Справа № 815/5140/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

15 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5140/13-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Андрухів В. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Єршовій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області,
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 27 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області, третя особа
на стороні відповідачів - ОСОБА_3, про
визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на службі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ (далі
ГУМВС) України в Одеській області,
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області, третя особа на
стороні відповідачів - ОСОБА_3, про
визнання незаконним та скасування
наказу УМВС України в Одеській області
№645 від 29 березня 2013 року в частині
звільнення позивача з посади; визнання
незаконним та скасування наказу УМВС
України в Одеській області №149 о/с від 05
квітня 2013 року в частині звільнення
позивача з органів внутрішніх справ
України у запас; поновлення позивача на
службі в органах внутрішніх справ на
посаді; стягнення з УМВС України в
Одеській області на користь позивача
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року адміністративний позов -
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано наказ ГУМВС
України в Одеській області від 29
березня 2013 року №645 «Про звільнення з
ОВС України дільничного інспектора
міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
майора міліції ОСОБА_2». Визнано
протиправним та скасовано наказ ГУМВС
України в Одеській області від 05 квітня
2013 року №149 о/с - в частині звільнення з
органів внутрішніх справ майора
міліції ОСОБА_2 (М-107024), дільничного
інспектора міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області з
09 квітня 2013 року. Поновлено ОСОБА_2
(М-107024) на службі в органах внутрішніх
справ на посаді дільничного інспектора
міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області з
09 квітня 2013 року. Стягнуто з
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 09 квітня 2013 року по
день поновлення на посаді у розмірі 30
336,28 грн. Допущено негайне виконання
постанови суду в частині поновлення
ОСОБА_2 на посаді дільничного
інспектора міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області та
в частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу - у
межах суми стягнення за один місяць.

В апеляційних скаргах ГУМВС України в
Одеській області, Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційних скарг ГУМВС України в
Одеській області, Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

З 29 травня 2002 року ОСОБА_2 прийнятий на
службу в органи внутрішніх справ
України. Наказом ГУМВС України №639 о/с
від 04 грудня 2012 року майора міліції
ОСОБА_2 призначено посаду дільничного
інспектора міліції сектора дільничних
інспекторів Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області, увільнивши
його від посади старшого дільничного
інспектора міліції цього ж сектора.

25 грудня 2012 року згідно вимог наказу
МВС України від 11 листопада 2010 року №550
«Про затвердження положення про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі МВС України» старшим
інспектором СДІМ ВГБ ОМУ ГУМВС України
в Одеській області капітаном міліції
Азаренковою К.П. спільно з інспектором
СДІМ ВГБ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області капітаном міліції Мельником
М.П. було здійснено перевірку
організації прийому громадян на ДПМ №3,
який розташований за адресою: м. Одеса,
вул. Єврейська, 49. Прийом громадян
здійснював дільничний інспектор
міліції майор міліції ОСОБА_2, який
знаходився у форменому одязі зі
значком ДІМ, але без табельної
вогнепальної зброї. При перевірці
паспорту на дільницю вказаного
співробітника перевіряючим було
встановлено, що п.3 (вчинені на дільниці
злочини) не ведеться, в наявності лише 1
запис. В ході перевірки службової
документації встановлено, що списки
підоблікового елементу, передбачені
наказом №550 потребують оновлення
(списки адміннаглядних станом на 01
липня 2012 року), відсутні списки осіб,
які скоюють насильство в сім'ї, на
інформаційному стенді, який розміщений
на ДПМ в наявності наказ МВС України
від 11 листопада 2010 року №550 та інша
інформація для громадян, орієнтування
на осіб, які перебувають в розшуку, не
оновлені (за 2011 рік та першу половину 2012
року), інформаційний лист на ДІМ майора
міліції ОСОБА_2 потребує оновлення. В
наявності графіки прийому громадян
керівним складом МВС, ГУМВС, ОМУ та РВ,
але посади керівників ОМУ не
відповідають дійсності.

За результатами перевірки дільниці
позивача 25 грудня 2012 року Азаренковою
К.П. було зроблено запис у п.4 паспорту
дільниці («Відмітки про перевірку
організації роботи дільничного
інспектора міліції») наступного
змісту: «Перевірено. Заповнити п.3», а
також складено рапорт на ім'я
заступника начальника ВГБ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області
підполковника міліції Ташматова В.А., у
якому вказані вищеперелічені недоліки.

25 грудня 2012 року заступник начальника
відділу громадської безпеки ОМУ ГУМВС
України в Одеській області
підполковник міліції Ташматов В.А.
склав рапорт (вих.№31/5-1015 від 27 грудня 2012
року) від на ім'я заступника начальника
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
Вдовиченка О.М. щодо результатів
перевірки організації прийому
громадян на дільничному пункті міліції
№3 (далі ДПМ №3) Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області,
розташованому за адресою: м. Одеса, вул.
Єврейська, 49. В даному рапорті
зазначені недоліки, виявлені під час
перевірки 25 грудня 2012 року Азаренковою
К.П. Також на рапорті наявна вказівка
від 25 грудня 2012 року керівника про
проведення службового розслідування
Тимусяку С.П.

Разом з тим, у складі матеріалів
службового розслідування, наданих
ГУМВС України в Одеській області,
наявний інший рапорт Ташматова В.А. від
тієї ж дати (25 грудня 2012 року) з тим же
вихідним номером (№31/5-1015 від 27 грудня
2012 року), але вже на ім'я начальника ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
Босенка В.В., з резолюцією про
проведення службового розслідування
Ташматовим В.А.. Цей рапорт додатково до
раніше зазначених недоліків, виявлених
під час перевірки дільниці позивача,
містить недоліки при складанні ОСОБА_2
протоколів про адміністративні
правопорушення.

30 січня 2013 року заступником начальника
ВГБ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області підполковником міліції
Ташматовим В.А. проведено службове
розслідування за фактом перевірки
організації роботи дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській, за
результатами якого складено висновок,
яким встановлено порушення позивачем
вимог п.п.10.7,13.2.,13.7 наказу МВС України
від 11 листопада 2010 року №550 «Про
затвердження Положення про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі Міністерства внутрішніх справ
України», що виразилося у неналежному
веденні службової документації та
профілактичної роботи з підобліковим
елементом; та вимог п.2.6 наказу МВС
України від 22 лютого 2001 року №185 «Про
затвердження Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення», що виразилося у
недодержанні вимог щодо складання
адміністративних протоколів ОСОБА_2

26 грудня 2012 року ОСОБА_2 подав рапорт на
ім'я начальника Приморського РВ про
надання йому додаткової оплачуваної
відпустки для підготовки і захисту
дипломної роботи у вищому навчальному
закладі на період з 27 грудня 2012 року до
28 лютого 2013 року, на якому наявні
погодження прямих начальників та
резолюція керівника.

Наказом Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області №8 о/с від 22
січня 2013 року, ОСОБА_2 надано додаткову
оплачувану відпустку для підготовки і
захисту дипломного проекту (роботи) в
Національному університеті «Одеська
юридична академія» на період з 27 грудня
2012 року по 28 лютого 2013 року, згідно
довідки-виклику №31 від 27 жовтня 2012
року.

07 лютого 2013 року начальником ОМУ ГУМВС
України в Одеській області полковником
міліції Босенком В.В. видано наказ №99
«Про порушення чинного законодавства
дільничним інспектором міліції СДІМ
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області майором міліції
ОСОБА_2», згідно якого наказано питання
про притягнення ОСОБА_2 до
дисциплінарної відповідальності
вирішити після виходу з відпустки.

12 березня 2013 року до сектору кадрового
забезпечення був наданий лист з
Сектору медичного забезпечення ГУМВС
України в Одеській області №17/145 від 03
квітня 2013 року щодо непрацездатності
дільничного інспектора сектора
дільничних інспекторів міліції
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області майора міліції
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 27 грудня
2012 року по 03 січня 2013 року, та 28 лютого
2013 року по 11 березня 2013 року.

