Справа № 826/13150/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»
та ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 жовтня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до Відділу державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»,
- про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м.
Києві, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_4, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»,
та просив визнати протиправними дії
відповідача щодо передачі на примусову
реалізацію квартири АДРЕСА_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 жовтня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_4 та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
подали апеляційні скарги, в яких
просили постанову суду першої
інстанції змінити, виключивши з
мотивувальної частини постанови
висновки суду, що, на їх думку, не
відповідають обставинам справи. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, а висновки,
викладені ним в оскаржуваній
постанові, є хибними.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
Постановою державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві від 24.02.2011
відкрито виконавче провадження №24706494
з примусового виконання виконавчого
напису №172, виданого 02.02.2011 Приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
коштів у розмірі 327658,89 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві від 17.02.2012
відкрито виконавче провадження №31244537
з примусового виконання виконавчого
листа №2-775, виданого 17.09.2011
Голосіївським районним судом м. Києва,
про стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_9 220820,18 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві від 28.02.2012
об'єднано виконавче провадження
№31244537та №24706494 у зведене виконавче
провадження №31707059.

06 Серпня 2012 pоку державним виконавцем в
присутності понятих та представника
боржника складено Акт опису й арешту
майна боржника ОСОБА_5, а саме, квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 30,88 кв. м.

За наслідками проведення ТОВ
«Українська експертна группа»
експертної оцінки арештованого майна -
квартири АДРЕСА_1, складено Звіт з
незалежної оцінки майна (від 06.09.2012 за
вих. №10538). Так згідно з Висновком
вартість квартири АДРЕСА_1 складала
244407,00 грн.

16 Жовтня 2012 року копія вказаного вище
висновку була отримана ОСОБА_5

Не погодившись з вищевикладеним
експертним висновком ОСОБА_5 направив
на адресу Відділу державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції у м.Києві
заперечення щодо результатів
незалежної оцінки майна, в яких
містилася вимога про призначення
рецензування оцінки.

05 Серпня 2013 року позивач отримав копію
протоколу проведення прилюдних торгів.
При цьому позивач стверджує, що не був
повідомлений: ні про результати
розгляду заперечень на звіт, ні про
результати оцінки нерухомого майна, ні
про результати повторної оцінки майна,
проведеної експертом з метою
виправлення недоліків, зазначених в
рецензії на звіт про оцінку майна, ні
про час та місце проведення прилюдних
торгів, а також про стартову ціну, за
якою буде реалізовуватися належне йому
майно.

Вважаючи порушеними свої законні права
та інтереси позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві не було
вчинено протиправних дій щодо передачі
на примусову реалізацію належної
ОСОБА_5 на праві власності квартири
АДРЕСА_1.

Серед іншого, суд першої інстанції
дійшов наступних висновків:

«Враховуючи відсутність в матеріалах
справи доказів оголошення про
проведення прилюдних торгів з
реалізації квартири АДРЕСА_1,
призначених на 26.06.2013, суд приходить до
висновку, що таке оголошення не
розміщувалось на відповідному
веб-сайті.»;

«Оскільки зазначені вище повідомлення
про проведення прилюдних торгів,
призначених на 26.06.2013 та на 25.07.2013,
направлялись не за адресою, за якою
зареєстрований позивач, суд приходить
до висновку, що ОСОБА_5 не був належним
чином повідомлений про проведення
зазначених прилюдних торгів»;

«Враховуючи те, що зазначені вище
порушення (нерозміщення на
відповідному веб-сайті оголошення про
проведення прилюдних торгів з
реалізації квартири АДРЕСА_1,
призначених на 26.06.2013; неповідомлення
належним чином ОСОБА_5 про проведення
прилюдних торгів, призначених на 26.06.2013
та на 25.07.2013) вчиненні не ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві, а ТОВ
«Укрспецторг Групп» суд приходить до
висновку, що в даному випадку
відповідачем не допущено
протиправності дій».

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Таким чином, перегляду в апеляційному
порядку підлягають лише наведені вище
висновки суду першої інстанції, які
стали підставою для звернення третіх
осіб з даними апеляційними скаргами.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого.

В адміністративному судочинстві, на
відміну від цивільного та
господарського судочинства, діє
принцип офіційності, який полягає в
активній позиції суду щодо з'ясування
всіх обставин у справі (ч. ч. 4, 5 ст. 11, ч. 2
ст. 69, ч. 5 ст. 71 КАС України).

Ця особливість випливає із специфіки
завдань адміністративного судочинства
(ч. 1 ст. 2 КАС України) і, зокрема,
покладає на адміністративний суд
обов'язок самому вживати заходи щодо
встановлення реального змісту спірних
правовідносин, з'ясування питання про
склад осіб, які братимуть участь у
справі (заміни неналежної сторони,
необхідності участі в справі другого
відповідача), визначення предмету та
засобів доказування, встановлення
належного способу захисту порушеного
права чи встановлення компетенції.

Зокрема, принцип офіційності, як
обмеження змагальності, проявляється у
тому, що: суд визначає обставини, які
необхідно встановити для вирішення
спору; з'ясовує, якими доказами сторони
можуть обґрунтовувати свої доводи чи
заперечення щодо цих обставин (пункти 3
і 4 частини четвертої статті 111 КАС
України); при потребі суд з власної
ініціативи виявляє і витребовує
докази, яких, на його думку, не вистачає
(частини четверта і п'ята коментованої
статті, частина четверта статті 65,
частина п'ята статті 71, пункти 1 і 3
частини другої статті 110 КАС України);
суд може визнати обов'язковим з'явлення
сторони чи третьої особи, якщо є
необхідність заслухати її особисто
(пункт 2 частини другої статті 110, стаття
120 КАС України); суд може визнати за
необхідне дослідити докази щодо
обставин, які визнаються сторонами,
якщо у нього існує сумнів щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання (частина
третя статті 72 КАС України); під час
допиту свідка суд може задавати йому
питання в будь-який час, а не лише після
закінчення допиту особами, які беруть
участь у справі, як це заведено у
цивільному судочинстві (частина восьма
статті 141 КАС України).

Як вбачається з постанови суду першої
інстанції, а саме із сорок восьмого
абзацу оскаржуваного рішення, суд
дійшов висновку про те, що
«….оголошення про проведення
прилюдних торгів з реалізації квартири
АДРЕСА_1, призначених на 26.06.2013 не
розміщувалось на відповідному
веб-сайті…»

Разом з тим, дана обставина у судовому
засіданні не досліджувалась, жодні
докази на її підтвердження від сторін
не витребовувались.

В свою чергу, в ході апеляційного
перегляду справи, було встановлено, що
дане твердження не відповідає
обставинам справи та спростовується
копією роздруківки з офіційного сайту
«Система реалізації конфіскованого та
арештованого майна» (т.2, а.с.7).

Крім того, в абзаці п'ятдесят другому,
суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що повідомлення про проведення
прилюдних торгів, призначених на 26.06.2013
та на 25.07.2013, направлялись не за адресою,
за якою зареєстрований позивач, з
огляду на що в абзаці п'ятдесят
третьому суд дійшов висновку про
наявність порушень законодавства з
боку ТОВ «Укрспецторг Групп».

В контексті наведеного вище, суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне:

Спірні правовідносини регулюються
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим Наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
за №68/5. Однак, його положеннями не
передбачено обов'язку організації, що
проводить прилюдні торги, робити
запити щодо реєстрації останнього
місця проживання боржника.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 КАС
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

За приписами ч.3 ст.50 КАС України
відповідачем в адміністративній
справі є суб'єкт владних повноважень,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, вийшовши за межі позовних
вимог та встановивши наявність
порушень законодавства з боку ТОВ
Укрспецторг Групп», суд першої
інстанції порушив наведені вище норми
процесуального права.

Згідно ст.159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального
права при дотриманні норм
процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши в сукупності норми
процесуального права, обставини справи
та доводи апеляційних скарг, колегія
суддів дійшла висновку про допущення
порушень судом першої інстанції норм
процесуального права, що не призвели до
неправильного вирішення справи, однак
є підставою до задоволення апеляційних
скарг та його зміни, відповідно до ч.1
ст.201 КАС України, шляхом виключення
спірних висновків.

Керуючись ст.ст.160, 167, 197, 198, 201, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг групп» та ОСОБА_4
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 жовтня 2013 року
змінити, виключивши з мотивувальної
частини сорок восьмий, п'ятдесят другий
та п'ятдесят третій абзаци.

В решті постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 жовтня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя

Желтобрюх І.Л.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.