Справа № 815/2251/14
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2251/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Катаєва Е. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.

секретаря Жукової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Південної
митниці Міндоходів, «Торгового дому
«Пальміра» дочірнього підприємства
компанії «Палма Груп С.А.» /Швейцарія/
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом «Торгового дому «Пальміра»
дочірнього підприємства компанії
«Палма Груп С.А.» /Швейцарія/ до
Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби в Одеській
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2014р. «Торговий дім «Пальміра»
дочірнє підприємство компанії «Палма
Груп С.А.» /Швейцарія/ (надалі ТД
«Пальміра») звернулося до суду з
адміністративним позовом до Південної
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№500060006/2014/00008; визнання протиправними
дій щодо корегування митної вартості
товарів та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
№500060006/2014/000004/1 від 10.02.2014 року;
зобов'язання повернути з Державного
бюджету надмірно сплачені грошові
кошти у розмірі 255684,21грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 06.06.2014р.
позов задоволений частково; скасовано
картку відмови Південної митниці в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №500060006/2014/00008 від 10.02.2014
року; скасовано рішення Південної
митниці №500060006/2014/000004/1 від 10.02.2014 року
про корегування митної вартості
товарів; в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі
судовим рішенням, сторони подали
апеляційні скарги. Південна митниця
Міндоходів просить постанову суду
скасувати та ухвалити нову про відмову
у задоволенні позовних вимог. ТД
«Пальміра» просить постанову суду
скасувати та ухвалити нову про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційних скарг,
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційних
скарг, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
17.09.2013 року позивачем укладений з
компанією «Mewaholeo Industries Sdn.Bhd» (Малайзія)
контракт №SIN/UKR-13 на поставку продуктів
за ціною у доларах США на умовах
СІF-Одеса, Україна. Згідно додатку
поставляється кокосова олія (RBD Coconut Oil)
109,5 МТ за ціною 1200USD/MT. /а.с.24-27/

Відповідно до зазначеного контракту в
Україну прибула партія вантажу, яку
позивач задекларував за ВМД
№500060006/2014/000240 від 03.02.2014 року. Митна
вартість товару відповідно до ст.266
Митного кодексу України визначена за
першим методом: за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції).

Південна митниця відмовила позивачу в
митному оформленні та пропуску
товарів, про що 10.02.2014 року складена
картка відмови в митному оформленні
випуску товарів №500060006/2014/00008. /а.с.8-9/

Крім того, Південна митниця прийняла
10.02.2014 року рішення про коригування
митної вартості товарів № 500060006/2014/000004/1
від 10.02.2014 року, згідно якого визначила
вартість вантажу - рафінована вибілена
і дезодорована натуральна кокосова
олія RBD Coconut Oil, 109500кг за ціною 2,25 дол. США
за кг на суму 246375 доларів США. Митна
вартість визначена другорядним
методом - за ціною договору щодо
ідентичних товарів. /а.с.11-12/

Згідно з ч.4 ст.54 Митного кодексу
України, митний орган під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний випускати у вільний обіг
товари, що декларуються, зокрема, у разі
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням митного органу про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному митним органом
відповідно до частини сьомої статті 55
цього Кодексу.

Відповідно до ст.306 Митного кодексу
України способом забезпечення сплати
митних платежів є, зокрема, фінансові
гарантії. Відповідно до ч.1 ст.308 Митного
кодексу України розмір фінансової
гарантії визначається митним органом
виходячи з суми митних платежів, що
підлягає сплаті при випуску товарів
для вільного обігу на митній території
України або при вивезенні товарів за
межі цієї території у митному режимі
експорту. Статтею 309 встановлено, що
забезпечення сплати митних платежів
фінансовою гарантією здійснюється у
формах: - надання фінансової гарантії,
виданої гарантом (гарантія, що
надається у вигляді документа); -
внесення коштів на відповідний рахунок
або в касу митного органу (грошова
застава).

Згідно з ст.310 Митного кодексу України
фінансові гарантії надаються митним
органам, зокрема, під час декларування
товарів до митних режимів, що
передбачають сплату митних платежів
або передбачають перебування товарів
під митним контролем до моменту
закінчення дії відповідного митного
режиму. Фінансові гарантії надаються: -
у вигляді документа; - у вигляді
внесення декларантом, уповноваженою
ним особою, перевізником або гарантом
грошової застави на відповідний
рахунок митного органу.

Для випуску товарів у вільний обіг «ТД
"Пальміра" подало нову митну декларацію
№500060006/2014/000319 з урахуванням рішення про
коригування митної вартості /а.с.14-15/ та
на підставі ч.7 ст.55 Митного кодексу
України сплатило митні платежі згідно
митної вартості, надавши фінансову
гарантію на різницю між сумою митних
платежів визначеною декларантом та
сумою платежів обчисленою митним
органом, тому 11.02.2014 року товар був
випущений у вільний обіг.

Згідно зі ст.53 Митного кодексу України
у випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 Митного
кодексу України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч.1ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний: 1)
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 2) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана; 3) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування; 4)
випускати у вільний обіг товари, що
декларуються: у разі визнання митним
органом заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю; у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
Х цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої статті 55 цього Кодексу.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Відповідно до ст.55 Митного кодексу
України, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом; 4) обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
Х цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що в оскаржуваному
рішенні митниці не зазначено яку саме
розбіжність в ціні товару було
встановлено митним органом. Проте
тільки наявність такої розбіжності є
підставою для вимоги митним органом у
декларанта надання додаткових
документів.

Адже, відсутність в експортній
декларації J33-2-11006117/13 від 18.11.2013 року
посилання на реквізити
зовнішньоекономічного договору
№SIN/UKR-13 від 17.09.2013 року, також наявність
в п.6 договору положень про зобов'язання
продавця надати покупцю повний пакет
розрахунків, сертифікатів якості,
сертифікату аналізу, не свідчіть про
наявність розбіжностей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

При цьому, відповідачем не встановлено
наявності жодного застереження,
визначеного у ч.2 ст.58 МК України, що
виключають можливість застосування
основного методу визначення митної
вартості товарів. Витребування під час
визначення митної вартості товару
сертифікатів якості, сертифікату
аналізу з посиланням на п.6 контракту не
є виправданим, оскільки не впливає на
розрахунок митної вартості товару.

На підтвердження ціни товару
визначеної сторонами контракту, в
матеріалах справи міститься довідка
Одеської регіональної
торгово-промислової палати від 05.02.2014р.
щодо ціни товару, прас-лист, лист
виробника щодо витрат та собівартості
продукції. /а.с.13,31,32/

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку про
скасування картки відмови та рішення
про коригування митної вартості
товарів.

Разом з тим питання контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості, як і визначення методу
її обчислення у встановленому законом
порядку в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відносяться до
виключної компетенції митних органів.
Тому суд першої інстанції,
обґрунтовано встановивши
протиправність рішень митного органу
про визначення митної вартості товару
за тим чи іншим методом, не вправі
підміняти митний орган, стягуючи з
державного бюджету надмірно сплачену з
такої вартості суми мита та ПДВ,
фактично визначаючи при цьому інший
метод обчислення митної вартості.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
часткове задоволення позовних вимог,
оскільки позовні вимоги в частині
стягнення з державного бюджету на
користь підприємства суми надмірно
сплаченого мита та ПДВ не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, оскільки суд
першої інстанції вірно застосував
норми матеріального закону та вирішив
справу по суті правильно, тому
постанова суду першої інстанції в
порядку ст.200 КАС України підлягає
залишенню без змін, а апеляційні скарги
- залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Південної митниці
Міндоходів, «Торгового дому «Пальміра»
дочірнього підприємства компанії
«Палма Груп С.А.» /Швейцарія/ - залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
06 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі.

Головуючий:
А.В. Крусян

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
О.І. Шляхтицький