Згідно наказу начальника ОМУ ГУМВС
України в Одеській області №247 від 15
березня 2013 року з клопотанням перед
керівництвом ГУМВС України Одеській
області щодо звільнення з органів
внутрішніх справ дільничного
інспектора міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
майора міліції ОСОБА_2, який на
теперішній час має діючі дисциплінарні
стягнення: попередження про неповну
посадову відповідність та звільнення
із займаної посади.

Наказом начальника ГУМВС України в
Одеській області №645 від 29 березня 2013
року дільничного інспектора міліції
сектора дільничних інспекторів
міліції Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області майора
міліції ОСОБА_2 звільнено з органів
внутрішніх справ України за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

05 квітня 2013 року начальником ГУМВС
України в Одеській області видано
наказ по особовому складу №149 о/с, яким
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ України у запас з 09
квітня 2013 року (із поставленням на
військовий облік) за п.64 «є» (за
порушення дисципліни).

05 квітня 2013 року ОСОБА_2 рекомендованим
листом надіслав на адресу начальника
Приморського РВ рапорт про надання
йому копії наказу (витяг) ГУМВС України
в Одеській області №645 від 29 березня 2013
року, яким, зі слів заступника
начальника Приморського РВ Нікіфорова
В.М., позивача звільнено з органів
внутрішніх справ. На дане звернення
ОСОБА_2 витяг з наказу ГУМВС №645 від 29
березня 2013 року позивачу надано не
було. Трудову книжку позивач отримав 30
травня 2013 року, надіславши у цей же день
начальнику ОМУ ГУМВС заяву про видачу
виписки з наказу №149 о/с від 05 квітня 2013
року.

Витяги з наказів ГУМВС про звільнення
№645 від 29 березня 2013 року та №149 о/с від
05 квітня 2013 року позивач отримав 25
червня 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того,
позивача незаконно звільнено з
займаної ним посади.

Колегія суддів погоджується з цими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.64 «є» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою КМ УРСР від 29 липня 1991 року
№114, особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» службова
дисципліна - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтями 2 та 5 вказаного Закону
визначено, що дисциплінарний проступок
- невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни, за
вчинення дисциплінарних проступків
особи рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Пунктом 8 абз.1 ст. 12 Дисциплінарного
статуту ОВС визначено, що на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може накладатися
такий вид дисциплінарного стягнення як
звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно абз.1 ст. 14 Дисциплінарного
статуту ОВС з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
вчиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Відповідно до абз.4 вказаної статті,
порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.
Абзацом 5 ст. 14 вказаного Закону
передбачено, що перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.

Згідно абзаців 6, 8 ст. 14 Дисциплінарного
статуту ОВС про накладення
дисциплінарного стягнення видається
наказ, зміст якого оголошується
особовому складу органу внутрішніх
справ. Зміст наказу доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис. У разі звільнення з посади
або звільнення з органів внутрішніх
справ особі рядового або
начальницького складу видається витяг
з наказу. Відповідно абз.10 вказаної
статті при визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Абзацом 12 ст. 14 Дисциплінарного статуту
ОВС передбачено, що у разі притягнення
до дисциплінарної відповідальності
осіб рядового і начальницького складу,
які мають дисциплінарне стягнення і
знову допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє. Разом з тим,
відповідно до абз.13 вказаної статті, у
разі повторного вчинення особою
рядового або начальницького складу
незначного проступку з урахуванням
його нетяжкості, сумлінного ставлення
цієї особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.
Абзацом 15 вказаної статті передбачено,
що звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Відповідно до п.п.14.7,14.8 п.14. Інструкції
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої наказом
МВС України від 06 грудня 1991 року №552,
посадова особа при проведенні
службового розслідування зобов'язана:
скласти за результатами службового
розслідування висновок і подати його
на розгляд і затвердження керівнику
органу внутрішніх справ або його
заступнику. Ознайомити із затвердженим
висновком службового розслідування
особу, стосовно якої воно проводилося,
якщо це не суперечить вимогам
дотримання державної або службової
таємниці.

