Справа № 820/11949/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 липня 2014 р.
№ 820/11949/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача -
Хоменка С.І.,

представника відповідача - Гаркуши О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківська
автомобільна торгівельна компанія"

до Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Харківська
автомобільна торгівельна компанія",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд визнати недійсним та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
від 22.01.2014 року, № від 22.01.2014
року, № від 10.04.2014 року.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що
при проведенні перевірок контролюючим
органом та при оформленні їх
результатів мало місце не дотримання
вимог податкового законодавства,
висновки актів перевірок є
неправомірними, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті з порушенням норм діючого
законодавства України, що є підставою
для їх скасування.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити
через безпідставність. Згідно наданих
до суду письмових заперечень пояснив,
що оскаржувані в даній справі
податкові повідомлення - рішення №
від 22.01.2014 року, № від 22.01.2014
року, № від 10.04.2014 року є цілком
законними та обґрунтованими, винесеним
відповідно до чинного законодавства, а
позовні вимоги позивача є
безпідставними та необґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Харківською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області
проведено камеральну перевірку
податкової декларації з податку на
додану вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківська
автомобільна торгівельна компанія" за
жовтень 2013 року, за результатами якої
складено акт від 20.12.2013р.
№808/20-23-22-04-09/36031913.

У вказаному акті перевірки
контролюючий орган зробив висновок про
порушення позивачем п.201.4, 201.6 ст.201 та
ст.187 Податкового кодексу України,
внаслідок чого занижено суму
податкових зобов'язань на суму 5333334,0
грн.

На підставі вказаного акту перевірки
винесено податкові
повідомлення-рішення: № від 22.01.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 2824430,0 грн., в т.ч. на 1882953,0
грн. - за основною сумою та 941477,0 грн. - за
штрафними санкціями; № від 22.01.2014
року про зменшення від'ємного значення
суми податку на додану вартість на
3450381,0 грн.

В акті перевірки містяться посилання
на аналіз АС «Архів електронної
звітності» за жовтень 2013 року та
відображено, що підприємство позивача
в жовтні 2013 року виписано на адресу ТОВ
«Глобал Автогруп» податкову накладну
№ 1 від 28.10.2013 р. (номенклатура:
автомобіль Geely FE-2 (commercial name «Geely Emgrand»
ЕС-7-RV) на загальну суму 32000000,0 грн., в т.ч.
ПДВ - 5333333,33 грн. та податкову накладну №
2 від 29.10.2013р. (номенклатура: автомобіль
Geely FE-2 (commercial name «Geely Emgrand» ЕС-7-RV),
автомобіль Geely (maple) «CBU») на загальну
суму 32586000,0 грн., в т.ч. ПДВ - 5431000,0 грн.,
які були зареєстровані в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Перевіркою повноти та правильності
даних, задекларованих у податкові
звітності з податку на додану вартість
за жовтень 2013 року на підставі даних
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року (вх. від
20.11.2013р. №), реєстру отриманих та
виданих податкових накладних за
жовтень 2013 року (вх. від 20.11.2013р.
№), додатку № 5 «Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» (вх.
від 20.11.2013 №) відповідачем
встановлено, що платником податків не
включено до реєстру виданих податкових
накладних та до складу податкових
зобов'язань суму податку на додану
вартість у розмірі 5333333,0 грн. по
податковій накладній № 1 від 28.10.2013р.,
яка включена до Єдиного реєстру
податкових накладних.

Також, Харківською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Харківській області проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківська
автомобільна торгівельна компанія" за
грудень 2013р., за результатами якої
складений акт перевірки від 18.03.2014р.
№367/20-23-22-04-09/36031913.

В даному акті перевірки відповідач
зробив висновок про порушення
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Харківська
автомобільна торгівельна компанія"
п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу
України та п.п.4.6.7 п.4.6 розділу V Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
внаслідок чого занижено суму податку
на додану вартість, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет на суму
3450381,0 грн.

За наслідками складання вищевказаного
акту перевірки, відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
10.04.2014 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання з ПДВ на 5175572,0
грн., в т.ч. на 3450381,0 грн. - за основним
платежем та 1725191,0 грн. - за штрафними
санкціями.

В акті перевірки зазначено, що згідно з
поданою Товариством з обмеженою
відповідальністю "Харківська
автомобільна торгівельна компанія" до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області податковою декларацією з ПДВ
за грудень 2013 року (вх. від 17.01.2014 №
) платником податків визначена
«Сума залишку від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 21
декларації) у розмірі 3450381,0 грн., яка
виникла за рахунок від'ємного значення,
що декларувалось платником у травні -
липні та вересні - жовтні 2013 року.

Також, в акті перевірки від 18.03.2014 р. №
367/20-23-22-04-09/36031913 зазначено, що актом
попередньої перевірки платника за
жовтень 2013 року (акт від 20.12.2013р.
№808/20-23-22-04-09/36031913) встановлені
порушення ст.187 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного періоду (рядок 19 декларації) у
сумі 1286872,0 грн., завищення залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, за
вирахуванням суми податку, який
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 22
декларації) у сумі 2163509,0грн., та
заниження суми податку на додану
вартість до сплати до бюджету у розмірі
1882953,0 грн., однак підприємство позивача
в податковій декларації з ПДВ (рядок 21.3
декларації) за грудень 2013 року не
відобразило результати попередньої
камеральної перевірки.

Позивач в позові та в усних поясненнях
посилається на те, що підставою для
відображення податкових зобов'язань
платника податків є вчинення останнім
господарської операції. Також
зазначає, що господарської операції, що
могла б бути підставою для виписки
податкової накладної № 1 від 28.10.2013
року, позивачем не вчинялось, сама
податкова накладна № 1 не виписувалась,
а внесення такої податкової накладної
до ЄРПН здійснено помилково. Оскільки
податкова накладна № 1 від 28.10.2013 року
не виписувалась та не передавалась
покупцю - ТОВ «Глобал Автогруп», то і
відображення її позивачем у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних не здійснювалось.

Щодо акту перевірки від 18.03.2014 №
367/20-23-22-04-09/36031913 позивач зазначив, що у
разі коли за результатами перевірки
податковим органом встановлено
перевищення задекларованого платником
податку залишку від'ємного значення
податкової декларації з ПДВ і виписано
повідомлення-рішення за формою «В4», та
якщо платником податку здійснювалось
оскарження такого податкового
повідомлення-рішення, яке після
закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження залишене «Без змін», а
скарга «Без задоволення», то сума
завищеного залишку від'ємного значення
зі знаком «-» підлягає відображенню по
картці особового рахунку платника
податку протягом десяти календарних
днів та по рядку 21.3 податкової
декларації з ПДВ звітного періоду, в
якому закінчено процедуру оскарження.
Отже, акт перевірки від 18.03.2014 №
367/20-23-22-04-09/36031913 не може бути підставою
для внесення змін до податкової
звітності позивача а ні за грудень 2013
р., а ні за будь-який інший податковий
звітний період, оскільки відбувалась
процедура адміністративного
оскарження.

Вказані доводи позивача є
необґрунтовані та невірні, враховуючи
наступне.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Відповідно до положень ст. 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Зведені результати такого обліку
відображаються в податкових
деклараціях, форма яких встановлюється
у порядку, передбаченому статтею 46
цього Кодексу. Платник податку веде
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

Згідно з п.5 Узагальнюючої податкової
консультації щодо окремих питань
відображення у податковому обліку з
податку на додану вартість звітного
періоду податкових накладних,
виписаних у попередніх періодах, та
формування на їх підставі податкового
кредиту, затвердженого наказом ДПС
України від 16.02.2012 № 127, наявність в
Єдиному реєстрі податкової накладної з
помилками спричиняє розбіжності між
даними Єдиного реєстру та реєстру
виданих податкових накладних платника
податку - продавця. Ці розбіжності є
податковою інформацією, що свідчить
про можливі порушення платником
податків податкового законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи податкової служби.
Якщо платник не надасть пояснення щодо
суті таких розбіжностей та
документальні підтвердження своїх
пояснень на обов'язковий письмовий
запит органу державної податкової
служби протягом 10 робочих днів з дня
отримання запиту, це є однією з
обставин, за наявності якої
здійснюється документальна
позапланова перевірка платника
податку (підпункт 78.1.1 п. 78.1 статті 78
розділу II Кодексу).

Згідно з п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу
України у разі якщо контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування - тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Суд зазначає, що представником
відповідача надано до суду копію
податкової накладної №1 від 28.10.2013р.,
яка виписана на підставі договору
поставки від 02.09.2013р. №А/ГП003-130 на суму
ПДВ 5333333,33 грн.

Отже, вказана накладна надавалась на
адресу ТОВ «Глобал Автогруп» в рамках
укладеного договору та була
зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних, що
підтверджується відміткою в накладній
та не заперечується позивачем по
справі, але не відображена в податковій
звітності підприємства.

Крім того, суд зазначає, що основним
видом діяльності Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харківська автомобільна торгівельна
компанія" є торгівля автомобілями та
легковими автотранспортними засобами.

Слід зауважити, що згідно із п.58.1 ст.58
Податкового кодексу України, у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до ст.54 Податкового Кодексу
України (крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми ПДВ, розрахованого
платником податків відповідно до р. V
Податкового Кодексу України, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Пунктом 2.2 р. ІІ Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 28.11.2012 р. № 1236, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 20.12.2012р.
за № 2135/22447, визначено, що відповідний
структурний підрозділ органу
державної податкової служби складає
податкове повідомлення-рішення за
формою згідно з додатком 8 про
зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
(форма «В4»).

Відповідно до п.4 р. V Порядку заповнення
і подання податкової звітності з
податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 13.11.2013р. №
671, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 11.12.2013р. за №2094/24626,
рядок 21.3 декларації передбачений для
відображення збільшення або зменшення
залишку від'ємного значення, який (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24) за
результатам камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
контролюючим органом.

Отже, у разі коли за результатами
перевірки податковим органом
встановлене перевищення платником
податків задекларованого залишку
від'ємного значення податкової
декларації з ПДВ, то сума зменшення
залишку від'ємного значення на
підставі повідомлення-рішення за
формою «В4» відображається платником
зі знаком «-» у ряд 21.3 податкової
декларації з ПДВ податкового
(звітного) періоду, в якому таке
повідомлення-рішення отримано.

Порядком ведення Єдиного реєстру
податкових накладних, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1246 від 29.12.2010р. (далі - Порядок)
визначено механізм внесення
відомостей, що містяться у податковій
накладній та/або розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників до неї (далі - податкова
накладна та/або розрахунок
коригування), до Єдиного реєстру
податкових накладних (далі - Реєстр)
платників податку на додану вартість -
продавців товарів (послуг), звіряння
даних, що містяться у виданих платникам
такого податку - покупцям товарів
(послуг) податковій накладній та
розрахунку коригування з відомостями,
які містяться у Реєстрі.

А отже, суд не враховує непідтверджені
відомості позивача щодо помилкового
внесення відомостей до Єдиного реєстру
податкових накладних та реєстрації
податкової накладної №1 від 28.10.2013 р.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем до матеріалів справи не
надано документів, які б спростовували
висновки контролюючого органу, що
зазначені в актах перевірки про
встановлені порушення податкового
законодавства.

За таких обставин, висновки
контролюючого органу, що викладенні в
актах перевірки відповідають
дійсності, податкові повідомлення -
рішення відповідача № від 22.01.2014
року, № від 22.01.2014 року, №
від 10.04.2014 року відповідають ч.3 ст. 2 КАС
України, а тому позовні вимоги позивача
є необґрунтованими, спростовуються
зібраними доказами по справі та не
підлягають задоволенню.

На виконання вимог КАС України, а саме
Глави 7 Розділу 2, суд вважає за
необхідне розподілити судові витрати.

Суд зазначає, що порядок та розмір
сплати судового збору визначений
Законом України "Про судовий збір" від 8
липня 2011 року № 3674-VI.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сплати судового збору" від 19.09.2013 року N
590-VII, який набув чинності 23.10.2013 року,
внесені зміни до Закону України "Про
судовий збір", зокрема, відповідно до
підпункту 1 пункту 3 частини другої
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" судовий збір за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Частиною третьою статті 4 Закону
України "Про судовий збір" встановлено,
що під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Таким чином, відповідно до відхиленої
частини вимог, суд вважає за необхідне
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківська
автомобільна торгівельна компанія"
решту суми судового збору в розмірі
4384,80 грн. на користь Державного бюджету
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківська
автомобільна торгівельна компанія" до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківська
автомобільна торгівельна компанія"
() суму судового збору в
розмірі 4384.80 грн. (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири гривні 80 копійок) на
користь Державного бюджету України
(отримувач: УДКСУ у Червонозаводському
районі м.Харкова Харківській області,
код: 37999628, МФО банку: 851011, назва банку: ГУ
ДКСУ в Харківській області, рахунок
4011, призначення платежу: Судовий
збір).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28
липня 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко