Справа № 2-а-78/11
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-78/11
Провадження № 6-а/265/14/14
У Х В А Л А

29 липня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Донецькій області про заміну способу
та порядку виконання рішення суду від 16
січня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області про
зобовязання провести перерахунок та
виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2014 року до суду звернувся
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Донецькій області із заявою про заміну
способу та порядку виконання судового
рішення від 16 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області про зобовязання провести
перерахунок та виплату пенсії на
підставі ст. 22 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб». В обґрунтування заяви
представник заявника посилався на те,
що на примусовому виконанні у відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області перебуває
виконавчий лист 2а-78/11, виданий 24 лютого
2014 року Орджонікідзевським районним
судом міста Маріуполя про зобов'язання
ГУ ПФУ в Донецькій області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
як інваліду війни І групи, відповідно
до ст. 22 Закону «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» у розмірі 4-х мінімальних пенсій
за віком з 1 листопада 2010 року.
Зазначений виконавчий лист виконано
боржником в частині здійснення
нарахування пенсії, бо згідно
повідомлення боржника стягувачу
підлягає сплаті заборгованість в сумі
15655,41 грн. за рахунок коштів Державного
бюджету України. Зазначено при цьому,
що у видатках на бюджетний 2014 рік не
передбачено витрати на нараховані
стягувачу виплати, а кошти пенсійного
фонду України не включаються до складу
Державного бюджету. При цьому судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
видів рішень, за якими на підставі
Закону «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» держава
гарантує виконання рішення суду, де
боржником є державний орган, бо до
таких рішень за цим Законом
відносяться рішення саме про стягнення
коштів. Внаслідок цього
унеможливлюється виконанням постанови
ВАСУ від 16 січня 2014 року без зміни
способу її виконання. На підставі
переліченого державний виконавець
просив суд провести заміну способу та
порядку виконання судового рішення від
16 січня 2014 року, за яким було
зобов'язано ГУ ПФУ в Донецькій області
провести виплату пенсії ОСОБА_1, як
інваліду війни 1 групи, в розмірі 4-х
мінімальних пенсій за віком з 1
листопада 2010 року, встановивши спосіб
та порядок, за яким необхідно стягнути
з ГУ ПФУ України в Донецькій області за
рахунок коштів державного бюджету
України на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті пенсії в
сумі 15655,41 грн.

Представники заявника до суду не
з'явились, надавши суду клопотання з
проханням вирішити вказану заяву у
відсутність представника державної
виконавчої служби.

Зацікавлена особа, ОСОБА_1, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи, до судового
засідання на розгляд справи не з'явився
за невідомих суду причин.

Представник зацікавленої особи, ГУ ПФУ
в Донецькій області, Матвійчук Н. Є., в
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення заяви державного
виконавця, посилаючись на письмові
заперечення.

За письмовими запереченнями
вбачається, що не визнаючи вимоги
державного виконавця, представники ГУ
ПФУ в Донецькій області вказували, що
ними було виконано постанову Вищого
адміністративного суду України від 16
січня 2014 року, оскільки було здійснено
перерахунок пенсії ОСОБА_1, як інваліду
І групи, в розмірі 4-х мінімальних
пенсій за віком за період з 1 листопада
2010 року по 22 липня 2011 року, за яким
ОСОБА_1 передбачена доплата в сумі 15655,41
грн., яка буде виплачена за умови
фінансування з Державного бюджету
України. Представники зацікавленої
особи вказували, що тимчасова
відсутність коштів на рахунках не
свідчить про неможливість виконання
вказаного судового рішення, тому
відсутні підстави для задоволення
заяви державного виконавця, оскільки
ст. 23 Бюджетного кодексу України
передбачає, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Вказували також, що заява про заміну
способу виконання рішення шляхом
стягнення коштів з ГУ ПФУ в Донецькій
області є фактично новими позовними
вимогами, які не були розглянуті у
справі раніше.

Вислухавши представника ГУ ПФУ в
Донецькій області, дослідивши
матеріали справи, суд вважає подану
заяву державного виконавця такою, що не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою або за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення чи заміну
способу і порядку виконання.

Згідно ст. 263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. При цьому
суд у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Суд в судовому засіданні встановив, що
за постановою Вищого
Адміністративного Суду України від 16
січня 2014 року було задоволено
касаційну скаргу ОСОБА_1 частково,
постанову Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 15
листопада 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2012 року було скасовано,
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково
шляхом зобовязання ГУ ПФУ України в
Донецькій області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
як інваліду війни першої групи,
відповідно до ст. 22 Закону «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» в розмірі 4-х мінімальних пенсій
за віком, з 1 листопада 2010 року.

За вказаним судовим рішенням від 16
січня 2014 року Орджонікідзевським
районним судом міста Маріуполя 24
лютого 2014 року був виданий виконавчий
лист ОСОБА_1

За інформацією з ГУ ПФУ в Донецькій
області від 24 квітня 2014 року
вбачається, що за постановою
державного виконавця від 4 квітня 2014
року про відкриття виконавчого
провадження боржником за вказаним
виконавчим листом № 2а-78/11 було
проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за
період з 1 листопада 2010 року по 22 липня
2011 року, за яким доплата різниці до
пенсії стягувачу складає 15655,41 грн., та
яка буде виплачена за умови
відповідного фінансування.

Таким чином суд встановив, що виконання
постанови суду від 16 січня 2014 року
неможливе через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Згідно до ст. 51 Бюджетного Кодексу
Україні розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
проводять видатки тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції
України виключно законом про Державний
бюджет України, визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» грошові кошти на зазначені у
постанові суду від 16 січня 2014 року
виплати не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» кошти
Пенсійного Фонду не включаються до
складу Державного бюджету України.

Згідно ст. 73 зазначеного Закону
забороняється використання коштів
Пенсійного Фонду на цілі, не
передбачені цим Законом.

За ст. 2 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

За ст. 7 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
виконання рішень суду про зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за якими є державний орган,
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом.

Суд встановив, що Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» передбачена гарантія
держави виконати такі рішення суду, як
рішення про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є державний
орган.

Згідно до Інформаційного листа Вищого
Адміністративного Суду від 13 червня 2013
року № 846/12/13-13, на який у своїй заяві про
заміну способу та порядку виконання
судового рішення посилається
державний виконавець, було зазначено,
що в зв'язку з набранням чинності
Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» виникли
труднощі з виконанням судових рішень,
ухвалених у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, бо відповідно
до ст. 2 цього Закону держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу. На підставі
переліченого зауважено, що зміни у
правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, яким не
передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, що є
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення, що можливо після виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат, розмір яких виникає під час
виконання судового рішення.

Натомість відповідно до
Інформаційного листа Вищого
Адміністративного Суду від 11 лютого 2014
року № 173/11/14-14 було на підставі змін у
чинному законодавстві України
відкликано лист ВАСУ від 13 червня 2013
року № 846/12/13-13.

Таким чином суд відхиляє посилання
державного виконавця на лист ВАСУ від 13
червня 2013 року, як на доказ
необхідності задоволення поданої ним
заяви.

Суд натомість зазначає, що за п. 2 ч. 4 ст.
105 КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень - прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд на
підставі ч. 2 ст. 162 КАС України може
прийняти постанову, крім іншого, про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Таким чином суд дійшов того, що зміна
способу та порядку виконання судового
рішення, як захід виконання судового
рішення, є відмінним від позовної
вимоги, як виду захисту порушених прав
позивача.

За таких встановлених в судовому
засіданні обставин, враховуючи
зазначені норми права, суд прийшов до
переконання, що державний виконавець
фактично просить не змінити спосіб
виконання постанови суду від 16 січня 2014
року, для чого законних підстав немає, а
просить прийняти судове рішення по
суті позовних вимог шляхом вирішення
додаткової позовної вимоги про
стягнення коштів, що, однак, не було
предметом розгляду адміністративного
суду при прийнятті постанови від 16
січня 2014 року.

На підставі переліченого заява
державного виконавця про заміну
способу та порядку виконання рішення
суду від 16 січня 2014 року за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області про зобовязання провести
перерахунок та виплату пенсії не
підлягає задоволенню, оскільки
виходить за рамки розглянутих
адміністративним судом позовних вимог.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Донецькій області про заміну способу
та порядку виконання рішення суду від 16
січня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області про
зобовязання провести перерахунок та
виплату пенсії - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом
подачі апеляційної скарги до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя