Справа № 816/2429/14
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2429/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

при секретарі судового засідання -
Колодяжному Д.В.,

за участю: представника позивача -
Гостік Е.В.,

представника відповідача -
Дзюба І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю " Тандем -
2002 " до Полтавської митниці
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Полтавській
області, третя особа: Головне
управління Державної казначейської
служби України в Полтавській області
про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2014 року позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю " Тандем -
2002 " (далі - ТОВ " Тандем - 2002 ", позивач)
звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавської митниці Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Полтавській області
(далі - відповідач), третя особа: Головне
управління Державної казначейської
служби України в Полтавській області
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості від 21 лютого 2014 року
№806020002/2014/000016/1, та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформлені випуску чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення №806020002/2014/00057.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що декларантом
надано всі необхідні документи на
підтвердження митної вартості товару,
визначеної за першим методом, але під
час застосування шостого (резервного)
методу відповідач визначив митну
вартість на підставі митних декларацій
із значно вищою митною вартістю, чим
порушив положення статті 57 Митного
кодексу України.

У судовому засіданні представник ТОВ
"Тандем - 2002" підтримав позовні вимоги,
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Полтавської
митниці вимоги позовної заяви не
визнала, у їх задоволенні просила
відмовити посилаючись на те, що
оскаржувані рішення та картка прийняті
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що визначені Конституцією та
законами України.

Представник третьої особи - Державної
казначейської служби України в
Полтавській області в судове засідання
не з'явився, надав до суду клопотання
про розгляд справи без участі
представника. Поклався на розсуд суду
щодо вимог позивача про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості від 21
лютого 2014 року №806020002/2014/000016/1, та картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформлені випуску чи пропуску
товарів і транспортних засобів
комерційного призначення №806020002/2014/00057.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, прийшов до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.02.2013 року між
ТОВ "Тандем-2002" та "Лангфанг Мейхуа
Біо-Технолиджі" укладено контракт
№1315602 /а.с.11-13/, згідно якого Компанія
"Лангфанг Мейхуа Біо-Технолиджі"
поставила ТОВ "Тандем-2002" L-Лізин HCL та
L-Треонін 98,5% на загальну суму 500 000,00
(п'ятсот тисяч) доларів США.

Додатковою угодою №2 від 20.05.2013 року до
контракту №1315602 від 01.02.2013 року /а.с.15/
передбачено викладення пункту 1.1
вищевказаного Контракту у новій
редакції, а саме: "1.1 Продавець продає, а
Покупець купляє L-Лізин HCL та L-Треонін
98,5% на загальну суму 2 000 000,00 (два
мільйона) доларів США".

Додатковою угодою №3 від 20.11.2013 року до
контракту №1315602 від 01.02.2013 року /а.с.16/
передбачено викладення пункту 1.1
вищевказаного Контракту у новій
редакції, а саме: "1.1 Продавець продає, а
Покупець купляє L-Лізин HCL та L- Треонін
98,5% на загальну суму 4 000 000,00 (чотири
мільйона) доларів США".

Відповідно до Специфікації до договору
товар поставлявся на умовах FOB порт
Ксинганг, Китай згідно з Інкотермс 2010
року.

Пункт 2.1 такого Контракту передбачає,
що ціни на Товар, що постачається
відповідно до статті 1 цього контракту
встановлюється в дол. США з урахуванням
умов поставки кожної конкретної партії
Товару.

