Справа № 2а-18772/10/2670
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/57061/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Білуги С.В.,

Швець В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої
служби Печерського районного
управління юстиції, треті особи:
Відкрите акціонерне товариство "Трест
Київміськбуд-6", Головне управління
державної казначейської служби
України у м. Києві, Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві про
визнання дій неправомірними, стягнення
коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 листопада 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2012
року,-

в с т а н о в и в :

21 грудня 2010 року, ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративний позовом про
визнання дій Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції
неправомірними з приводу неналежного
виконання виконавчого листа, виданого
17 червня 2003 року Дніпровським районним
судом міста Києва у справі № 2-113/2003 за
позовом ОСОБА_4 до Відкритого
акціонерного товариства «Трест
Київміськбуд-6» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.
Стягнути з Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції кошти в
розмірі 49210,73 грн. згідно виконавчого
листа, виданого 17 червня 2003 року
Дніпровським районним судом міста
Києва у справі № 2-113/2003 за період з 14
травня 2003 року по 30 листопада 2010 року та
відшкодувати моральну шкоду.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 листопада 2011 року адміністративний
позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у місті Києві щодо неналежного
виконання виконавчого листа, виданого
17 червня 2003 року Дніпровським районним
судом міста Києва у справі № 2-113/2003 за
позовом ОСОБА_4 до Відкритого
акціонерного товариств «Трест
Київміськбуд-6» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, - в
частині стягнення з боржника
щомісячних виплат. Зобов'язано Відділ
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у місті Києві здійснити дії
щодо виконання виконавчого листа,
виданого 17 червня 2003 року Дніпровським
районним судом міста Києва у справі №
2-113/2003 за позовом ОСОБА_4 до Відкритого
акціонерного товариства «Трест
Київміськбуд-6» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, - в
частині стягнення з боржника
щомісячних виплат у спосіб та в межах
строку, визначеного законом. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2012
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 листопада 2011 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 листопада 2011 року та ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2012
року, ОСОБА_4 звернувся до суду з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та направити справу на новий
розгляд, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Рішенням Дніпровського районного суду
від 13 травня 2003 року у справі № 2-113/2003
позовні вимоги ОСОБА_4 до Відкритого
акціонерного товариства «Трест
Київміськбуд-6» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
задоволені частково: стягнуто з тресту
«Київміськбуд-6»: вартість кімнатного
крісла-коляски мод.М-201 - 1200 грн. 00коп.;
вартість дорожнього крісла-коляски
мод.215 - 7200грн. 00 коп.; компенсацію
вартості санаторно-курортних путівок
за 1999-2000 роки -4260 грн.00 коп.; 14990 грн. - на
придбання транспортного засобу
автомобіля «Таврія» з ручним
керуванням; щомісячні виплати по
компенсації за постільну білизну в
сумі 42 грн. 31 коп.; 26 грн. 60 коп. - на
звичайний догляд, 118 грн. - на сторонній
догляд, 08 грн. 90 коп. - побутову допомогу,
22 грн. 80 коп. - на додаткове харчування, 89
грн. 29 коп. - витрати на бензин, ремонт,
технічне обслуговування автомобіля. В
частині стягнення коштів по сплаті
компенсації по санаторно-курортним
путівкам за 1999-2000 роки: за 1999 рік в сумі
2010 грн. 00 коп., за 2000 рік в сумі 2250 грн. 00
коп. допущено негайне виконання. Також
рішенням суду з ВАТ «Трест
«Київміськбуд-6»на користь ОСОБА_4
стягнуто моральну шкоду у розмірі 2000
грн. 00 коп. Рішення суду набрало
законної сили 14 червня 2003 року.

На виконання вказаного рішення суду 17
червня 2003 року видано виконавчий лист
№ 2-113/2003.

Проте, як вказує позивач, до цього часу
судове рішення, на виконання якого
видано виконавчий лист від 17 червня 2003
року № 2-113/2003 р., не виконано, органами
виконавчої служби дії по його
виконанню не вчинюються, чим порушено
права позивача.

Вирішуючи спір, Окружний
адміністративний суд м. Києва, з яким
погодився апеляційний суд дійшли
висновку, що Відділ державної
виконавчої служби при невиконанні
рішення Дніпровського районного суду
від 13 травня 2003 року у справі № 2-113/2003
діяв всупереч вимог передбачених
Законом України "Про виконавче
провадження".

Проте, перевіривши матеріали справи,
суд касаційної інстанції не
погоджується з таким висновком суду
попередніх інстанції, так як позивачем
порушений строк звернення до суду,
встановлений ч.2 ст. 181 КАС України.

Учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом (частина 4 ст. 82
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно з ч.2 ст. 181 КАС України позовну
заяву може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, 17
грудня 2010 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
невиконання рішення Дніпровського
районного суду від 13 травня 2003 року у
справі № 2-113/2003.

Із змісту позовної заяви не вбачається,
що позивач просив поновити пропущений
строк звернення до суду. Вирішуючи спір
поза межами десятиденного строку
звернення до суду, суди попередніх
інстанції не звернули уваги на приписи
ст.181 КАС України та передчасно дійшли
висновку про часткове задоволення
позову.

Тому, у разі порушення цього строку
слід застосовувати приписи статті 100
КАС України, за якими адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Отже, з урахуванням відсутності
поважних причин пропуску строку
звернення до суду з даним позовом, суд
касаційної інстанції, вважає що судами
попередніх інстанцій помилково не
застосовані наслідки пропуску строку
звернення до суду, передбачені ч. 1 ст. 100
КАС України (чинного на час звернення
до суду) або не встановлені підстави
для поновлення пропущеного строку.

Частиною 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

З урахуванням порушень, встановлених
ст. ст. 99, 100, 181 КАС України, постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18 листопада 2011 року та
ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2012
року підлягають скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220-1, 227, 231 КАС
України ,-

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 листопада 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2012
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

С.В.
Білуга

В.В. Швець