Справа № 814/1952/14
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна і резолютивна частини)

Миколаїв

22 липня 2014 року 12:45
справа № 814/1952/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Корнієнко О.М., пр.
позивача Дайнеги О.О., Тігієвої Ф.Е.,
пр. відповідача Волько А.І. розглянув
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомПриватного
сільськогосподарського підприємства
"Агрофірма Краснопільська", вул.
Шкільна, 1, с. Краснопілля, Березанський
район, Миколаївська область, 57400

доБерезанського відділення
Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул. Леніна, 80,
смт. Березанка, 57400

провизнання протиправним та
скасування податкової вимоги від
13.05.2014 № 06-25

Керуючись ст. ст. 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 КАС
України суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкову вимогу від 13.05.2014 № 06-25.

3. Присудити Приватному
сільськогосподарському підприємству
"Агрофірма Краснопільська" понесені
ним судові витрати (судовий збір) в сумі
187, 50 грн (сто вісімдесят сім гривень 50
к.) з Державного бюджету України.

4. Стягнути з Березанського відділення
Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Миколаївській області на користь
Держави судовий збір в сумі 1687, 46 грн
(одна тисяча шістсот вісімдесят сім
гривень 46 к.).

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О.
Гордієнко

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Миколаїв

22 липня 2014 року
справа № 814/1952/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Корнієнко О.М., пр.
позивача Дайнеги О.О., Тігієвої Ф.Е.,
пр. відповідача Волько А.І. розглянув
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомПриватного
сільськогосподарського підприємства
"Агрофірма Краснопільська", вул.
Шкільна, 1, с. Краснопілля, Березанський
район, Миколаївська область, 57400

доБерезанського відділення
Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул. Леніна, 80,
смт. Березанка, 57400

провизнання протиправним та
скасування податкової вимоги від
13.05.2014 № 06-25

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою до Березанського відділення
Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області про визнання протиправним та
скасування вимоги № 06-25 від
13.05.2014.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що у податковій вимозі зазначена
заборгованість по «бюджетній позичці»,
але такого податку або збору
Податковим кодексом України не
передбачено. Крім того, заборгованість
по сплаті бюджетної позички відсутня,
що підтверджується довідками
казначейської служби.

Відповідач проти позову заперечує,
просить відмовити в позові, оскільки
відповідно до подання № 6 від
Управління Державної казначейської
служби України від 20.03.2014 та 16.04.2014 у
позивача рахується заборгованість за
бюджетними позичками на суму 93 748 грн.
Відповідно п. 9 ст.17 Бюджетного кодексу
України на податкову службу покладено
стягнення простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
за кредитом (позикою). Крім того,
перехідними положеннями Податкового
кодексу встановлено, що погашення
простроченої заборгованості суб'єкта
господарювання перед державною за
кредитом (позикою) здійснюється у
порядку гл. 9 Податкового кодексу
України.

У судовому засіданні судом було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухав пояснення представників
сторін, дослідив матеріали справи суд
дійшов висновку:

Відповідно до п.10.Постанови Кабінету
Міністрів України «Питання обліку
заборгованості, в тому числі
простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у
1993-1998 роках, нарахування пені та
списання безнадійної заборгованості» N
174, 02.03.2011 з метою примусового стягнення
в установленому законодавством
порядку простроченої заборгованості з
боржника територіальні органи
Державної казначейської служби до
кінця місяця, що настає за звітним
періодом: інформують органи державної
податкової служби за місцем реєстрації
боржника про зміну розміру
простроченої заборгованості за
кредитами та суму нарахованої на неї
пені.

Подання № 6 від 20.03.2014, 16.04.2014 Управління
Державної казначейської служби
України у Березанському районі
свідчить, що у позивача станом на 01.03.2014,
01.04.2014 існує заборгованість по сплаті
бюджетної позички в сумі 93 748 грн., тому
казначейство відповідно до вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 02.03.2011 № 174 вносить подання
податковій інспекції для вжиття
заходів з погашення простроченої
заборгованості перед бюджетом.

На підставі подання відповідач приймає
податкову вимогу № 25-06 від 08.04.2014, яку
скасовує Головне управління
Міндоходів у Миколаївській області
рішенням від 07.05.2014 та зобов'язує
відповідача винести податкову вимогу
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Відповідач 13.05.2014 прийняв повторно
вимогу № 06-25, в якій зазначено, що за
поданням № 6 управління
Держказначейства в Березанському
районі у позивача існує заборгованість
по сплаті 93 748 грн. боргу з бюджетної
позички.

Позивач оскаржував податкову вимогу
від 13.05.2014 в адміністративному порядку,
але 17.06.2014 Головним управлінням
Міндоходів у Миколаївській області
було прийнято рішення про залишення
скарги без розгляду.

Згідно з п.п. 14.1.39 Податкового кодексу
України грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган
державної податкової служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з п.п.56.18 ПК України з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення. Рішення контролюючого
органу, оскаржене в судовому порядку,
не підлягає адміністративному
оскарженню. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Відповідно до п.1 підрозділу 10 розділу
ХХ Податкового кодексу України
встановлено, що погашення простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою за
кредитом (позикою), залученим державою
або під державну (місцеву) гарантією, а
також за кредитом з бюджету (включаючи
плату за користування такими кредитами
(позиками) та пеню) здійснюється у
порядку, визначеному главою 9 розділу II
цього Кодексу.

Відповідач у наданих до суду
запереченнях до позову надав суду
виписку по рахунку державної
казначейської служби від 07.05.2014, яка
свідчить, що позивач погасив суму
бюджетної позички в сумі 93 748 грн.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що заборгованості по
бюджетній позичці у 2014 році у
підприємства не існувало, що
підтверджується довідками
казначейської служби від 06.03.2014 та
12.05.2014. Бюджетну позичку 07.05.2014 позивач
не повертав казначейству, оскільки
заборгованості не існує.

Позивач суду доказів того, що подання №
6, довідка казначейства від 27.12.2013 є
такими, що містять невірну інформацію
суду не надав. В матеріалах справи
містяться подання казначейської
служби від 20.03.2014 та 16.04.2014, які надані
відповідачем, про наявність
заборгованості у позивача перед
бюджетом та довідки казначейської
служби від 06.03.2014 та 12.05.2014 про
відсутність у позивача заборгованості
перед державним бюджетом, які надані
позивачем суду.

На підставі ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Станом на день прийняття вимоги - 13.05.2014
заборгованості позивача перед
бюджетом не існувало по сплаті
бюджетної позики, що підтверджується
випискою по рахунку державної
казначейської служби (арк. с.31) та листа
казначейської служби від 12.05.2014,тому у
відповідача не було правових підстав
для прийняття податкової вимоги. Крім
того, коли відповідач був повідомлений
казначейською службою про відсутність
заборгованості, відповідач всупереч
ст. 60 ПК України, своїм правом не
скористався та не відкликав податкову
вимогу від 13.05.2014.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони
відповідно до вимог ст. 2 КАС України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач не довів
суду належними засобами доказування
про правомірність прийняття
податкової вимоги, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового
збору підлягають поверненню з
Державного бюджету відповідно до ст.94
КАС України.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 КАС
України суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкову вимогу від 13.05.2014 № 06-25.

3. Присудити Приватному
сільськогосподарському підприємству
"Агрофірма Краснопільська" понесені
ним судові витрати (судовий збір) в сумі
187, 50 грн (сто вісімдесят сім гривень 50
к.) з Державного бюджету України.

4. Стягнути з Березанського відділення
Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Миколаївській області на користь
Держави судовий збір в сумі 1687, 46 грн
(одна тисяча шістсот вісімдесят сім
гривень 46 к.).

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О.
Гордієнко

Повний текст постанови складено
відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України та підписано суддею 24.07.2014.