Справа № 379/1286/14-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/1286/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Василенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України апеляційну скаргу
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в Таращанському районі
Київської області на постанову
Таращанського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
Таращанського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Таращанському районі
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Таращанського районного
суду Київської області від 18 червня 2014
року - позов задоволено частково, а
саме: визнано відмову Управління
Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області ОСОБА_2 в перерахунку пенсії
без врахування матеріальної допомоги
на оздоровлення та індексації
відповідно до довідки №146/4 від 31.03.2014
року виданої Таращанським районним
центром зайнятості з 14.05.2014 року -
неправомірною; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області провести перерахунок пенсії
державному службовцю ОСОБА_2, включивши
в розрахунок заробітку для
обчислення пенсії: матеріальну
допомогу на оздоровлення в сумі 16858,04
грн. та індексацію в сумі 12960,22 грн.
відповідно до довідки №146/4 від 31.03.2014
року виданої Таращанським районним
центром зайнятості, з 14.05.2014 року.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати дану постанову та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області та отримує пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, дійшов висновку, що
відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» такі види виплат, як
матеріальна допомога на оздоровлення,
індексація заробітної плати
враховуються для обчислення пенсії,
тому дії відповідача щодо відмови у
перерахунку ОСОБА_2 пенсії з
врахуванням інших виплат є незаконними
та необгрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
оплату праці» визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів,
надбавок, доплат і матеріальної
допомоги визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції, що діяла до 01
травня 2014 року) передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Також перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії (ст.37-1 Закону
України «Про державну службу»).

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст.40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року №865 (в редакції, що діяла
до 25 березня 2014 року)встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва по
справі №2а-4753/09/2670 від 13 серпня 2010 року,
яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 листопада
2010 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 21
листопада 2012 року, постанову правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року
№19-11 визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо невключення до складових
заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством;
зобов'язано Пенсійний фонд України
привести у відповідність постанову
Правління Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року
№19-11 до вимог чинного законодавства
шляхом передбачення чи встановлення
інших складових заробітної плати,
передбачених іншими
нормативно-правовими актами.

Постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 14 лютого 2011 року №5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м.Києва по
справі №2а-4753/09/2670» визнано такими, що
втратили чинність: підпункт 1.2 пункту 1
постанови правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року №19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу»; форму довідки про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
затверджену Постановою, а також
затверджено форму довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до Управління Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської
області подано довідку від 16.05.14. року
№23 за формою, що затверджена
вищенаведеною постановою Правління
Пенсійного Фонду України від 14 лютого
2011 року №5-1, з врахуванням інших
складових заробітної плати.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку щодо
неправомірності дій відповідача,
врахувавши, що Закони України «Про
оплату праці» та «;Про державну службу»
відносять до складу заробітної плати
також інші виплати. При цьому слід
врахувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 197, 183-2, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Таращанського
районного суду Київської області від 18
червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя:
Я.С. Мамчур

Судді:
І.Л.
Желтобрюх

О.О. Шостак

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.