Як вбачається з матеріалів справи,
прийом громадян 25 грудня 2012 року
позивач здійснював у форменому одязі
зі значком ДІМ, але без табельної
вогнепальної зброї, з приводу чого ним
були надані письмові пояснення про те,
що в оружейній кімнаті, де знаходився
його пістолет, була
картка-застереження, тому помічником
оперативного чергового Приморського
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області
майором міліції Небесним В.М. табельна
вогнепальна зброя позивачу не була
видана, а тому колегія суддів вважає, що
позивачем порушень чинного
законодавства в цій частині допущено
не було.

Відповідно п.п.10.7 наказу МВС України
від 11 листопада 2010 року №550 «Про
затвердження Положення про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі Міністерства внутрішніх справ
України» кожний дільничний інспектор
міліції веде Паспорт дільниці, у якому
зосереджуються відомості, що
характеризують соціально-економічні,
демографічні та інші особливості
дільниці, дані про стан злочинності,
організацію охорони громадського
порядку, а також інша інформація,
необхідна для виконання покладених на
нього обов'язків.

Згідно п.13.2 вказаного Положення №550
дільничний інспектор міліції ставить
на профілактичний облік та у межах
своєї компетенції проводить
профілактичну роботу з особами таких
категорій: звільненими з місць
позбавлення волі, які відбували
покарання за умисний злочин і в яких
судимість не знято або не погашено у
встановленому законом порядку;
засудженими за вчинення злочинів,
виконання вироку щодо яких не пов'язано
із позбавленням волі особами, яким
було винесено офіційне застереження
про неприпустимість учинення
насильства в сім'ї особами, які
страждають на тяжкі психічні
розлади і перебувають на
спеціальному обліку в закладах
охорони здоров'я. Дільничний інспектор
міліції взаємодіє та надає допомогу
іншим підрозділам і службам органів
внутрішніх справ в організації та
проведенні профілактичних заходів
стосовно осіб, які перебувають в них на
профілактичних обліках. Про таких осіб
підрозділи та служби органів
внутрішніх справ інформують службу
дільничних інспекторів міліції.

Підпунктом 13.7 Положення № 550
встановлено, що постановка на
профілактичний облік осіб, що
зазначені в п.13.2 цього Положення,
проводиться на підставі мотивованого
рапорту дільничного інспектора.
Рішення про постановку на
профілактичний облік приймає
начальник міськрайоргану внутрішніх
справ або його заступник. Відомості на
осіб, які беруться на профілактичний
облік, заносяться до журналу
реєстрації підоблікових осіб (додаток
5).

Колегією суддів не приймаються
посилання апелянтів про невиконання
вимог п.3 Паспорту на дільницю, оскільки
ані в рапорті старшого інспектору СДІМ
ВГБ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області капітана міліції Азаренкової
Х.П. від 25 грудня 2012 року, ані в рапорті
заступника начальника ВГБ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області
підполковника міліції Ташматова В.А.
від 25 грудня 2012 року, ані у висновках
службового розслідування від 30 січня
2013 року, не зазначено, які конкретно
злочини, що були вчинені на дільниці, не
вписані позивачем в п.3 Паспорту.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянтів на лист ОМУ ГУМВС
України в Одеській області від 27 лютого
2014 року №336, підготовлений Азаренковою
Х.П., яка перевіряла дільницю позивача у
грудні 2012 року, з переліком чотирьох
злочинів, які, як вказано у листі з
посиланням на Положення №550, повинні
були бути внесені у п.3 Паспорту
дільниці, оскільки дана інформація не
підтверджує, що станом на момент
перевірки (25 грудня 2012 року) по вказаних
злочинах не були встановлені особи, що
їх скоїли, а, також, доказів отримання
такої інформації перевіряючим на
момент перевірки та особою, яка
проводила службове розслідування на
момент його проведення, суду надано не
було.

