Справа № 2-а-677/11/0226
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-677/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Береговий
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Білоус О.В.

судді: Курко О. П. Совгира Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
20 січня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Тульчинського
районного суду Вінницької області
звернулась з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Тульчинському районі Вінницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 20.01.2011 року
позов задоволено частково: визнано
протиправними дії та зобов"язано
відповідача здійснити перерахунок
підвищення (доплати) до пенсії позивачу
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за
проживання на території підвищеного
радіоактивного забруднення,
встановивши її на рівні мінімальної
заробітної плати з 16.01.2010 року по 20.01.2011
року з урахуванням виплачених сум та
зобов'язано відповідача з 20.01.2011 року в
подальшому виплачувати доплату до
пенсії.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач є
пенсіонером та проживає в м.Тульчин
Вінницької області, яке відноситься до
зони посиленого радіоекологічного
контролю та має право на часткову
доплату за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначену у відповідності до статті 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно до частини 1 статті 39
вищевказаного Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч статті 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу вказані доплати
не виплачувалися. Відповідач
посилається на Лист ПФУ від 26.10.2009 року
№19299/02-20, про те, що з 01.01.2008 року
непрацюючим пенсіонерам вказані
доплати не встановлюються.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Лист ПФУ від 26.10.2009 року
№19299/02-20 відповідач не правомірно не
виплачував доплату яка передбачена
статтею 39 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Однак, задовольнивши позов, суд першої
інстанції зобов'язав відповідача
нараховувати і виплачувати Позивачу
перераховану пенсію щомісячно, в
розмірах, визначених Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Колегія
суддів не погоджується з цим з тих
підстав, що задоволення позовних вимог
в частині зобов'язання відповідача
проводити виплати пенсії на майбутнє
суперечить змісту законодавства,
оскільки судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання, а не обмежувати волю
законодавчого органу в майбутньому
змінювати правове регулювання
суспільних відносин.

При цьому суд апеляційної інстанції не
заперечує права позивача на одержання
пенсії в розмірі, визначеному законами
України, разом з тим реалізація такого
права повинна відбуватися в межах
правових норм чинного законодавства
України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
визначаючись по суті заявлених
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
необхідність захисту прав позивача
шляхом зобов'язання Відповідача
провести перерахунок та виплату
належної позивачу пенсії, однак
допустив помилки при застосуванні
норм процесуального права, які
вплинули на правильність винесеного у
справі рішення.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.
Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

У зв'язку з вищенаведеним апеляційна
скарга управління Пенсійного фонду
України в Тульчинському районі
Вінницької області підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції -скасуванню з
прийняттям нового рішення у справі,
яким позовні вимоги позивача
задовольняються частково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 20 січня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Тульчинському районі
Вінницької області щодо відмови у
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2
протиправними.

Зобов"язати управління Пенсійного
фонду України у Тульчинському районі
Вінницької області перерахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення (доплати)
до пенсії відповідно до ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за
проживання на території підвищеного
радіоактивного забруднення,
встановивши її на рівні мінімальної
заробітної плати з 01.07.2010 року по день
припинення такого права позивача, з
урахуванням проведених виплат

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.