Справа № 760/14594/14-а
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-649/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної
О.М.

при секретарі - Назарчук
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправною та
скасування постанови у справі про
порушення митних правил ,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2014 року позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправною та
скасувати постанову Київської
міжрегіональної митниці Мідноходів по
справі про порушення митних правил №
0289/10000/14 від 25.06.2014 р. про притягнення до
адміністративної відповідальності та
провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що 25.06.2014 року
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів в особі заступника
начальника Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів Білецького А.А. було
ухвалено постанову в справі про
порушення митних правил № 0289/10000/14.

Згідно даної постанови уповноважену на
роботу з митницею ТОВ «ФОРТЕ ДЖЕНЕРАЛ»
ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні
порушення митних правил передбачених
ст. 485 Митного кодексу України і
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків
від різниці митних платежів, що
становить 1 056 302,73 грн.

Позивач вважає, що дана постанова є
незаконною та ухвалена в порушення
вимог чинного законодавства.

Зазначає, що висновок експертизи №
199 від 27.05.20І4 р. Спеціалізованої
лабораторії з питань експертизи та
досліджень Міндоходів України, який
став однією із підстав для складення
протоколу про порушення митних правил
є неналежним доказом, оскільки він був
складений з порушенням норм чинного
законодавства та без належного
дослідження об'єкту експертизи, а
значить його результати не можуть
братись до уваги.

Крім того, позивач зазначає, що митні
органи приймаючи відповідну ВМД
100270000/2013/196791 та приймаючи рішення про
випуск задекларованого товару у
вільний обіг не мали жодних претензій
або питань стосовно заявленого коду
УКТ ЗЕД 8432 29 10 00.

Також, позивач вважає, що органи
доходів і зборів не мали правових
підстав накладати адміністративне
стягнення за порушення митних правил,
виходячи з того, що вже минуло більше
ніж шість місяців з дня, коли було
вчинено правопорушення.

Позивач вважає, що в її діях відсутній
склад правопорушення передбаченого ст.
485 МК України, а тому просила позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на
його безпідставність та
необґрунтованість, надав до суду
письмові заперечення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.03.2013 року на
митному посту «Столичний» (м. Київ, вул.
Новопирогівська, 58) Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
ОСОБА_1, декларантом ТОВ «Форте
Дженерал» (код ЄДРПОУ 37395|863,
місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул.
Магнітогорська, буд. 1, к. 207), за
електронною митною декларацією №
100270000/2013/196791 в митному режимі ІМ 40 ДК за
кодом 8432 29 10 00 (ставка мита 0%), згідно
УКТЗЕД, було заявлено товар «машини
сільськогосподарські для оброблення
ґрунту, в яких ходова частина і робоча
частина утворюють єдиний нероздільний
блок»: бензинові культиватори: HSD1G-80B - 252
шт.; HSD1G-105G - 210 шт., дизельні
культиватори: HSDIG-135 - 336 шт.: HND1G-I35E - 336 шт.,
який надійшов із Китаю на адресу ТОВ
«Форте Дженерал».

На виконання наказу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів №
64 від 17.02.2014 pоку, з метою перевірки
інформації, викладеної у доповідній
записці управління митної вартості,
класифікації товарів та заходів
регулювання ЗЕД про факти можливої
неправильної класифікації товарів
згідно УКТЗЕД за оформленою митною
декларацією № 100270000/2013/196791, було
проведено службову перевірку та
надалі, згідно наказу № 166 від 29.04.2014, -
службове розслідування щодо
правильності класифікації товарів,
поданих до митного оформлення, згідно
УКТЗЕД.

За результатами проведення митної
перевірки було встановлено, що
культиватори HSD1G-305G - 210 шт., HSD1G-135 - 336 шт.;
HSD1G-I35E - 336 шт. необхідно класифікувати в
товарній підкатегорії 8701 10 00 00 згідно з
УКТЗЕД із ставкою мита 10%, так як
зазначені моделі культиваторів
являють собою трактори, що керуються
водієм, який іде поруч.

Дані відомості були встановлені
висновком експерта Спеціалізованої
лабораторії з питань експертизи та
досліджень Міндоходів від 27.05.2014 року №
199, який був наданий на запит
митниці.

Вбачається, що даний висновок мітить
вичерпний перелік використаних джерел,
а саме: пояснення до Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
затверджені наказом Міндоходів від
14.01.2014 року № 15 та сайт мережі Інтернет.

Разом з тим, ст. 352 МК України
встановлює, чіткий перелік матеріалів,
які можуть бути використані для
підготовки висновків: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки;
судові рішення; отримані від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджені
відомості щодо вартісних, кількісних
або якісних характеристик, Країни
походження, складу та інших
характеристик, які мають значення дня
оподаткування товарів, їх ввезення
(пересилання) на митну територію
України або на територію вільної
митної зони чи вивезення (пересилання)
за межі митної території України або
території вільної митної зони, які
відрізняються від задекларованих під
час митного оформлення; інші матеріали,
отримані в порядку та спосіб,
передбачені цим Кодексом або іншими
законами України.

Тобто, виходячи з норм ст. 352 МК України,
можна зробити висновок, що матеріали з
мережі Інтернет не можуть братися до
уваги для підготовки висновків.
Додаткових документів, що охоплював
предмет вказаного вище експертного
дослідження, митним органом не
надавалося та не досліджувалося.

З огляду на викладене, вказаний
висновок № 199 від 27.05.2014 року є
таким, що складений без належного
дослідження об'єкту експертизи, а тому
не може вважатися належним та
допустимим доказом у справі.

В свою чергу висновок № 199 від
27.05.2014 року було покладено в основу
постанови № 0289/10000/14 від 25.06.2014 року, в
якій були встановлені ознаки порушення
митних правил ОСОБА_1, передбачених
ст.485 Митного кодексу України, при
митному оформленні вантажу за ВМД від
30.03.2013 р. № 100270000/2013/196791 та щодо
здійснення дій, спрямованих на
зменшення розміру митних платежів, а
саме заявлення в митній декларації
неправдивих відомостей, необхідних для
визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вважає, що висновок про виявлення
факту правопорушення митних правил, що
є підставою для порушення справи про
порушення митних правил, повинен
робитись виключно за умови достатності
даних, що вказують на наявність складу
правопорушення, елементом якого є
винні дії суб'єкта правопорушення.

Такі дані можуть бути отримані тільки
за результатами всебічного аналізу
обставин митного оформлення і
ретельної перевірки дій під час цього
процесу як з боку декларанта, так і з
боку працівників митного органу, що
беруть у ньому участь.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено,
що декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Відповідно до ст.ст.265, 266 МК України
декларант за встановленою законом
формою зобов'язаний здійснити
декларування товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
відповідно до порядку, встановленого
цим Кодексом, надати органу доходів і
зборів передбачені законодавством
документи і відомості, необхідні для
виконання митних формальностей,
сплатити митні платежі або забезпечити
їх сплату відповідно до розділу X цього
Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України з моменту
прийняття органом доходів і зборів
митної декларації вона є документом, що
засвідчує факти, які мають юридичне
значення, а декларант або уповноважена
ним особа несе відповідальність за
подання недостовірних відомостей,
наведених у цій декларації.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно - правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ПП «Будпостач» звернулось до
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз з метою
проведення товарознавчого
дослідження бензинових та дизельних
культиваторів торгової марки FORTE, а
саме - HSD1G-80B, HSD1G-105G, HSD1G-105, HSD1G-105E, HSD1G- 135,
HSD1G-135E та визначення відповідного коду
задекларованих товарів, при цьому було
надано всю технічну документацію.

Згідно висновку КНДІСЕ № 6730-66735/14-54 від
10.06.2014 року вбачається, що вказані
культиватори відповідають товарній
позиції «Машини сільськогосподарські,
садові, або лісогосподарські для
підготовки або оброблення ґрунту;
котки для газонів або спортивних
майданчиків» (код 8432 29 10 00, ставка мита
0%).

Проте, даний висновок не був прийнятий
до уваги працівниками Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
хоча був виконаний з дотриманням норм
чинного законодавства та з належним
дослідження об'єкту експертизи.

З огляду на дані обставини, суд вважає,
що заявлені позивачем в митній
декларації № 100270000/2013/196791 відомості та
подані документи щодо застосування
коду УКТ ЗЕД 8432 29 10 00, узгоджуються з
вимогами чинного законодавства.

Суд погоджується, що виходячи з вимог ч.
2 ст. 69 МК України визначено, що митні
органи здійснюють контроль
правильності класифікації товарів,
поданих до митного оформлення, згідно з
УКТ ЗЕД. Згідно з ч. 4 цієї ж статті
Кодексу у разі виявлення під час
митного оформлення товарів або після
нього порушення правил класифікації
товарів митний орган має право
самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до пункту 4 Розділу І
«Загальні положення» Порядку роботи
відділу митних платежів, підрозділу
митного оформлення митного органу та
митного поста при вирішенні питань
класифікації товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012 року № 650,
відділ митних платежів митниці
здійснює контроль правильності
класифікації задекларованих або
оформлених товарів.

Пунктом 25 Розділу III «Контроль
правильності класифікації товарів і
прийняття Рішень, порядок взаємодії з
ПМО, митним постом» вказаного Порядку
встановлено, що на запити інших
підрозділів митного органу відділ
митних платежів готує роз'яснення щодо
класифікації товарів у формі службової
записки за підписом керівника відділу
митних платежів або особи, яка виконує
його обов'язки.

Між тим, згідно з ч.6,7 ст.69 МК України
штрафи та інші санкції за несплату
митних платежів та за порушення,
виявлені у зв'язку з неправильною
класифікацією товарів, застосовуються
митними органами виключно у разі, якщо
прийняте митним органом рішення і
класифікацію цих товарів у складному
випадку було прийнято на підставі
поданої заявником недостовірних
документів, наданої ним недостовірної
інформації та/або внаслідок ненадання
заявником всієї наявної у нього
інформації, необхідної для прийняття
зазначеного рішення, що суттєво
вплинуло на характер цього рішення.
Рішення митних органів щодо
класифікації товарів для митних цілей
обов'язковими.

Такі рішення митних органів щодо
класифікації товарів для митних цілей
є обов'язковими та оприлюднюються у
встановленому законодавстві порядку. У
разі незгоди з рішенням митного органу
щодо класифікації товару декларант або
уповноважена ним особа має право
оскаржити це рішення у встановленому
законом порядку.

Разом з тим, що стосується документів,
поданих до митного оформлення, то
сумніви у їх достовірності та не
надання в повному обсязі митним
органом не виказувались.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 69 МК
України під складним випадком
класифікації товару розуміється
випадок, коли у процесі контролю
правильності заявленого декларантом
або уповноваженою ним особою коду
товару виникають суперечності щодо
тлумачені положень УКТ ЗЕД, вирішення
яких потребує додаткової інформації,
спеціальних знань проведення
досліджень тощо.

Отже, під час оформлення товарів по
митній декларації №100270000/2013/196791 мав
місце складний випадок в розумінні ч.5
ст.69 МК при тлумаченні положень УКТЗЕ
щодо кодів задекларованих товарів. Але
якщо коди товарів УКТ ЗЕД можуть
викликати суперечності щодо
визначення товару, який під ними
закодований, то в такому випадку
необхідно проводити додаткові
дослідження із залученням
спеціалістів зі спеціальними знаннями.

Як зазначено вище, висновком
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 10.06.2014
року за № 6730-66735/14-54 підтверджено
відповідність зазначення позивачем
коду товару, а саме 8432 29 10 00.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 3 МК
України передбачено, що у разі якщо
норми законів України чи інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи допускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків підприємств і
громадян, які переміщують товари,
транспортні засоби комерційного
призначення через митний кордон
України або здійснюють операції з
товарами, що перебувають під митним
контролем, чи прав та обов'язків
посадових осіб митних органів,
внаслідок чого є можливість прийняття
рішення як на користь таких
підприємств та громадян, так і на
користь митного органу, рішення
повинно прийматися на користь
зазначених підприємств і громадян.

Згідно із ст. 495 МК України доказами у
справі про порушення митних правил є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку
встановлюються наявність або
відсутність порушення митних правил,
винність особи у його вчиненні та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши надані
докази, суд вважає, що доводи позивача є
обґрунтованим, а тому приходить до
висновку, що оскаржувана постанова не
відповідає нормам діючого
законодавства, не забезпечена
належними та допустимими доказами, які
б давали підстави для притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності, а тому позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.531 МК України
підставами для скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення за порушення митних правил
або про припинення провадження у
справі про порушення митних правил є, в
тому числі, відсутність у діях особи,
яка притягується до відповідальності,
ознак порушення митних правил;
необ'єктивність або неповнота
провадження у справі або
необ'єктивність її розгляду;
невідповідність викладених у
постанові висновків фактичним
обставинам справи; обмеження прав
учасників провадження у справі про
порушення митних правил та її розгляду;
неправильна або неповна кваліфікація
вчиненого правопорушення.

Таким чином, за вказаних обставин
викладені у постанові висновки не
відповідають фактичним обставинам
справи, тому оскаржувана постанова має
бути скасована із закриттям
провадження у справі про порушення
митних правил за відсутності складу
адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
позову в повному обсязі.

Разом з тим, суд не приймає до уваги
посилання позивача на те, що
адміністративне стягнення було
накладено на ОСОБА_1 пізніше, ніж через
шість місяців з дня вчинення
правопорушення, виходячи з того, що
дане правопорушення є триваючим, а
адміністративне стягнення за
порушення митних правил відповідно до
ст. 485 МК України може бути накладено не
пізніше, ніж через шість місяців саме з
дня виявлення цих правопорушень, що
передбачено ст. 467 МК України.

Керуючись ст.ст. 3, 69, 257, 264-266, 467, 485, 495,
529-531 МК України, ст.ст. 2, 7, 9, 11, 69-72, 94, 97,
158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1, задовольнити.

Постанову Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів від 25.06.2014 року у
справі про порушення митних правил №
0289/10000/14 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу
України та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу скасувати та провадження у
справі закрити за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя: