Справа № 822/1776/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1776/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К. при секретаріДехтярук В.В. за
участі: представника позивача
представника відповідачаОСОБА_3,
Циганюка І.М.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_5 с. В'язовець Білогірського
району Хмельницької області до
Головного управління Держземагенства
у Хмельницькій області про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить визнати
протиправною відмову Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області, викладену у
листі № 10-05-09/12528 від 28.11.2013 року щодо
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності орієнтовною
площею 90,0002 га з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства за межами
населених пунктів Миклашівської
сільської ради Білогірського району
Хмельницької області, та зобов'язати
Головне управління Держземагенства у
Хмельницькій області надати ОСОБА_5
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності
орієнтовною площею 90,0002 га з метою
подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства за
межами населених пунктів
Миклашівської сільської ради
Білогірського району Хмельницької
області.

Свій позов позивач мотивує тим, що він
звернувся до відповідача з заявою про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності за межами
населених пунктів з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства.

Позивач 28.11.2013 року отримав відповідь в
якій відповідач повідомив позивача про
те, що йому відмовлено у наданні
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Відмова мотивована тим, що в ході
розгляду клопотання встановлена
відсутність необхідних документів.

Також відповідач зазначив, що надані
позивачем графічні матеріали не дають
можливості встановити бажане місце
розташування земельної ділянки,
зокрема відсутня прив'язка до
населеного пункту.

Позивач вважає таку відмову
протиправною, оскільки при зверненні
до відповідача з відповідним
клопотанням від 07 серпня 2013 року про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
тієї ж земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності за межами
населених пунктів з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства він отримав
відмову в якій вказано, що на дану
земельну ділянку надано дозвіл іншій
особі.

При зверненні позивача до відповідача
з проханням надати копію наказу про
надання дозволу іншій особі, позивач
отримав відповідь про те, що такий
наказ відсутній.

Таким чином наведеним спростовується
причина відмови викладена в листі від
28.11.2013 року.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню.

Позивач в судове засідання не прибув,
хоча був належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, пояснивши суду, що позивач
звернувся до відповідача з заявою про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності за межами
населених пунктів з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства.

Позивач 28.11.2013 року отримав відповідь в
якій відповідач повідомив позивача про
те, що йому відмовлено у наданні
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Відмова мотивована тим, що в ході
розгляду клопотання встановлена
відсутність необхідних документів.

Також відповідач зазначив, що надані
позивачем графічні матеріали не дають
можливості встановити бажане місце
розташування земельної ділянки,
зокрема відсутня прив'язка до
населеного пункту.

Позивач вважає таку відмову
протиправною, оскільки при зверненні
до відповідача з відповідним
клопотанням від 07 серпня 2013 року про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
тієї ж земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності за межами
населених пунктів з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства він отримав
відмову в якій вказано, що на дану
земельну ділянку надано дозвіл іншій
особі.

При зверненні позивача до відповідача
з проханням надати копію наказу про
надання дозволу іншій особі, позивач
отримав відповідь про те, що такий
наказ відсутній.

Таким чином наведеним спростовується
причина відмови викладена в листі від
28.11.2013 року.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав
повністю, пояснивши суду, що позивачу
на його заяву надана відповідь у якій
зазначено, що відсутні всі необхідні
документи, які передбачені статтею 7
Закону України «Про фермерське
господарство».

Крім того долучені позивачем до заяви
графічні матеріали на час розгляду
заяви не дали можливості встановити
бажане місце розташування земельної
ділянки яка плануються до відведення. В
додатку до заяви де зазначено
кількість членів фермерського
господарства не вказано право на
безоплатну приватизацію, копія
трудової книжки не завірена, подані
копії тільки 1 та 17 сторінки, тому не має
можливості встановити чи не створював
позивач фермерське господарство.

Враховуючи такі обставини у задоволені
позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до статті 2, частини 2
статті 4 Земельного кодексу України від
25 жовтня 2001 року № 2768 - 3 встановлено, що
земельні відносини,- це суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи
місцевого самоврядування та органи
державної влади.

Об'єктами земельних відносин є
землі в межах території України,
земельні ділянки та права на них, у тому
числі на земельні частки (паї).

Завданням земельного
законодавства є регулювання земельних
відносин з метою забезпечення права на
землю громадян, юридичних осіб,
територіальних громад та держави,
раціонального використання та охорони
земель.

Повноваження центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин
встановлені статтею 15-1 ЗК України.

Зокрема згідно пункту є-1 частини 1 цієї
статті до повноважень центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин належить розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 122 ЗК
України центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Згідно частин 1, 2 статті 123 ЗК
України надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Також відповідно до частини 1 статті 7
Закону України «Про фермерське
господарство» № 973-IV від 19.06.2003 року для
отримання (придбання) у власність або в
оренду земельної ділянки державної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. Для отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві, затверджується
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

Позивач з метою отримання у
користування земельної ділянки
сільськогосподарського призначення із
земель державної власності 08 листопада
2013 року звернувся до відповідача з
відповідним клопотанням, а саме: з
проханням надати дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності орієнтовною
площею 90,0002 га з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства за межами
населених пунктів Миклашівської
сільської ради Білогірського району
Хмельницької області.

До вказаного клопотання позивач додав
копію паспорта, копію довідки про
присвоєння ідентифікаційного коду,
графічний матеріал, на якому зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, кількість членів фермерського
господарства, копію трудової книжки (що
підтверджує досвід роботи у сільському
господарстві), копію заяви від 07.08.2013
року на ім'я начальника Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області Зінчука О.І.,
(вхідний реєстраційний номер 13-4330/750)
про надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, копію відповіді
Головного управління Держземагенства
у Хмельницькій області № 10-05-09/6316 від
04.09.2013 року, копію заяви від 16.10.2013 року
із проханням надати копію наказу про
надання дозволу ОСОБА_8, на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, копія
відповіді Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області № 10-05-09/8759 від 22.10.2013 року.

Згідно частин 3, 4 статті 123 ЗК
України відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Забороняється відмова у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, місце розташування об'єктів на
яких погоджено відповідним органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування згідно із статтею 151
цього Кодексу.

Умови і строки розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок визначаються договором,
укладеним замовником з виконавцем цих
робіт відповідно до типового договору.
Типовий договір на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 1861
цього Кодексу.

Відповідач, розглянувши клопотання
позивача про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності за межами
населених пунктів з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства, 28.11.2013 року
надав позивачу мотивовану відмову за №
10-05-09/12528.

У своїй відмові відповідач зазначив, що
для отримання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки крім наданих
документів, відповідачу необхідно
долучити документи, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі.

У заяві необхідно також зазначити
бажаний розмір і місце розташування
земельної ділянки, кількість членів
фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з врахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства.

Крім того, відповідно до поданих
позивачем картографічних матеріалів
визначити бажане місце розташування
земельної ділянки неможливо, зокрема
відсутня прив'язка до населеного
пункту.

Позивачу запропоновано звернутися
повторно із заявою, до якої необхідно
додати документи визначені статтею 123
Земельного кодексу України та статті 7
Закону України «Про фермерське
господарство».

Дослідження частини 2 статті 123 ЗК
України, частини 1 статті 7 Закону
України «Про фермерське господарство»
дає суду підставу зробити висновок про
те, що немає підстав визнати
протиправною відмову Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності за
межами населених пунктів з метою
подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства,
оскільки надані позивачем графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки
та її розмір на час розгляду клопотання
не дали можливість відповідачу
встановити бажане (наглядне) місце
розташування земельної ділянки, яка
планується для відведення.

Неможливо встановити цільове
призначення земельної ділянки за
відсутності відповідної довідки про
те, чи відносяться землі, за рахунок
яких планується формування земельної
ділянки, до земель
сільськогосподарського призначення
державної власності.

Відсутність довідки про відповідність
бажаного місця розташування земельної
ділянки схемі землеустрою і
техніко-економічним обґрунтуванням
використання та охорони земель
адміністративно-територіальної
одиниці, проектам землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затвердженим у встановленому
законом порядку, довідки про те, чи не
порушуватиме бажане місце
розташування земельної ділянки вимог
раціональної організації території
(шляхом створення черезсмужжя) та
компактності землекористування (у разі
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки), довідки
з державної статистичної звітності про
наявність земель та розподіл їх за
власниками земель, землекористувачами,
угіддями, не дає можливості встановити
за рахунок яких земель планується
відведення земельної ділянки, та є
підставою для відмови у наданні
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності за
межами населених пунктів з метою
подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства, як
це передбачено частиною 3 статті 123 ЗК
України.

Відсутність документів передбачених
статтею 7 Закону України «Про
фермерське господарство» також є
підставою для відмови у наданні
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності за
межами населених пунктів з метою
подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства.

Представник позивача в судовому
засіданні не надав жодних доказів того,
що позивач при зверненні до
відповідача із клопотанням про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності за
межами населених пунктів з метою
подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства,
виконав всі вимоги частини 2 статті 123
ЗК України, частини 1 статті 7 Закону
України «Про фермерське господарство».

Аналізуючи все в сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
необґрунтований та недоведений у
судовому засіданні дослідженими
доказами, тому у його задоволенні
необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 2, 4, 15-1, 122, 123 Земельного кодексу
України, ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС
України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде
виготовлена 20.06.2014 року.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20
червня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський