.2013р. по
31.01.2013р., з 01.03.2013р. по 30.04.2013р. (акт
№422/22-2/32887857 від 01.08.2013р.), угоди позивача
з вищевказаними контрагентами не є
діяльністю у сфері сільського
господарства, тому що кукурудза, яка
мала бути поставлена позивачем ТОВ
«БІОФОРСЕ» та ТОВ «АРТ ФЕНІКС» за
укладеними з ними угодами з
передоплатою, була засіяна ПП «Агро-ФТ»
на земельних ділянках, які не
зареєстровані, а сільськогосподарська
продукція, яка вироблена (вирощена) на
земельних ділянках, у відношенні яких
договори оренди не укладені, або
укладені та не зареєстровані у
встановленому порядку, не можуть
вважатися власно вирощеними з метою
застосування спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість (т.2 а.с.161-174).

Аналогічні підстави були покладені і в
основу висновків протоколу засідання
робочої групи ДПІ у Жовтневому районі
міста Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 24.07.2013р.,
відомості якого були використані під
час прийняття рішення №042-151 від 24.07.2013р.
про виключення сільськогосподарського
підприємства з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування (т.2
а.с.111-114).

При цьому судом встановлено, що на
підставі акту перевірки ПП «Агро-ФТ»
№2983/226/32887857 від 07.06.2013р. ДПІ у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області було
винесено податкове
повідомлення-рішення № від
15.07.2013р., яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 1105539,00грн. за
основним платежем та донараховано
штрафні санкції у розмірі 552769,50грн. за
порушення приписів п.185.1 ст.185, п.187.1
ст.187, п.п.209.15.2 п.209.15 ст.209 Податкового
кодексу України, що виразилося у
віднесенні позивачем сум передоплати
за угодою з ТОВ «БІОФОРСЕ» до
скороченої декларації з податку на
додану вартість та віднесенні коштів
до спеціального рахунку, в той час як ПП
«Агро-ФТ», враховуючи, що ця угода за
вищенаведених підстав не є
сільськогосподарською діяльністю,
мало віднести зобов'язання за цією
угодою до загальної декларації з ПДВ
(т.2 а.с.175-188).

Не погодившись з такими висновками ДПІ
у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, ПП «Агро-ФТ» оскаржило
податкове повідомлення-рішення №
від 15.07.2013р. у судовому порядку (т.2
а.с.198-215).

Адміністративна справа №804/9914/13-а за
позовом ПП «Агро-ФТ» до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 15.07.2013р. була розглянута
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом 24.09.2013р. За
наслідками розгляду справи судом
першої інстанції було відмовлено у
задоволенні позовних вимог ПП
«Агро-ФТ».

Проте постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.03.2014р. у справі №804/9914/13-а рішення
суду першої інстанції було скасовано і
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ПП «Агро-ФТ» задоволено у
повному обсязі, податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
15.07.2013р. визнано протиправним та
скасовано (т.3 а.с.31).

При цьому означеним рішенням суду
апеляційної інстанції було
встановлено наступні обставини.

Згідно з листом ПП «Агро-ФТ», який
надано на запит ДПІ, підприємство
орендує у Вишевицькій сільській раді
земельні ділянки у власників паїв
загальною площею 940,0322га., у т.ч.
зареєстрованих - 460,0322га та 480,00га
знаходяться на реєстрації. У
Хотинівській сільській раді
Коростенського району Житомирської
області - 2136,0га, договори знаходяться
на реєстрації в Державному комітеті
України із земельних ресурсів
головного управління Держкомзему. У
Сингаінівській сільській раді Корост
енського району Житомирської області
250,0га, які знаходяться на реєстрації в
Державному комітеті України із
земельних ресурсів головного
управління Держкомзему. Також
підприємство орендує земельні ділянки
у Мірчанській сільській раді
Радомишльського району Житомирської
області та у Вишевицькій сільській
раді Радомишльського району
Житомирської області загальною площею
571,2894га.

Перевіркою встановлено укладення ПП
«Агро-ФТ» (постачальник) з ТОВ
«Біофорсе» (покупець) договору
постачання №21/01-13 від 21.01.2013р., за
умовами якого Постачальник
зобов'язується поставити товар
(кукурудзу), а Покупець прийняти та
сплатити товар. На виконання умов
договору ТОВ «Біофорсе» було
переплачено кошти на рахунок ПП
«Агро-ФТ» на загальну суму 6633234,00грн., у
т.ч. ПДВ - 1105539,00грн.

За позицією ДПІ, податкові зобов'язання
при здійсненні цих операцій повинні
були відображені ПП «Агро-ФТ» не у
спеціальних (скорочених), а загальних
деклараціях з ПДВ та відповідно мали
оподатковуватися на загальних
підставах, оскільки
сільськогосподарська продукція, яка
вироблена (вирощена) на земельних
ділянках, у відношенні яких договори
оренди не укладені, або укладені та не
зареєстровані у встановленому порядку,
не може вважатися власно вирощеною з
метою застосування спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість. Крім цього, ДПІ
кваліфікує отримані ПП «Агро-ФТ» кошти
від ТОВ «Біофорсе» у межах договору
№21/01-13 від 21.01.2013р., як винагорода
(премія), отримана підприємством за
зобов'язання перед покупцем поставити
йому у майбутньому
сільськогосподарські товари по
визначеній ціні. Оскільки, ці кошти
отримані ПП «Агро-ФТ» не як оплату за
поставлений товар, то ДПІ вказує, що
надання такої послуги не відноситься
до діяльності у сфері сільського
господарства, визначеної ст.209 ПК
України.

На підставі акту перевірки ДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15.07.2013р.
№. З висновками суду першої
інстанції про правомірність цього
податкового повідомлення-рішення суд
апеляційної інстанції не погодився з
наступних підстав.

Так, згідно із п.п.14.1.235 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
сільськогосподарський товаровиробник
для цілей глави 2 розділу XIV цього
Кодексу - юридична особа незалежно від
організаційно-правової форми, яка
займається виробництвом
сільськогосподарської продукції
та/або розведенням, вирощуванням та
виловом риби у внутрішніх водоймах
(озерах, ставках та водосховищах) та її
переробкою на власних чи орендованих
потужностях, у тому числі
власновиробленої сировини на
давальницьких умовах, та здійснює
операції з її постачання.

Відповідно до п. 209.6 ст. 209 ПК України,
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є постачання вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
основних фондах, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів/послуг становить не менш як 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно.

Зі змісту вказаних норм права
вбачається, що кваліфікаційною вимогою
для особи, яка претендує на набуття
статусу платника фіксованого
сільськогосподарського податку, є
частка сільськогосподарського
товаровиробництва, яка повинна
перевищувати 75 відсотків загального
обсягу доходу суб'єкта господарювання.

Отже, законодавець пов'язує надання
пільг щодо сплати податку на додану
вартість при спеціальному режимі
оподаткування лише з обсягами поставки
сільськогосподарських товарів
власного виробництва
сільськогосподарським підприємством.
При цьому, законодавство не пов'язує
набуття права застосування
спеціального режиму оподаткування з
такою умовою, як обов'язкова державна
реєстрація договорів оренди земельних
ділянок, на яких така
сільськогосподарська продукція
виробляється. Земельне законодавство
України вимагає державної реєстрації
документа, що встановлює право
користування земельною ділянкою
(зокрема, ст.125 Земельного кодексу), в
той же час, податкове законодавство не
вимагає державної реєстрації договору
оренди земельної ділянки (паю) як
обов'язкової ознаки для кваліфікації
відповідної ділянки як такої, що
знаходиться у користуванні
сільськогосподарського
товаровиробника.

Таким чином, доводи ДПІ про те, що
вироблена (вирощена) на земельних
ділянках, у відношенні яких договори
оренди не зареєстровані у
встановленому порядку, не може
вважатися власно вирощеною з метою
застосування спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість.

Необґрунтованими суд апеляційної
інстанції визнав і висновки ДПІ про те,
що кошти отримані ПП «Агро-ФТ» від ТОВ
«Біофорсе» у межах договору №21/01-13 від
21.01.2013р., є винагорода (премія), отримана
підприємством за зобов'язання перед
покупцем поставити йому у майбутньому
сільськогосподарські товари по
визначеній ціні, оскільки такі
висновки ДПІ суперечать умовам
договору, який укладено ПП «Агро-ФТ» з
ТОВ «Біофорсе» та яким визначено
предмет - поставка товару (кукурудза),
ціну та умову оплати товару - покупець
зобов'язаний сплатити вартість товару
на умовах: 100% передоплати товару або
оплати товару по факту передачі
(відповідно до видаткових накладних, що
обумовлюється в Додаткових угодах до
цього Договору (п.2.2. Договору).
Відповідно до Додаткової угоди №1
покупець зобов'язаний здійснити 100%
передоплату на розрахунковий рахунок
постачальника. Отже, отриманні ПП
«Агро-ФТ» кошти від ТОВ «Біофорсе» у
межах договору №21/01-13 від 21.01.2013р., не є
винагородою (премія), як на тому
наполягає ДПІ, а є оплатою за товар,
поставка якого є предметом цього
договору.

За таких обставин, судом апеляційної
інстанції було зроблено висновок про
протиправність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення від
15.07.2013р. № та скасовано його.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.03.2014р. у справі №804/9914/13-а
відповідно до ч.5 ст.254 КАС України є
такою, що набрала законної сили з
моменту проголошення.

При цьому згідно ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на наведене, обставини,
встановлені постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2014р. у
справі №804/9914/13-а, не підлягають
доказуванню під час розгляду даної
адміністративної справи.

Отже, висновок відповідача про те, що
угода, укладена позивачем з ТОВ
«Біофорсе» не є діяльністю у сфері
сільського господарства, є
безпідставним та необґрунтованим, а
тому позивач правомірно відобразив
суми податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за цією господарською
операцією у спеціальних (скорочених)
деклараціях з ПДВ.

Посилаючись на обставини, встановлені
в акті попередньої перевірки позивача
№2983/226/32887857 від 07.06.2013р., відповідач був
обізнаний про оскарження податкового
повідомлення-рішення, винесеного на
підставі цього акту, про що і зазначив у
протоколі засідання робочої групи ДПІ
у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 24.07.2013р.
Проте, не зважаючи на те, що податкове
повідомлення-рішення є неузгодженим, а
висновкам акту перевірки, на підставі
якого воно прийняте, остаточну оцінку
надасть суд, відповідач передчасно
використав ці висновки для прийняття
оскаржуваного рішення №042-151 від
24.07.2013р. про виключення позивача з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування, та помилково дійшов
висновку про те, що суми обсягу
постачання товарів без ПДВ за угодою з
ТОВ «БІОФОРСЕ» мають бути віднесені до
сукупної суми поставок
несільськогосподарських товарів
позивача за період травень 2012
року-квітень 2013 року.

Також необґрунтованими є доводи
відповідача відносно того, що до
сукупної суми поставок
несільськогосподарських товарів
позивача за період травень 2012
року-квітень 2013 року мають бути
включені суми обсягу постачання
товарів без ПДВ за угодою ПП «Агро-ФТ» з
ТОВ «АРТ ФЕНІКС».

Як пояснив представник відповідача у
судовому засіданні, такі висновки були
зроблені на підставі матеріалів
розпочатої 22.07.2013р. документальної
позапланової виїзної перевірки ПП
«Агро-ФТ» з питань дотримання вимог
податкового законодавства з ПДВ за
період з 01.10.2012р. по 31.12.2012р., з 01.01.2013р. по
31.01.2013р., з 01.03.2013р. по 30.04.2013р., акт за
результатами якої за №422/22-2/32887857 було
складено лише 01.08.2013р. (т.1 а.с.62-80).

Тобто навіть ще до складення акту за
результатами перевірки, а, отже, і без
винесення відповідного податкового
повідомлення-рішення, відповідачем
було вирішено, що господарські
операції, що досліджувалися під час
такої перевірки, не є діяльністю у
сфері сільського господарства і
зафіксовано такий висновок у протоколі
засідання робочої групи ДПІ у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 24.07.2013р.

При цьому результати проведеної
перевірки оформлюються, згідно вимог
ст.86 Податкового кодексу України, саме
складанням акту такої перевірки або
довідки. Жодних інших документів, якими
фіксуються висновки перевірки, в тому
числі і проміжних, чинним
законодавством не передбачено. Отже,
відповідач передчасно та порушуючи
право позивача на оскарження
результатів перевірки та винесеного на
їх підставі рішення, вдався до аналізу
господарських операцій, що були
предметом такої перевірки, та
безпідставно та необґрунтовано відніс
їх до несільськогосподарської
діяльності.

Також слід зазначити, що угода позивача
з ТОВ «АРТ ФЕНІКС» була визнана
відповідачем діяльністю поза межами
сфери сільського господарства з тих же
самих підстав, що і угода ПП «Агро-ФТ» з
ТОВ «БІОФОРСЕ».

Зважаючи на те, що в основу прийняття
оскаржуваного рішення №042-151 від
24.07.2013р. про виключення позивача з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування, було покладено
необґрунтовані та передчасні висновки,
а також враховуючи, що згідно
податкових декларації ПП «Агро-ФТ» за
період травень 2012 року-квітень 2013 року
(протягом попередніх 12 послідовних
звітних податкових періодів) питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів (послуг), що постачалися
позивачем, становила не менше 75%
вартості всіх товарів (послуг)
поставлених за цей час (т.1 а.с.133-250, т.2
а.с.1-90), суд приходить до висновку про
відсутність підстав для виключення ПП
«Агро-ФТ» з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування
податком на додану вартість та
анулювання спеціального свідоцтва
позивача №100215792 серії НБ№039968 від
01.04.2009р. у розумінні приписів п.209.11 ст.209
Податкового кодексу України.

За таких обставин, адміністративний
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить із того, що
позивачем при подачі позову до суду
понесені судові витрати у вигляді
сплати судового збору у сумі 35грн.
00коп., що підтверджується платіжним
дорученням, наявним в матеріалах
справи (т.1 а.с.2), а відповідно до ч. 1 ст. 94
КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, судові витрати, понесені
позивачем та підтверджені
вищенаведеними належними доказами
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача у
розмірі 35грн. 00коп.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Приватного
підприємства «Агро-ФТ» до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
щодо винесення рішення №042-151 від
24.07.2013р. про виключення
сільськогосподарського підприємства з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування, яким Приватне
підприємство «Агро-ФТ» () виключено з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
№042-151 від 24.07.2013р. про виключення
сільськогосподарського підприємства з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування, яким Приватне
підприємство «Агро-ФТ» () виключено з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
щодо анулювання спеціального
свідоцтва Приватного підприємства
«Агро-ФТ» () про
реєстрацію цього
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість №100215792 серії НБ№039968 від
01.04.2009р., а також дії щодо реєстрації
сільськогосподарського підприємства
Приватного підприємства «Агро-ФТ» як
платника податку на додану вартість на
загальних умовах із формуванням нового
Свідоцтва за процедурами
перереєстрації.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області поновити
Приватне підприємство «Агро-ФТ» () в реєстрі суб'єктів
спеціального режиму оподаткування
податком на додану вартість з дати
виключення його з цього реєстру, тобто
з 24.07.2013р., та видати Приватному
підприємству «Агро-ФТ» () свідоцтво про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Агро-ФТ» () судові
витрати із сплати судового збору у
розмірі 35,00грн. (тридцять п'ять гривень
00 копійок).

Постанова суду набирає законної
сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М.
Турова