04 грудня 2013 року на прохання ТОВ
"Тандем -2002" Компанія "Лангфанг Мейхуа
Біо-Технолиджі" надала прайс-лист від
04.12.2013 року, згідно якого вартість
товару становить 1280,00дол США за тону. На
виконання даного контракту укладено
Специфікацію, яка є додатком №10 від
20.11.2013 р. відповідно до якої сума
поставки становить 69 120,00дол США в
кількості 54 000,00 кілограм по ціні 1280,00
дол США за тону;

20 листопада 2013 року Компанія
"Лангфанг Мейхуа Біо-Технолиджі"
виставила INVOICE рахунок №4 /а.с.27/
для оплати товару на суму 69 120,00 дол США
за товар в кількості 54,00 тон з
розрахунку 1280,00 дол США за тону.
Платіжним дорученням в іноземній
валюті №3 від 05.12.2013 року грошові кошти
в сумі 69120,00 доларів США були сплачені.
Згідно Invoice (накладна про
відвантаження) від 11.12.2013 року №4
товар на суму 69 120,00 дол США в кількості
54,00 тон з розрахунку 1280,00 дол США за тону
був відвантажений від Продавця до
Покупця, Коносамент (морська
транспортна накладна) на
транспортування Товару з порту
м.Хінганг до порту м.Одеса № MWXGODE1312296FD
від 15.12.2013 року /а.с.28/ в кількості 2160
мішків, вагою брутто 54216 кг; Експортна
вантажна митна декларація від 17.12.2013
року №924618184 на суму 69120,00 дол США в
кількості 54 000,00 кілограм по ціні 1280,00
дол США за тону, яка підтверджує, що
продавець відобразив в обліку та
відповідно відзвітував про
відвантаження саме такої кількості та
вартості товару.

Для здійснення митного оформлення
товару на виконання контракту №1315602
від 01.02.2014 року, позивачем подано до
митного органу митну декларацію
№806020002/2014/001706 від 21.02.2014 року./а.с.52/.

Митна вартість товару задекларована
позивачем відповідно до статей 49, 51, 52,
53, 58 Митного кодексу України, а саме:
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються в розмірі 69120,00 доларів
США ( по ціні 1280,00 дол США за тону або 1,38
дол США за 1 кг).

Позивачем, для визначення митної
вартості товару за ціною договору,
подано до митного органу документи,
відповідно до частини другої статі 53
Митного кодексу України, а саме:
міжнародні автомобільні накладні;
коносамент (Bill of Lading); банківський
платіжний документ, що стосується
товару; документ, що підтверджує
вартість перевезення товару; висновок
про вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією;
рахунок-фактура (інвойс); пакувальний
лист; доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту); зовнішньоекономічний
договір (контракт) купівлі-продажу,
стороною якого є виробник товарів, що
декларуються; договір про надання
послуг митного брокера; договір
(контракт) про перевезення; ветеринарні
свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 (ввезення
товарів); інформація про позитивні
результати здійснення екологічного
контролю товару; резервна позиція;
відомості про включення товарів до
державного реєстру ветеринарних
препаратів, кормових добавок,
преміксів та готових кормів;
сертифікат про походження товару форми
А; інші некласифіковані документи;
митна декларація./а.с.52-91/.

Відповідачем проведено консультації з
декларантом з метою обґрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості на підставі інформації, яка
наявна в декларанта та в митному
органі.

Під час консультацій декларанта,
відповідно до вимог частини 3 статті 53
МК України, зобов'язано протягом 10
календарних днів надати наступні
додаткові документи: виписку з
бухгалтерської документації, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару, копію
митної декларації країни відправлення,
інші документи за бажанням декларанта.

Представником ТОВ "Тандем-2002" до
митного оформлення додатково подано
експертну декларацію №924618184 від 23.12.2013
року, платіжне доручення №3 від 05.12.2013
року разом з іновайсом на передоплату
№4 від 20.11.2013 року, прайс-лист від
виробника від 04.12.2013 року.

21.02.2014 року митним органом прийнято
рішення про відмову в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№806020002/2014/00057 посилаючись на те, що
документи, які підтверджують заявлену
митну вартість на підставі яких
проводився розрахунок митної вартості,
містять розбіжності, а саме, до митного
оформлення подано платіжне доручення
від 05.12.2013 року №3 у якому у графі
«призначення платежу» зазначено дату
рахунку-фактури відмінну від дати
інвойсу, який подано до митного
оформлення. Наявна у митного органу
інформація щодо митної вартості
імпортованих товарів призвела до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості. Так, рівень
заявленої декларантом митної вартості
товару №1 становить 1,38 дол США за кг., а
рівень митної вартості товару зі
схожими характеристиками, оформленого
за МД від 29.01.2014 року №209120000/2014/802531, що
визнана митним органом, становить 2,16
дол США за кг.

На підставі зазначеного, Полтавською
митницею винесено картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №806020002/2014/00057.
/а.с.21/ та рішення про коригування
митної вартості товарів /а.с.22/.

Позивач не погодився із зазначеними
рішенням та карткою відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску товарів
та оскаржив її до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відносини з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів регулюються
положеннями Митного кодексу України
від 13.03.2012 року № 4495-VI, який набрав
чинність з 01.06.2012 року, а також
положеннями Податкового кодексу
України та інших законів України з
питань оподаткування.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу
України метою митного оформлення є
забезпечення дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного
кодексу України митний контроль
передбачає виконання митними органами
мінімуму митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного
кодексу України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати) (стаття
257 МК України).

Статтею 51 Митного кодексу України,
визначено, що митна вартість товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі статтею 52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані подавати митному
органу достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Статтею 55 Митного кодексу України
визначено, що рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Позивачем, для визначення митної
вартості товару за ціною договору,
подано до митного органу документи,
відповідно до частини другої статі 53
Митного кодексу України, а саме:

- Міжнародна автомобільна накладна (CMR)
№4441 від 14.02.2014 року;

- Міжнародна автомобільна накладна (CMR)
№4441/1 від 14.02.2014 року;

- Коносамент (Bill of Lading) № MWXGODE1312296FD від
15.12.2013 року;

- Банківський платіжний документ, що
стосується товару №3 від 05.12.2013 року;

- Документ, що підтверджує вартість
перевезення товару б/н від 19.02.2014 року;

- Документ, що підтверджує вартість
перевезення товару б/н від 19.02.2014 року;

- Висновок про вартісні характеристики
товару, підготовлений № В-880 від 19.02.2013
року;

- Рахунок-Фактура (інвойс) № 4 від
11.12.2013 року;

- Пакувальний лист б/н від 11.12.2013 року;

- Доповнення до зовнішньоекономічного
договору (.контракту) №1 від 25.02.2013 року;

- Доповнення до зовнішньоекономічного
договору (.контракту) №10,№2,№3 від 20.05.2013
року;

- Доповнення до зовнішньоекономічного
договору (.контракту) №4 від 04.12.2013 року;

- Доповнення до зовнішньоекономічного
договору (.контракту) №5 від 31.12.2013 року;

- Зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу. Стороною
якого є виробник товарів, що
декларуються №1315602 від 01.02.2013 року;

- Договір про надання послуг митного
брокера б/н від 08.01.2014 року;

- Договір (контракт) про перевезення №256
від 04.12.2012 року;

- Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1. Ф-2
(ввезення товарів) №027552 від 18.02.2014 року;

- Ветеринарні свідоцтва форм Ф-1. Ф-2
(ввезення товарів) №027551 від 18.02.2014 року;

- Інформація про позитивні результати
здійснення екологічного контролю
товару №2730 від 14.02.2014 року;

- Резервна позиція №915 від 26.07.2012 року;

- Відомості про включення товарів до
державного реєстру ветеринарних
препаратів, кормових добавок №
АА-03947-04-12 від 17.12.2012 року;

- Сертифікат про походження товару
форми А № ССРІТ 131145064 від 13.12.2012 року;

- Інші некласифіковані документи -
екол.декл.№9298 від 10.02.2014 року;

- Інші некласифіковані документи -
серт.якості №05341 від 11.12.2013 року;

- Митна декларація, за якою було
відмовлено у випуску товарів
№806020002.2014.001706 від 21.02.2014 року.

Перелік вищеперелічених документів
відображено у оскаржуваній картці
відмови /а.с.21/.

Стосовно повноти та/або достовірності
наданих декларантом ТОВ "Тандем-2002"
відомостей про митну вартість товарів
суд зазначає наступне.

Статтею 57 Митного кодексу України
передбачені методи визначення митної
вартості товарів: 1) основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Уразі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 Митного кодексу України.

Таким чином, визначення митної
вартості товару, що імпортується в
Україну, може здійснюватись за іншими
передбаченими законом методами тільки
за умови неможливості її визначення за
ціною договору.

Порядок та умови застосування та/або
неможливості застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, встановлено статті 58
Митного кодексу України, згідно якої
вони застосовуються у разі якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих,
що:

а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у
якому товари можуть бути перепродані

(відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на
вартість товару.

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні /частина друга статті 58
Митного кодексу України/.

Згідно частини першої статті 53 Митного
кодексу України, декларант одночасно з
митною декларацією подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення. Перелік
таких документів наведений в частині
другій статті 53 Митного кодексу
України.

За умовами частин першої та другої
статті 54 Митного кодексу України,
контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом здійснюється митницею шляхом
перевірки розрахунку, здійсненого
декларантом, та числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54
Митного кодексу України, орган доходів
і зборів може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі, якщо під час проведення митного
контролю орган доходів і зборів не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично /частина сьома статті 54
Митного кодексу України/.

За умовами частини першої статті 55
митного кодексу України, рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів приймається митницею, якщо нею
у випадках, передбачених частиною
шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Враховуючи вищевикладене, митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом
митною вартістю та здійснити
коригування такої вартості виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
зокрема, у разі невірно проведеного
декларантом розрахунку митної
вартості або відсутності у поданих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Підставою відмови у митному оформленні
товару за заявленою декларантом митною
вартістю митний орган в картці відмови
зазначив, що надані ТОВ "Тандем-2002"
документи, які підтверджують заявлену
митну вартість на підставі яких
проводився розрахунок митної вартості,
містять розбіжності, а саме, до митного
оформлення подано платіжне доручення
від 05.12.2013 року №3 у якому в графі
«призначення платежу» зазначено дату
рахунку-фактури відмінну від дати
інвойсу, який подано до митного
оформлення.

Таке твердження митного органу не
відповідає дійсності, та
спростовується оглядом платіжного
доручення №3 від 05.12.2013 року та INVOICE
рахунок №4 від 20.11.2013 року який
став підставою для оплати.
Вищевказаний INVOICE рахунок №4 від
20.11.2013 року був наданий відповідачу
додатково листом від 21.02.2014 року №б/н.
Факт отримання вищевказаного
документу підтверджує відповідач в
оскаржу вальному рішенні від 21.02.2014
року номер 806020002/2014/000016/1 в якому
зазначає, що до митного оформлення
додатково подано у тому числі: платіжне
доручення №3 від 05.12.2013 року разом з INVOICE
на передоплату №4 від 05.12.2013 року.

Отже, вищевикладене підтверджує
помилковість винесення відповідачем
оскаржуваного рішення.

На твердження відповідача про те,
що прас-лист від виробника датовано
датою (04.12.2013 року) пізнішою, ніж дата
попереднього рахунку на оплату (20.11.2013
року) даний документ для підтвердження
митної вартості не може бути
використаний і носить інформативний
характер представник позивача
зазначив, що митний орган помилково
зазначає дату попередньої оплати як
20.11.2013 року, при тому, що оплата була
проведена відповідно до платіжного
доручення №3 від 05.12.2013 року. Це
свідчить про неповне з'ясування
відповідачем всіх обставин, саме з цієї
причини прийнято помилкове рішення.

Судом також встановлено, що при
прийнятті оскаржуваного рішення
Полтавською митницею не прийнято до
уваги специфікацію - додаток №10 до
Контракту від 20.11.2013 p., відповідно до
якої вартість Товару становить 69 120,00
дол. США, в кількості 54 000,00 кілограм по
ціні 1280,00 дол. США за тону, не прийнято
до уваги Invoice №4 від 11.12.2013 року на
суму 69120,00 дол США в кількості 54 тони по
ціні 1280 дол США за тону, яка
підтверджує, що саме така кількість
товару, та по такій ціні була
відвантажена та доставлена в Україну,
не прийнято до уваги експертний
висновок полтавської торгово -
промислової палати №В-880 від 19.02.2014
року, в якому вартість кормової добавки
L Лізин HCL 98.5 %, упакований в паперові
мішки масою нетто по 25 кг в кількості
54000,00 кг., що ввозяться на митну
територію згідно Контракту №1315602 від
01.02.2013 року складеного між Компанією
"Лангфанг Мейхуа Біо-Технолиджі" Бажоу,
Хебей, Китай та ТОВ «Тандем- 2002»
м.Полтава, Україна та Invoice №4 від
11.12.2013 року визначена на дату
проведення експертизи на умовах
поставки FOB Ксинганг, Китай складає 1316,00
доларів США (без ПДВ) за курсом долара
США станом на 19.02.2014 року складає 8,6458 за
1 дол США. Що підтверджує ринкову ціну
Контракту. Також відповідачем не взято
до уваги експортну вантажну митну
декларацію від 13.12.2013 року №924618184
відповідно до якої вартість товару
становить 69120,00 дол. США, в кількості 54
000,00 кілограм по ціні 1280,00 дол США за
тону. Саме така вартість та ціна товару
була відображена продавцем у своїй
звітності та податковому обліку

На підставі викладеного, суд не вбачає
в документах поданих ТОВ "Тандем-2002"
для митного оформлення товару
будь-яких розбіжностей чи помилок, які
б стали підставою для відмови у митному
оформленні товару.

Отже, суд приходить до висновку, що
Полтавською митницею необґрунтовано
застосовано шостий (резервний) метод
визначення митної вартості товару без
послідовного застосування попередніх
п'яти, як це встановлено статтею 57
Митного кодексу України, та без
обґрунтування неможливості їх
застосування.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає рішення Полтавської митниці про
коригування митної вартості від 21.02.2014
року №806020002/2014/000016/1 та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №806020002/2014/00057
необґрунтованими та такими, що
підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання судового збору, суд
враховує наступне.

Підпунктом 2 пункту 3 частини другої
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01.01.2014 року становить 1218,00 грн.

Отже ставка судового збору за подання
позовної заяви немайнового характеру в
даному випадку складає 73,08 грн.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотка
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Отже ставка судового збору за подання
позовної заяви майнового характеру в
даному випадку складає 4872,00 грн.

Згідно платіжного доручення №1151 від
02.07.2014 року /а.с.2/ позивачем сплачено -
4798,92 грн. та згідно платіжного
доручення №1075 від 23.06.2014 року /а.с.6/ - 73,08
грн.

Відтак, оскільки позивачем за
звернення до Полтавського окружного
адміністративного суду сплачено
судовий збір за подання позовної заяви
майнового характеру в розмірі 4872,00 грн.
що підтверджується платіжним
дорученням №1151 від 02.07.2014 року та за
подання позовної заяви не майнового
характеру в розмірі 73,08 грн що
підтверджується платіжним дорученням
№1075 від 23.06.2014 року суд дійшов висновку,
що вказані суми підлягають стягненню
на користь позивача з Державного
бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Тандем -
2002" до Полтавської митниці Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Полтавській області,
третя особа: Головне управління
Державної казначейської служби
України в Полтавській області про
визнання протиправним та скасування
рішення задовольнити.

Визнати протиправними та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів №806020002/2014/000016/1
та картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№806020002/2014/00057, прийняті Полтавською
митницею Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Полтавській області 21 лютого 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету
України в особі Полтавської митниці
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Полтавській
області (ідентифікаційний код 38719157) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тандем-2002"
(ідентифікаційний код 32081777) судові
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 4798 ( чотири тисячі
сімсот дев'яносто вісім) грн. 92 коп. та 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 29
липня 2014 року.

Суддя
Г.В. Костенко