Що стосується доводів апелянтів
відносно неналежного ведення
позивачем списків підоблікового
елементу та списків осіб, які скоюють
насильство в сім'ї, то колегія суддів
вважає їх необґрунтованими, оскільки,
як зазначено позивачем, передбачені
Положенням №550 списки у нього на
дільниці були в наявності (ведуться як
в електронній, так і паперовій формі), і
зауважень щодо списків перевіряючий не
висловлював та у паспорті дільниці не
фіксував.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що попередні перевірки
дільниці 01 листопада 2012 року та 08
грудня 2012 року, які проводилися
начальником СДІМ Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
капітаном міліції Трубаєнком О.В.,
свідчили про належну організацію
роботи позивачем на дільниці та
належне ведення службової
документації і жодних зауважень щодо
відсутності списків підоблікового
елементу та списків осіб, які скоюють
насильство в сім'ї, неоновлення
інформації для громадян щодо
орієнтування на осіб, які перебувають у
розшуку за 2011 та 2012 рік, а також щодо не
заповнення п.3 Паспорту дільниці,
виявлено не було.

Слід зазначити, наведені у листі ОМУ
ГУМВС України від 27 лютого 2014 року №336
злочини були вчинені у липні - жовтні 2012
року повині були бути внесені
позивачем до п.3 Паспорту дільниці, то
такий недолік було б виявлено під час
попередніх перевірок, що проводив
Трубаєнко О.В. При цьому, під час
службового розслідування у відношенні
позивача факту неналежного проведення
перевірок дільниці позивача тодішнім
начальником СДІМ Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
Трубаєнком О.В. встановлено не було, і
до дисциплінарної відповідальності
останній не притягався.

Відповідно зазначеної службової
характеристики, яка підписана
заступником начальника Приморського
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області
полковником міліції Байовим О.О. та
скріплена печаткою райвідділу міліції,
ОСОБА_2 зарекомендував себе позитивно,
як дисциплінований, грамотний
керівник, до виконання службових
обов'язків відноситься старанно та з
почуттям відповідальності,
дотримується стійких моральних
принципів, у службовій діяльності
суворо дотримується вимог законів,
здатен працювати над усуненням
особистих недоліків, нормативні акти
та накази, які регламентують
діяльність органів внутрішніх справ,
служби сектора дільничних інспекторів
міліції знає і вірно використовує у
повсякденній роботі.

Колегія суддів критично ставиться до
наявної в матеріалах справи службової
характеристики на ОСОБА_2, оскільки
вона не містить дати її складання,
інформації про ознайомлення з нею
ОСОБА_2

Що стосується доводів апелянтів щодо
порушень при складанні ОСОБА_2
адміністративних протоколів за 2012 рік,
а саме: визначення кваліфікації частин
статей без першочергових перевірочних
дій щодо притягнення раніше осіб до
відповідальності протягом року та не
заповнення у протоколах пункту про те,
чи піддавався правопорушник
адміністративному стягненню протягом
року, - колегія суддів вважає їх
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.2.6 наказу МВС України
від 22 лютого 2001 року №185 «Про
затвердження Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення» у вказаному пункті
адмінпротоколу повинно бути зазначено:
число, місяць і рік скоєння
попереднього правопорушення, повна
назва органу внутрішніх справ, яким
особа притягалася до адміністративної
відповідальності, статей КУпАП, вид
адміністративного стягнення:
попередження, штраф (на яку суму),
адміністративний арешт (кількість діб)
тощо).

Колегія суддів звертає увагу на те, що
оскільки усі особи, на яких складалися
вищезазначені протоколи позивачем,
неодноразово протягом року
піддавалися адміністративним
стягненням, обсяг інформації, що
повинен зазначатися у протоколі є дуже
великим для двох рядків, суд бере до
уваги пояснення позивача про те, що
повна інформація, яка передбачена
вищенаведеним пунктом наказу, у
роздрукованому з інформаційної бази
вигляді додавалася ним до кожного
адміністративного протоколу. Тобто
вимоги вказаного наказу від 22 лютого 2001
року №185 щодо перевірки та надання
такої інформації позивачем були
виконані.

Слід зазначити, що особи, на яких
складалися адміністративні протоколи
позивачем, були притягнуті судом до
адміністративної відповідальності, що
також підтверджує правильність
кваліфікації ОСОБА_2 дій осіб, щодо яких
складалися адміністративні протоколи,
та відсутність порушень в оформленні
протоколів, які б унеможливили їх
розгляд судом (т.2 а.с.3,9-22).

Крім того, на підставі рапорту
Азаренкової Х.П. за результатами
перевірки дільниці позивача,
заступником начальника ВГБ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області Ташматовим
В.А. 25 грудня 2012 року було складено
рапорт на ім'я заступника начальника
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
Вдовиченка О.М. про результати
проведеної перевірки, який
зареєстрований за вих.№ 31/5-10-15 від 27
грудня 2012 року, та в якому відсутня
інформація щодо порушень ОСОБА_2 вимог
відомчих наказів під час складання
адміністративних протоколів. Саме цей
рапорт за зверненням ОСОБА_2 йому було
надано як підставу для проведення
службового розслідування (т.2 а.с.59).

При цьому, у складі матеріалів
службового розслідування, відповідач
надав суду інший рапорт заступника
начальника ВГБ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області Ташматова В.А. від 25
грудня 2012 року з тим же реєстраційним
номером на ім'я начальника ОМУ ГУМВС
України в Одеській області Босенка В.В.
(т.1 а.с.48), в якому міститься інформація
про нібито порушення позивачем правил
складання адміністративних
протоколів.

Слід зазначити, що рапорт інспектора
СДІМ ВГБ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області капітана міліції Козарєва Д.С.,
з якого Ташматову В.А., як пояснив
останній у судовому засіданні, стало
відомо про порушення вимог щодо
складання адміністративних
протоколів, було написано 27 грудня 2012
року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
на момент написання рапорту Ташматовим
В.А., він не міг знати про обставини, про
які йому доповіли двома днями пізніше.

Крім того, наказом Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області №8 о/с
від 22 січня 2013 року, ОСОБА_2 надано
додаткову оплачувану відпустку для
підготовки і захисту дипломного
проекту (роботи) в Національному
університеті «Одеська юридична
академія» з 27 грудня 2012 року по 28 лютого
2013 року. Тобто, з 27 грудня 2012 року ОСОБА_2
перебував у відпустці. Згідно листа
Сектору медичного забезпечення ГУМВС
України в Одеській області від 03 квітня
2013 року з 27 грудня 2012 року по 03 січня 2013
року ОСОБА_2 перебував на лікарняному.

Таким чином, ОСОБА_2 обізнаний не був
про факт виявлення порушень в
оформленні адміністративних
протоколів, оскільки з 27 грудня 2012 року
був відсутній на службі, і надати
пояснення з приводу цих порушень йому
не пропонувалося, чим порушено вимоги
абз.5 ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС,
наведеного вище, а також п.14.2
Інструкції №552, згідно якого особа, що
проводить службове розслідування,
зобов'язана дотримуватися
передбачених законом прав та
інтересів, зокрема, особи, щодо якої
проводять службове розслідування,
інших осіб, які беруть у ньому участь.

Відповідно до пп.15.1 п.15 Інструкції №552,
особа, стосовно якої проводиться
службове розслідування, має право
давати усні та письмові пояснення,
заявляти клопотання, надавати докази
стосовно обставин, що досліджувалися.

Колегія суддів вважає, що позивач був
безпідставно позбавлений права,
передбаченого пп.15.1 п.15 Інструкції №552
щодо надання пояснення з приводу
інкримінованих йому порушень при
складанні протоколів про
адміністративні правопорушення та
права надати відповідні докази.

Судова колегія апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що відповідачем
при прийнятті рішення про звільнення
позивача з органів внутрішніх справ
враховані не були обставини,
передбачені абз.10 ст.14 Дисциплінарного
статуту ОВС. При цьому, до ОСОБА_2 було
одразу застосоване найсуворіше
дисциплінарне стягнення.

Відповідно до абз.13 ст. 14
Дисциплінарного статуту ОВС, у разі
повторного вчинення особою рядового
або начальницького складу незначного
проступку з урахуванням його
нетяжкості, сумлінного ставлення цієї
особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

Колегія суддів вважає, що за умови
встановлення під час службового
розслідування фактів вчинення
незначного проступку, до позивача
могло бути застосовано положення абз.13
ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС,
оскільки переважна більшість
адмінпротоколів, порушення у складанні
яких інкриміновані позивачу, були
складені ним під час перебування на
попередній посаді (старшого
дільничного інспектора), з якої
позивача було звільнено з порядку
дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.4.1 Інструкції «Про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерством праці України,
Міністерством юстиції України,
Міністерством соціального захисту
населення України №58 від 29 липня 1993
року, власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний видати працівнику
його трудову книжку в день звільнення з
внесеним до неї записом про звільнення.

Слід зазначити, ОСОБА_2 видано трудову
книжку лише 30 травня 2013 року, а витяг з
наказів ГУМВС України в Одеській
області від 29 березня 2013 року №645 та від
№149 о/с від 05 квітня 2013 року, в
порушення вимог абз.8 ст.14
Дисциплінарного статуту ОВС, позивач
отримав лише 25 червня 2013 року, тобто з
порушенням строків видачі зазначених
документів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає, що спірні накази
УМВС України в Одеській області №645 від
29 березня 2013 року та №149 о/с від 05 квітня
2013 року не відповідають критеріям
правомірності рішення суб'єктів
владних повноважень, переліченим у п.1
ч.3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого є
всі правові підстави для визнання їх
протиправними та скасування, що було
вірно доведено судом першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 235 Кодексу законів
про працю України при винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Згідно п.24 «Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29 липня
1991 року №114, у разі незаконного
звільнення або переведення на іншу
посаду особи рядового, начальницького
складу органів внутрішніх справ
підлягають поновленню на попередній
посаді з виплатою грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
або різниці в грошовому забезпеченні
за час виконання службових обов'язків,
але не більш як за один рік.

Пунктом 1.6 Інструкції про
впорядкування структури та умов
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
МВС України №499 від 31 грудня 2007 року
передбачено, що грошове забезпечення
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ виплачується
за місцем служби.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
стягнення з Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області на користь
ОСОБА_2 коштів у сумі 30 336,28 грн.,
розрахованих судом першої інстанції,
оскільки грошове забезпечення
нараховувалося та виплачувалося
позивачу саме Приморським РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області.

Крім того, слід зазначити, що апелянти у
відповідності до ч.6 ст. 187 КАС України
зобов'язані сплатити судові збори за
подачі апеляційних скарг до Одеського
апеляційного адміністративного суду в
розмірі по 36,54 грн. кожен.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області,
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2014 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області судовий збір за
подачу апеляційної скарги до Одеського
апеляційного адміністративного суду в
розмірі 36 грн. 54 коп. на рахунок
№1008, одержувач ГУДКСУ в Одеській
області , банк
отримувача: ГУДКСУ в Одеській області
МФО: 828011 Код ЄДРПОУ суду 34380461.

Стягнути з Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області судовий
збір за подачу апеляційної скарги до
Одеського апеляційного
адміністративного суду в розмірі 36 грн.
54 коп. на рахунок №1008, одержувач
ГУДКСУ в Одеській області , банк отримувача: ГУДКСУ в
Одеській області МФО: 828011 Код ЄДРПОУ
суду 34380461.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі
(після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв