Справа № 556/1435/14-а
Суддя: Іванків О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 556/1435/14-а
Номер рядка звіту 18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2014 р.

Володимирецький районний суд
Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Подерня О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
суб'єкта владних повноважень -
посадової особи відділення ДАІ про
визнання постанови незаконною та її
скасування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
незаконною та скасування постанови про
притягнення його до адміністративної
відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що 18.06.2014 року він був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП за
перевищення швидкості. Вважає, що при
розгляді справи та винесенні
оскаржуваної постанови було порушено
його права, передбачені чинним
законодавством, постанову винесено за
відсутності належних та допустимих
доказів, у зв'язку з цим вважає
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності
незаконною, просив її скасувати.

В судове засідання позивач надав
письмову заяву про розгляд справи у
його відсутності, підтримав позовні
вимоги.

Належно повідомлений відповідач в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суду не повідомив,
заперечень чи пояснень на позов не
надав.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Так, постановою АБ2 №002160 від 18.06.2014 року
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП за порушення вимог п.12.6.
ґ) Правил дорожнього руху, тобто за
перевищення встановленої швидкості
руху. Вказана постанова винесена
відповідачем - інспектором ДПС ДАІ в
межах його компетенції, як це
вбачається зі змісту ст.222 КУпАП.

Разом з тим, при притягненні ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
відповідач не виконав інші вимоги
законодавства про притягнення
громадян до адміністративної
відповідальності.

Так, у відповідності до ст.280 КУпАП,
розглядаючи справу про
адміністративне правопорушення,
посадова особа, що здійснює розгляд,
повинна встановити, чи мала місце подія
правопорушення, чи винна особа,
відносно якої складено протокол, у
вчиненні правопорушення.

У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП
приймаючи рішення по справі про
адміністративне правопорушення,
посадова особа оцінює докази в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю.

До числа доказів, крім протоколу про
адміністративне правопорушення,
відносяться пояснення особи, яка
вчинила правопорушення, пояснення
потерпілих, свідків, висновки експерта,
речові докази, показання технічних
приладів, протоколи про вилучення
речей і документів, інші документи.

Разом з тим, в матеріалах
адміністративної справи про
притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП
відсутні будь-які докази на
підтвердження його вини у скоєному.

Так, з п.12.6 п.ґ) Правил дорожнього руху,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. з
наступними змінами та доповненнями,
вбачається, що у на дорогах, які
віднесені до категорії інших доріг, рух
транспортних засобів дозволяється зі
швидкістю не більше 90 км/год.

З протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №054241 від
18.06.2014 року та оскаржуваної постанови
вбачається, що ОСОБА_1 рухався по
дорозі, яка віднесена до інших доріг, із
швидкістю 119 км/год, швидкість
вимірювалась приладом «Візир» №0711242.

Будь-якої належно підтвердженої
інформації про те, до якої категорії
відноситься дорога, на якій
зафіксовано рух автомобіля, в
протоколі, постанові та додатках до неї
не міститься.

Як вбачається зі ст.10 Закону України
«Про метрологію та метрологічну
діяльність», результати вимірювань
можуть бути використані за умови, якщо
відомі відповідні характеристики
похибок або невизначеності
вимірювань. Разом з тим, інформації про
технічні показники та похибки дії
приладу «Візир»в постанові не
міститься, суду такої інформації не
надано, крім того, як це вбачається з
листа державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації №8/1-817 від
25.03.2009 року, інформація, що надходить з
приладу «Візир» не є захищеною,
оскільки даний прилад не
сертифіковано. Сукупність даних
обставин, не виключає можливості
втручання до роботи приладу «Візир».

В протоколі, складеному відносно
позивача, а також в оскаржуваній
постанові, відсутні посилання на режим
використання приладу «Візир» (ручний,
автоматичний), немає даних про його
сертифікацію, повірку, розмір похибки,
у зв'язку з чим, показання такого
приладу не можуть вважатись належним
доказом.

Незважаючи на ту обставину, що
обов'язок доказування у даному випадку
покладається на суб'єкта владних
повноважень, як це передбачено ст..71 КАС
України, будь-яких доказів, в т.ч. і тих,
які б підтвердили належну роботу
приладу «Візир», відповідачем суду не
надано. Таким
чином, при винесені постанови АБ2 №002160
від 18.06.2014 року відповідачем не здобуто
належних доказів вини ОСОБА_1 у вчинені
інкримінованого йому правопорушення,
тобто не встановлено наявності в діях
позивача складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1
КУпАП.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку, що при винесені постанови про
притягнення позивача ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності, а
саме постанови АБ2 №002160 від 18.06.2014 року
за ст.122 ч.1 КУпАП відповідачем порушено
вимоги чинного законодавства, яке
регулює притягнення громадян до
адміністративної відповідальності. У
зв'язку з викладеним, вказана постанова
не може залишатись чинною та підлягає
скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст..56
Конституції України, ст.ст.9, 241, 254, 268, 280,
КУпАП, ст.ст.2, 99, 100, 158-160, 162 КАС України,
суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити повністю.

Визнати постанову АБ2 №002160 від 18.06.2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.122 ч.1 КУпАП незаконною та скасувати
її.

Постанова є остаточною і апеляційному
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Іванків О.В.