Справа № 804/5452/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
06 червня 2014 р. Справа № 804/5452/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ніколайчук
при секретарі судового засідання
представник позивача Кузьменко
представник відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про скасування рішення., -
16.04.2014 року Публічне акціонерне
товариство "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
- скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформлені
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
- визнати недійсним та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів
№110010000/2014/600002/1 від 17.01.2014р.;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю
Міндоходів здійснити повернення
публічному акціонерному товариству
«Дніпропетровський металургійний
комбінат ім.. Ф.Е. Дзержинського»
зареєстрованих Дніпропетровською
митницею коштів у сумі 613081,17грн. та
судові витрати у розмірі 560,28 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 19.02.13р. між ПАТ
"Дніпровський металургійний комбінат
ім. Ф.Е.Дзержинського"(покупець) та
фірмою «JUGOHROM FERROALLYS DOOL Jegunovse»,
Республіка Македонія (Продавець),
укладено зовнішньоекономічний
контракт №13-0473-12, за умовами якого
продавець зобов'язався здійснити
покупцю поставку товару зі змістом
феросиліцію FeSi 65% на умовах DAP - ст.
Правда Придніпровської залізниці, а
покупець зобов'язався прийняти та
оплатити товар на умовах зазначених у
додатках до контракту. При митному
оформленні товару позивач визначив
митну вартість за основним методом -
ціною контракту і в декларації митної
вартості та вантажно-митній декларації
№110010000/2014/020020 від 17.01.2014р. позначив, що
згідно розрахунку №01-10-010048 вартість 1
тони феросиліцію 65 складає 1034,15 EUR (курс
10, 868082). Позовачем до Дніпропетровської
митниці було заявлено до митного
оформлення товар (феросиліцію 65) та
подано митну декларацію № 110100000/2014/020020
з усіма необхідними документами. Проте,
на думку позивача, відповідачем
безпідставно, в порушення норм діючого
законодавства, було надано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 110010000/2014/20001
та прийняте рішення про коригування
митної вартості товарів № 110100000/2014/600002/1
від 17.01.2014р. до 16098 EUR за тону. Документи,
на підставі яких здійснювалась купівля
товару, заявленного до митного
оформлення, а саме:
зовнішньоеконмічний договір, додаток
до договору та інвойс, містять повну та
достовірну інформацію щодо вартості
товару. Товар був поставлений на умовах
DAP - ст. Правда Придніпровської
залізниці м. Дніпродзержинськ згідно
міжнародних правил Інкотермс 2010, а отже
в ціну товару були включені всі
страхові та транспортні витрати. Ціна
товару, визначена декларантом, також
підтверджена експертним висновком
Дніпропетровської ТПП №ГО-815 від
03.02.2014р. Позивачем надано всі документи,
що містять дані щодо складових митної
вартості товару. За таких умов
застосування відповідачем останнього
методу при визначенні митної вартості
та видачу картки відмови є
неправомірним. Позивач не згоден із
вищезазначеними рішеннями, але у
зв'язку із нагальною потребою
підприємства у поставленій продукції,
був змушений заповнити нову ВМД з
коригованою ціною товарів. Товар був
випущений митним органом у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
позивача.

Ухвалою суду від 18.04.2014р. відкрито
провадження по справі №804/5452/14 та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 29.04.2014р.

В подальшому розгляд справи
відкладався на 20.05.2014р., 06.06.2014р.

Відповідач надав суду заперечення, в
якому просить суд відмовити в
задоволенні адміністративного позову,
оскільки вважає його безпідставним та
необґрунтованим, оскільки посадовою
особою Дніпропетровської митниці на
першому аркуші ДМВ здійснено запис, про
те, що подані для підтвердження
заявленої митної вартості документів
недостатньо, так як за результатами
перевірки відомостей, заявлених
декларантом, виявлено розбіжності в
наданих для митного оформлення
документах. Наявність інформації про
продаж подібних (аналогічних) товарів
обумовила застосування
Дніпропетровською митницею
зазначеного методу при коригуванні
митної вартості товарів. Митне
оформлення зазначеного товару було
здійснено за резервним методом за
попередніми оформленими ВМД за ціною
1,6098 евро/кг. З урахуванням позиції
підприємства, відсутності додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товару, наявної інформації
щодо митного оформлення аналогічного
товару, посадова особа митниці
відповідно до ст. 55 МК України прийняла
рішення про коригування заявленої
митної вартості товару, відповідно до
яких, митну вартість скориговано. У
зв'язку з прийняттям митницею рішень
про коригування митної вартості товару
за вантажними митними деклараціями
було відмовлено в митному оформленні
та видано картку відмови. На підставі
заяв позивача про надання дозволу на
митне оформлення вантажу під фінансову
гарантію декларанта зі сплатою
податків, зборів до Держбюджету
України, митницею прийнято рішення
щодо можливості випуску ввезеного
товару у вільний обіг під обрані
гарантійні зобов'язання.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити з підстав,
зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд в задоволені
адміністративного позову відмовити.

Заслухавши представника позивача та
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази у
сукупності з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку про задоволення
адміністративного позову частково,
виходячи з наступного:

19.02.2013р. між Публічним акціонерним
товариством «Дніпровський
металургійний комбінат ім. Ф.Е.
Дзержинського» (покупець) та фірмою
«JUGOHROM FERROALLОYS DOOEL Jegunovсe», Республіка
Македонія (продавець) укладено
зовнішньоекономічний контракт №13-0473-12,
згідно з умовами якого продавець
зобов'язався здійснити покупцю
поставку товару зі змістом феросиліцію
FeSi 65% на умовах DAP - ст. Правда
Придніпровської залізниці, а покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
товар на умовах, зазначених у додатках
до контракту.

Позивач 17.01.2014р. звернувся до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
для митного оформлення товару
"феросиліцій FeSi 65% з вмістом Si-65,80%,
фракція 0-120 мм, призначений для
розкислення сталі у конверторному
цеху".

Зазначений товар надійшов на адресу
позивача на підставі
зовнішньоекономічного контракту від
19.02.2013р. № 13-0473-12, укладеного між "JUGOHROM
FERROALLOYS DOOEL Jegunovce" (Македонія) та ПАТ «ДМК
ім. Дзержинського», заявлений до
митного оформлення шляхом подання
митної декларації № 110010000/2014/020020 та
надано наступні документи: картка
обліку особи, яка здійснює операції з
товарами від 28.03.2013р. № 110/2012/0001471;
залізнична накладна для внутрішнього
сполучення від 14.01.2014р.; 19 міжнародних
автомобільних накладних (CMR) dsl
16/12-17/12/2013; коносамент (Bill of Lading) від
31.12.2013р.; вантажна відомість (Cargo Manifest)
від 31.12.2013р.; некласифікований
комерційний документ №062Д/60 від
17.01.2014р.; 2 документи, що підтверджують
вартість перевезення товару 31122013/Е від
31.12.2013р. та 626-231-0001-13 від 18.12.2013;
розрахунок ціни (калькуляція) б/н від
16.12.2013р.; рахунок-фактура (інвойс)
№01-10-01048 від 19.12.2013р.; пакувальний лист
б/н від 19.12.2013; страховий поліс
RUCGNA02959-113/09; додаткова угода №1;
зовнішньоекономічний контракт №13-0473-12
від 19.02.2013р. та доповнення до нього -
специфікація №10; договір про
перевезення М2/2002/13 від 20.02.2013р.; довідка
про проведення декларування валютних
цінностей від 15.10.2013р.; інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю №2721 від
14.01.2014р.; резервна позиція 915 від 26.07.2001;
сертифікат з перевезення (переміщення)
товару форми EUR.1 A nt 067402 від 19.12.2013р.;
сертифікат з перевезення (переміщення)
товару форми EUR.1 - сертифікат
переміщення BG001007 від 06.01.2014р; інший
некласифікований документ-біржова
інформація від 19.12.2013р.; 9 інших
некласифікованих документів -
відвантажувальних специфікацій від
14.01.2014р.; інші некласифіковані
документи - лист CRU від 16.04.2013;
сертифікати якості від 14.01.2014; копії
митних декларацій країни відправлення
R5095 від 27.12.2013; митну декларацію
№110010000.2014.020020 від 17.01.2013, про що зроблено
запис в картці відмови в прийнятті
митної декларації №110010000/2014/20001.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, посадовою особою
Дніпропетровської митниці на першому
аркуші ДМВ здійснено запис: за митною
декларацією № 110010000/2014/020020 від 17.01.2014р.
в автоматичній системі митного
оформлення спрацював профіль ризику
105-2 «Контроль правильності визначення
митної вартості товарів» та 106-2
«Витребування документів, які
підтверджують митну вартість товарів».

В результаті такого контролю,
встановлено:

- пунктом 2.2 зовнішньоекономічного
контракту від 19.02.2013р. №13- 0473-12 ціна
товару розраховується на підставі
офіційної публікації CRU Monitor bulk ferroalloys
на сайті http://www.cruonline.crugroup.com. за формулою
EU CRU spot price (EUR) для місяця, що передує
місяцю відвантаження (перерахований на
базовий відсоток феросиліцію 65%) плюс
7,5%. Надана декларантом відповідно до
листа «CRU» б/н від 16.04.2013р. біржова
інформація CRU Monitor bulk ferroalloys за грудень
стосується цін на феросиліцій із
вмістом кремнію 75%), тому не може бути
використана для підтвердження митної
вартості імпортованого товару
«Феросиліцій FeSi 65% з вмістом Si-65,74%».
Враховуючи, що відсотковий вміст
кремнію у різних марках феросиліцію
може бути від 30 до 90%, відсутність
документально підтвердженої
інформації про конкретну марку
унеможливлює проведення перерахування
вартості на базовий відсоток з
урахуванням умов
зовнішньоекономічного контракту.
Таким чином, надана декларантом
відповідно до листа «CRU» б/н від 16.04.2013р.
біржова інформація CRU Monitor bulk ferroalloys за
грудень не може бути використана для
підтвердження митної вартості
імпортованого товару «Феросиліцій FeSi
65% з вмістом Si-65,74%» ;

- пунктом 2.5 зовнішньоекономічного
контракту від 19.02.2013р. № 13-0473-12
визначено, що вартість пакування та
маркування включено до вартості
товару, але розрахунок собівартості ФС
65% від 25.11.2013р. не містить відомостей
щодо зазначеної складової;

- надане страхове свідоцтво від 30.12.2013р.
№RUGGNA02959-113/09 на морське перевезення
містить вагові показники, що не
відповідають наявному вантажу.
Зазначене не дозволяє використати
надане страхове свідоцтво для
розрахунку заявленої митної вартості,
що унеможливлює проведення обчислення
фактичних сум страхових внесків, які є
складовою заявленої митної вартості;

- у підтвердження транспортної
складової (108 євро/тону) декларантом
надано контракт щодо надання
транспортних послуг від 20.02.2013р. №
М2/2002/13, що містить лише узагальнені
відомості та інвойс на переміщення
товару та рахунок-фрахт. Відповідно до
п. 4 договору на здійснення
транспортно-експедиційного
обслуговування від 20.02.2013р.№М2/2002/13
послуги експедитора оплачуються
компанією "JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce" на
підставі рахунків по узгодженим
ставкам; рахунки повинні бути
оформлені в валюті Євро. Декларантом
Пат «ДМКД» надані рахунки на оплату
послуг перевезення на різних відрізках
маршруту виставлені експедитору
субпідрядниками як в Євро та і в
дол..США: інфойс на переміщення товару
«Феросиліцій FeSi 65%» від 18.12.2013 №626-231-0001-13
на умовах FCAJegunovce - DAP Burgas, виставлений
CAMELOT RESOURCES AG третьою стороною - NAVIMAR Ltd та
містить вагові показники, що не
відповідають наявному вантажу. Рахунки
експедитора в оплату посліг за
договором від 20.02.2013р. №M2/2002/13 до
митного оформлення не надавались, що
унеможливлює проведення обчислення
фактичного рівня транспортної
складової вартості товару з
урахуванням вартості послуг
експедирування. Враховуючи зазначене,
наявні підстави вважати пр.
неврахування у повному обсязі
транспортної складової заявленої
декларантом митної вартості товару з
урахуванням вартості послуг
експедирування;

- коносамент від 31.12.2013р. № 2 містить
відомості щодо сторони, яку необхідно
повідомити - «ATLAS» Maritime Agtncy, але жодних
визначень з приводу зазначеного
підприємства та його відносин з ПАТ
«ДМКД» або "JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce"
стосовно імпортованого вантажу
декларантом не надано;

- декларація країни відправлення
надана без перекладу та не містить
ознак, що дали б змогу ідентифікувати
їх з імпортованою партією товару.

Крім того, відповідачем декларанту
було запропоновано надати наступні
документи:

- банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару;

- якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування;

- виписку з бухгалтерської
документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

-висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

За результатами ознайомлення з
повідомленням від митниці, декларант
надав додаткові документи: рахунок на
перевезення №0145-015 від 16.12.2013р. та
висновок експерта ТПП №ГО-815 від
03.03.2014р.

Твердження відповідача, що позивач
відмовився від надання обґрунтованих
та додаткових документів у
передбачений термін не відповідає
дійсності, оскільки, як встановлено в
судовому засіданні, позивач не мав
можливості надати такі документи, про
що і зроблено запис на зазначеній вище
декларації митної вартості.

З урахуванням позиції підприємства,
посадова особа митниці відповідно до
ст. 55 МК України, прийняла рішення про
коригування митної вартості товару
№110010000/2014/600002/1 від 17.01.2014року. Митну
вартість визначено в розмірі - 1,6098 EUR/кг
на підставі наявних у митниці
відомостей із застосуванням методу 2(г)
відповідно до ст.64 Митного кодексу
України.

При цьому, посадовою особою
Дніпропетровської митниці Міндоходів
у графі 33 рішення про коригування
заявленої митної вартості, відповідно
до Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів,
затверджених наказом Міністерства
фінансів Україні від 24.05.2012р. № 598,
зареєстровани в Міністерстві юстиції
України 01.06.2012р. за № 883/21195, зазначено
причини, через які митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються. Також,
посадовою особою митниці зазначено про
проведення процедури консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методів
визначення митної вартості товарів,
відповідно до вимог статей 59-61 Митного
кодексу України.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення
про визначення митної вартості товару,
за вантажною митною декларацією було
відмовлено в митному оформленні та
видано картку відмови № 110010000/2014/20001 від
17.01.2014 року.

В подальшому, на підставі заяви
позивача про надання дозволу на митне
оформлення вантажу під фінансову
гарантію декларанта зі сплатою
податків і зборів до Держбюджету
України, митницею прийнято рішення
щодо можливості випуску ввезеного
товару у вільний обіг під обрані
гарантійні зобов'язання.

Під час дії гарантійних зобов'язань,
позивачем до Дніпропетровської
митниці Міндоходів надано лист від
03.03.14р. № 062Д/250.

За результатом розгляду зазначеного
листа Дніпропетровською митницею
Міндоходів на адресу позивача
направлено лист від 12.03.2014р. №1631/04-50-52, в
якому надано відповідь та повідомлено
про те, що рішення про коригування
митної вартості №110010000/2014/600002/1 від
17.01.2014р. залишається чинним.

Стаття 19 Конституції України
регламентує, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких, ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року, за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності (стаття 17 та
додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Порядок визначення митної вартості
товарів, методи визначення митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
передбачено Митним кодексом України та
іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 40 Митного кодексу
України митному контролю підлягають
усі товари і транспортні засоби, що
переміщуються через митний кордон
України. Митний контроль передбачає
проведення митними органами мінімуму
митних процедур, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань митної справи.

Митними процедурами вважаються
операції, пов'язані із здійсненням
митного оформлення цих товарів і
транспортних засобів, а також, із
справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Згідно ст. 42 Митного кодексу України
митні органи самостійно визначають
форму та обсяг митного контролю,
достатнього для забезпечення
додержання законодавства України з
питань митної справи при здійсненні
митного оформлення товарів.

Статтею 45 Митного кодексу України
встановлено, що особи, які переміщують
товари і транспортні засоби через
митний кордон України чи провадять
діяльність, контроль за якою, цим
Кодексом покладено на митні органи,
зобов'язані подавати митним органам
документи та відомості, необхідні для
здійснення митного контролю.

Статтею 49 Митного кодексу України
передбачено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно з ст. 51 Митного кодексу України
митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані подавати митному
органу достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Приписами статті 53 митного кодексу
України передбачено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких, проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі, якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган,
відповідно до ч. 5 статті 54 МК України,
має право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 МК України передбачено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України, відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 МК України.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Відповідно до статті 337 МК України
перевірка документів та відомостей,
які подаються митним органам під час
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій шляхом проведення:

- формато-логічного контролю;

- контролю співставлення;

- контролю із застосуванням системи
управління ризиками та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

Згідно із п. 2.3 наказу Міністерства
фінансів України від 24.05.2012 року № 599
«Про затвердження Форми декларації
митної вартості та Правил її
заповнення», якщо за результатами
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
посадовою особою митного органу
встановлено ризик заявлення неповних
та/або недостовірних відомостей про
митну вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких, визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Митного кодексу України, посадова
особа митного органу у графі «Для
відміток митного органу» ДМВ на
паперовому носії робить запис про
необхідність подання документів для
підтвердження митної вартості товарів
із складенням переліку таких
документів, зазначає час, дату і
прізвище, ставить свій підпис та
проставляє відбиток особистої
номерної печатки.

При електронному декларуванні
посадова особа за допомогою
автоматизованої системи митного
оформлення створює та надсилає
декларанту або уповноваженій ним особі
засвідчене електронним цифровим
підписом електронне повідомлення про
необхідність подання документів,
відповідно до частин третьої та/або
четвертої статті 53 Кодексу, для
підтвердження митної вартості товарів
із складанням їх переліку.

Статтею 55 Митного кодексу України
передбачено, що рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких, митна
вартість може бути визнана митним
органом; 4) обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право
декларанта або уповноваженої ним особи
оскаржити рішення про коригування
заявленої митної вартості у митному
органі вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної
вартості товарів встановлюється
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.

Під час митного оформлення, при
прийнятті митним органом письмового
рішення про коригування митної
вартості товарів, декларант або
уповноважена ним особа може здійснити
коригування заявленої митної вартості
у строк, встановлений частиною другою
статті 263 цього Кодексу.

Декларант може провести консультації з
митним органом з метою обґрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості на підставі інформації, яка
наявна в митному органі.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати митному органу додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються.

У разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів, митний орган розглядає
подані додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку, надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку,
зазначеного у частині дев'ятій цієї
статті, не надає обґрунтованої відмови
у визнанні заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів,
вважається, що декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.
У такому випадку митний орган скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості, а надана фінансова
гарантія повертається (вивільняється)
у порядку та строки, визначені цим
Кодексом.

Методи визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України, відповідно до
митного режиму імпорту, вказані в
статті 57 Митного кодексу України.

Так, в статті 57 Митного кодексу України
зазначено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу,
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості, згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій, митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю,
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі, якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом, відповідно до вимог
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень
щодо прав покупця (імпортера) на
використання оцінюваних товарів, за
винятком тих, що: а) встановлюються
законом чи запроваджуються органами
державної влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і
продавець не пов'язані між собою особи
або хоч і пов'язані між собою особи,
однак, ці відносини не вплинули на ціну
товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Платежі можуть бути здійснені прямо чи
опосередковано. Прикладом
опосередкованого платежу може бути
врегулювання покупцем повністю чи
частково боргу продавця.

Платежі необов'язково повинні бути
здійснені у вигляді переказу грошей
(зокрема, але не виключно). Такі платежі
можуть бути здійснені шляхом
акредитива, інкасування або за
допомогою інших розрахунків (вексель,
передача цінних документів, тощо).

Термін "ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті" стосується лише
ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або
інші платежі покупця на користь
продавця, не пов'язані з оцінюваними
товарами, не є частиною митної
вартості. Додавання, якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, згідно з
цією статтею робляться лише на основі
об'єктивних даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

Розрахунки, згідно із цією статтею,
робляться лише на основі об'єктивних
даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті: 1) витрати, понесені
покупцем: а) комісійні та брокерська
винагорода, за винятком комісійних за
закупівлю, що є платою покупця своєму
агентові за надання послуг, пов'язаних
із представництвом його інтересів за
кордоном для закупівлі оцінюваних
товарів; б) вартість ящиків тари
(контейнерів), в яку упаковано товар,
або іншої упаковки, що для митних цілей
вважаються єдиним цілим з відповідними
товарами; в) вартість упаковки або
вартість пакувальних матеріалів та
робіт, пов'язаних із пакуванням; 2)
належним чином розподілена вартість
нижчезазначених товарів та послуг,
якщо вони поставляються прямо чи
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті: а)
сировини, матеріалів, деталей,
напівфабрикатів, комплектувальних
виробів тощо, які увійшли до складу
оцінюваних товарів; б) інструментів,
штампів, шаблонів та аналогічних
предметів, використаних у процесі
виробництва оцінюваних товарів; в)
матеріалів, витрачених у процесі
виробництва оцінюваних товарів
(мастильні матеріали, паливо, тощо); г)
інженерних та
дослідно-конструкторських робіт,
дизайну, художнього оформлення,
ескізів та креслень, виконаних за
межами України і безпосередньо
необхідних для виробництва оцінюваних
товарів; 3) роялті та інші ліцензійні
платежі, що стосуються оцінюваних
товарів та які покупець повинен
сплачувати прямо чи опосередковано як
умову продажу оцінюваних товарів, якщо
такі платежі не включаються до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті. Зазначені платежі можуть
включати платежі, які стосуються прав
на літературні та художні твори,
винаходи, корисні моделі, промислові
зразки, торговельні марки та інші
об'єкти права інтелектуальної
власності. Витрати на право
відтворення (тиражування) оцінюваних
товарів в Україні не повинні
додаватися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари. Порядок включення до
ціни розрахунку роялті та ліцензійних
платежів визначається Кабінетом
Міністрів України; 4) відповідна
частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу товарів, що
оцінюються, їх використання або
розпорядження ними на митній території
України, яка прямо чи опосередковано
йде на користь продавця; 5) витрати на
транспортування оцінюваних товарів до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України; 6)
витрати на навантаження, вивантаження
та обробку оцінюваних товарів,
пов'язані з їх транспортуванням до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України; 7)
витрати на страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті, не допускається включення
ніяких інших витрат, крім тих, що
передбачені у цій статті.

Так, судом встановлено, що пунктом 2.2
зовнішньоекономічного контракту
від 19.02.2013р. № 13-0473-12 вартість на товар
розраховується на підставі офіційної
публікації CRU Monitor bulk ferroalloys на сайті
http://www.cruonline.crugroup.com. за формулою CRU spot price
(EUR) для місяця, що передує місяцю
відвантаження (перерахований на
базовий відсоток феросиліцію 65%) плюс
7,5%.

Твердження відповідача, щодо наданої
декларантом відповідно до листа «CRU»
б/н від 16.04.2013р. біржова інформація CRU
Monitor bulk ferroalloys станом на грудень
стосується цін на феросиліцій не може
бути використана для підтвердження
митної вартості імпортованого товару
«Феросиліцій FeSi 65% з вмістом Si-65,80%»,
оскільки відсотковий вміст кремнію у
різних марках феросиліцію може бути
від 30% до 90%, відсутність
документального підтвердження про
конкретну марку унеможливлює
проведення перерахування вартості на
базовий відсоток з урахуванням умов
зовнішньо економічного контракту, є
такими, що не відповідають дійсним
обставинам справи, оскільки за умовами
п.1.1 Специфікації №10 від 19.02.13р.
Продавець відвантажить, а покупець
приймає за фактом прибуття до нього та
оплатить, відповідно до умов цього
контракту - феросиліцій FeSi65 в кількості
490,00МТ за наступними параметрами:
Хімічний склад: вміст C max 0,2%, вміст P max
0,05%, вміст Si min 65%, вміст S max 0,04%, вміст Al max
2,5%, де (С-вуглець, P- фосфор, Si-кремній, S -
сірка, Al - алюміній (за даними
періодичної системи хімічних
елементів Д.І.Менделєєва)).

Таким чином, умовами контракту та
специфікацією №10 сторони визначилися,
що постачання феросиліцію відбудеться
саме з вмістом кремнію Si - 65%.
Відповідно, при митному оформленні
товару публічне акціонерне товариство
"Дніпровський металургійний комбінат
ім. Ф.Е.Дзержинського" визначена його
митна вартість як такого, що має вміст
кремнію 65%.

Задекларована ПАТ „Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського " вартість товару за
інвойсом №01-10-01048 від 19.12.2013р. від
компанії „JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce" та
специфікацією №10 від 05.12.2013р. до
зовнішньоекономічного контракту
складає 1034,15Євро/тону на умовах
поставки DAP - ст. правда Придніпровська
залізниця.

Згідно умов зовнішньоекономічного
договору від 19.02.2013р. № 13-0473-12 (п.2.2) ціна
товару розраховується на підставі
офіційної публікації „CRU Monitor bulk ferroalloys"
на Інтернет сайті http://www.cruonline.crugroup.com на
підставі доданої формули: EU CRU spot price (EUR)
для місяця, що передує місяцю
відвантаження (перерахований на
базовий відсоток феросиліцію 65%) плюс
7,5%.

Згідно наданої декларантом до митного
оформлення копії інформаційного листа
CRU The independent authority (без номера від 16.04.13р.)
для компанії „JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce",
розміщена в публікації „CRU bulk ferroalloys
Monitor" інформація про вартість
феросиліцію з відсотковим вмістом
кремнію саме 75%.

Митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари (стаття 58 Кодексу).

Загальна вартість товару, зазначена у
наданому до митного оформлення інвойсі
від 30.10.13р. №01-10-00961 складає 506.710,75Євро,
що відповідає фактично задекларованій
п.22 за митною декларацією №110010000/2014/020023
вартості партії товару.

Згідно наданого декларантом до митного
оформлення розрахунку компанії „JUGOHROM
FERROALLOYS DOOEL Jegunovce" собівартості товару
„феросиліцій ФС 65%" від 16.12.2013р.,
собівартість товару (без врахування
прибутку) на умовах поставки DAP станція
Правда м. Дніпродзержинськ, Україна,
складає 1 018,49 Євро/тону.

В даному випадку, згідно з інвойсом та
специфікацією № 10) поставка товару
здійснена за ціною 1034,15Євро/тону, тобто
не нижче розрахованої виробником
собівартості, таким чином,
використання заявленої митної
вартості, як дійсної вартості товару, є
правовірним та здійснено з урахуванням
вищезазначених положень
законодавства.

05.12.2013р. сторонами підписано
специфікацію №10 на постачання товару в
період -січень 2014р., на момень
відвантаження товару наприкінці
грудня 2013р. ціна за умовами контракту
та специфікації №10 складала 1034,15 Євро
за 1 тону за умовами постачання DAP
станція Правда Придніпровської
залізниці.

Тобто, надані позивачем до митної
декларації специфікація №10, контракт
№13-0473-12 від 19.02.2013р. та інвойс №01-10-01-048
від 19.12.2013р. і є офіційним розрахунком
ціни товару.

Пунктом 1.2 специфікація №10 від 05.12.2013 до
контракту №13-0473-12 від
19.02.2013р.передбачено ціна 1034,15 Євро за 1
тону за умовами постачання DAP станція
Правда Придніпровської залізниці;
додатковою інформацією до інвойсу
№01-10-01048 позначено, що вартість
упаковки, маркування та
транспортування згідно умовам
поставки включена у вартість товару;
калькуляцією виробника собівартості
феросиліцію 65 передбачено
транспортування за маршрутом
Македонія-Україна; за висновком
експерта №ГО-815 від 03.03.2014р. ціна
феросиліцію 65 станове 1034,15 Євро/мт на
умовах поставки DAP - м.
Дніпродзержинськ.

Крім того, суд звертає увагу, на те, що
твердження відповідача щодо того, що
ціна спірного товару занижена не
відповідає дійсності , оскільки і
умовами контракту і висновком експерта
№ГО-815 від 03.03.2014р. підтверджується, що
ціна на товар визначається за формулою,
визначеною сторонами в п.п Контракту
та складає 1034,15 Євро/мт., а різні періоди
поставки товару не можуть
порівнюватися між собою за вартістю 1
тони, оскільки товар не має твердої
ціни і узгоджується сторонами окремо
щодо кожної поставки шляхом підписання
специфікації.

Також, відповідач при порівнянні
розрахунків собівартості феросиліцію
походженням з Македонії здійснював
порівняння з ціною на російське
вугілля та кокс, такі дії
Дніпропетровської митниці Міндоходів
суперечать діючому законодавству.

У відповідності до ст.627 Цивільного
кодексу України відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладанні договору, виборі контрагента
та визначені умови договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно ст.628 Цивільного кодексу України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного судочинства.

У відповідності до ч.1 ст. 632 Цивільного
кодексу України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.

Ч.2 ст. 632 Цивільного кодексу України
зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом.

Тобто, контракт №13-0473-12 від 19.02.2013
укладено між сторонами у відповідності
з діючим законодавством України і
сторонами обумовлено зміну ціни на
кожну партію товару, що оформлюється
підписанням відповідної специфікації.

Щодо твердження відповідача, що надані
до митного оформлення інвойс виробника
№01-10-01048, пакувальний лист та
сертифікати якості датовано 19.12.2013, що
не кореспондується з датами
відвантаження партії товару для
експорту в Україну та не відповідає
відомостям про товарно-супровідні
документи, зазначеним у міжнародних
товаротранспортних накладних (CMR) на
переміщення товару, то, суд зазначає, що
на виконання умов специфікації №10,
якою передбачено постачання товару в
січні, для своєчасного виконання
зобов'язань за контрактом №13-0473-12 від
19.02.2013р. відбулося відвантаження
товару в грудні 2013 року. Тому
документи, що супроводжували товар
датовані груднем 2013р. на поставку
товару в січні.

Таким чином, надані позивачем
документи відповідають положенням п.2
ч.2 ст. 52 МК України щодо достовірності
відомостей про визначення митної
вартості, які повинні базуватись на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Враховуючи вищезазначене, дії
відповідача по застосуванню 2-r-
резервного методу визначення митної
вартості суперечать діючому.

Враховуючи вищенаведені норми права та
обставини справи, суд не може
погодитись з доводами митниці про
неможливість застосування першого
методу визначення митної вартості з
огляду на виявлені невідповідності у
поданих позивачем документах та
оскільки надана відповідно до листа
«CRU» б/н від 16.04.13р біржова інформація
стосується цін на товар феросиліцій із
вмістом кремнію 75%, тому не може бути
використана для підтвердження митної
вартості товару «Феросиліцій FeSi 65% з
вмістом Si-65,80%», так як позивач надав
суду докази та підтвердив
документальною формою розрахунку, що
вміст кремнію у спірному товарі 65%.

За даними біржової інформації EU CRU SPOT
PRJSE (EUR) вартість феросиліцію в
листопаді становить -1110 EUR/т/

Згідно роз'яснень редактора CRU bulk Ferroalloys
Monotor в біржовій інформації вказано ціну
на феросиліцій 75. Відповідно, базовий
відсоток феросиліцію 65% складає 14,8, що
вбачається з розрахунку: 1110:75=14,8
(вартість 1т феросиліцію з вмістом
кремнію 1%).

Таким чином, вартість 1 т феросиліцію 65
складає 1034,15 EUR, що вбачається з
розрахунку: 14,8*65+7,5%=1034,15 EUR (вартість
феросиліцію 65).

Інших переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товарів за
ціною договору, відповідачем не
наведено, а обставин, які б впливали на
рівень задекларованої митної вартості
товарів, судом не встановлено.

Заявлена позивачем митна вартість
товару не є меншою, ніж ціна виробника.

Оскільки, правильність заявленої
митної вартості 1034,15EUR за одну тону
феросиліцію 65 на умовах поставки DAP - ст.
Правда Придніпровська залізниця
підтверджена наданими позивачем
документами щодо достовірності
відомостей про визначення митної
вартості, які базуються на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню, суд вважає, що
відповідачем протиправно скориговано
митну вартість товару, а рішення про
коригування митної вартості товарів
№110010000/2014/600002/1 від 17.01.2014 року є не
законним та прийнято з порушенням норм
чинного законодавства.

У зв'язку з протиправним прийняттям
митницею рішення про коригування
митної вартості товару, за митною
декларацією відмовлено в митному
оформленні та видано картку відмови
№110010000/2014/20001 від 17.01.2014 року.

Відповідно до ст. 256 МК України відмова
у митному оформленні - це письмове
вмотивоване рішення митного органу про
неможливість здійснення митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через невиконання декларантом або
уповноваженою ним особою умов,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 264 МК України, у разі
відмови у прийнятті митної декларації
посадовою особою митного органу
заповнюється картка відмови у
прийнятті митної декларації за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері фінансів. Один
примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи митного
органу.

Картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
товару від №110010000/2014/20001 від 17.01.2014р
також підлягає скасуванню, оскільки
скасування рішення про коригування
митної вартості товару має наслідком
скасування і картки відмови.

Щодо позовних вимог про повернення
зарезервованих Дніпропетровською
митницею Міндоходів коштів у сумі
613081,17грн., суд зазначає, що відповідно
до Порядку повернення платником
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Держмитслужби України від 20.07.2007р. №618,
визначено процедуру повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами, у тому
числі у випадках, зазначених у статті
264, ч.4 ст.284 Митного кодексу України та в
міжнародних договорах України.

Для повернення з Державного бюджету
України митних та інших платежів,
помилково та/або надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Оскільки, позивач до Дніпропетровської
митниці із відповідною заявою не
звертався, а отже норм, зазначених у
Порядку повернення таких коштів, не
дотримався, докази протилежного у
матеріалах справи відсутні, то в
задоволенні вимоги позивача про
повернення зарезервованих
Дніпропетровською митницею Міндоходів
коштів у сумі 613081,17грн слід відмовити.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого, органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч.3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог.

Виходячи з норм ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
та враховуючи, що позивачем при
поданні позову за платіжним дорученням
№745 від 03.04.2014р. понесені судові витрати
по сплаті судового збору у розмірі
560грн. 28коп., то частина зазначених
судових витрат підлягає стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача, відповідно до задоволених
вимог.

Таким чином, з урахуванням вимог ч.3 ст.94
КАС України судовий збір сплачений
Публічним акціонерним товариством
"Дніпровський металургійний комбінат
ім. Ф.Е.Дзержинського" підлягає
стягненою з державного бюджету у
розмірі 373,52грн.

З огляду на усе вищевикладене, суд
приходить до висновку щодо часткового
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 2-10, 11, 12,
69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про скасування рішення - задоволити
частково.

Скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформлені
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №110010000/2014/20001 від 17.01.2014р;

Визнати недійсним та скасувати рішення
Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів
№110010000/2014/600002/1 від 17.01.2014р.

Стягнути з державного бюджету України
суму сплаченого публічним акціонерним
товариством "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" судового збору у
розмірі 373,52грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 11
червня 2014 року

Суддя С.В.
Ніколайчук