Справа № 808/9657/13-а
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2014 рокусправа № 808/9657/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року у справі № 808/9657/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Запорізькіій області про визнання
протиправними дій, визнання
протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати протиправною
діяльність атестаційної комісії
головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області щодо
прийняття рішення від 22.11.2013 року;
визнати незаконним та скасувати
рішення атестаційної комісії
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області від
22.11.2013 року відносно ОСОБА_1

Позов обґрунтований тим, що
атестаційною комісією Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області 22.11.2013 була
проведена атестація, за результатами
якої позивач атестований за певних
умов. Позивач не погоджується з її
результатами та вважає, що
відповідачем порушено процедуру
проведення атестації. В порушення
вимог п. 9 Положення про проведення
атестації державних службовців,
характеристику на позивача готував та
підписував заступник начальника
головного управління, який не є
безпосереднім керівником позивача.
Вказує, що в ході ознайомлення з
службовою характеристикою, 15.11.2013
позивачем було висловлено категоричну
незгоду з її змістом, оскільки остання
не відповідала вимогам Постанови КМУ
від 28.12.2000 № 1922. Стверджує, що значна
частина інформації, викладеної в
характеристиці, носить
необґрунтований, суб'єктивний,
упереджений, неправдивий та
бездоказовий характер. В свою чергу,
Головним управлінням при затвердженні
характеристики державного службовця,
яка була покладена в основу прийнятого
атестаційною комісією рішення, не
вивчено питання щодо об'єктивності
висловлених зауважень, не з'ясовано
об'єктивність заперечень до
характеристики, не вивчено доказову
базу висловлених зауважень. Крім цього,
позивач висловлював свою незгоду з
порядок проведення атестації,
встановлення її результатів та
формулювання висновків.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено. Постанова суду
мотивована тим, що атестаційна комісія
головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області, під час
проведення атестації 22.11.2013 року та
прийняття рішення відносно ОСОБА_1,
діяла в межах наданих повноважень та у
спосіб, що передбачені законодавством
України, зокрема, Положенням про
проведення атестації державних
службовців, затвердженим постановою
КМУ від 28.12.2000р. №1922.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права, просив
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга фактично
обґрунтована доводами, які викладено у
позові. Заявник апеляційної скарги
не погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо
об'єктивності

проведення атестації та дотримання
відповідачем порядку (процедури)
проведення такої атестації.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 наказом
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області від
28.07.2005 року № 170-о призначений на посаду
начальника управління Пенсійного
фонду України в Пологівському районі
Запорізької області.

03.10.2013 року наказом Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області № 78 зобов'язано
провести у жовтні-листопаді 2013 року
атестацію державних службовців
Головного та територіальних управлінь
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області. Також, вказаним наказом
затверджено склад атестаційної
комісії (додаток 1) та графіки
проведення атестації (додаток 2, 3).

Згідно протоколу № 5 від 22.11.2013
року засідання атестаційної комісії
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області та
атестаційного листа ОСОБА_1, рішенням
комісії позивач атестований як такий,
що "відповідає займаній посаді за
умови".

При цьому, за результатами атестації
зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 -
начальник управління, відповідає
займаній посаді за умови удосконалення
форм і методів організації роботи
очолюваного управління Фонду,
налагодження здорового
морально-психологічного клімату в
колективі та усунненя інших зауважень.

Не погодившись із діями та рішенням
атестаційної комісії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області від 22.11.2013, ОСОБА_1
звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового
рішення колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
безпідставності доводів позивача про
порушення відповідачем вимог
Положення під час виготовлення
характеристики.

Так, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що загальні положення,
організація, порядок проведення і
оформлення атестації державних
службовців визначається Положенням
про проведення атестації державних
службовців, затвердженим постановою
КМУ від 28.12.2000 № 1922 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення з метою
підвищення ефективності діяльності
державних службовців та
відповідальності за доручену справу в
державних органах один раз на три роки
проводиться їх атестація, під час якої
оцінюються результати роботи, ділові
та професійні якості, виявлені
працівниками при виконанні службових
обов'язків, визначених типовими
професійно-кваліфікаційними
характеристиками посад і відображених
у посадових інструкціях, що
затверджуються керівниками державних
органів відповідно до Закону України
"Про державну службу" та інших
нормативно-правових актів.

Згідно з п.9 Положення на кожного
працівника, який підлягає атестації,
складається службова характеристика,
що підписується його безпосереднім
керівником, затверджується керівником
вищого рівня і подається до комісії не
пізніше ніж за тиждень до проведення
атестації.

Службова характеристика на керівника
державного органу підписується
керівником державного органу вищого
рівня.

Характеристика на ОСОБА_1, підписана
заступником начальника Головного
управління С. Кам»янченком та
затверджена начальником Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області Казачуком А.В.

Згідно із додатком 2 до наказу № 87 від
08.08.2011 «Про функціональні повноваження
начальника головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області та його заступників»
заступники начальника головного
управління в межах своїх
функціональних повноважень або за
дорученням начальника головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області організовують та
забезпечують виконання структурними
підрозділами головного управління та
територіальними управлінням
Пенсійного фонду в області виконання
законів України, постанов ВРУ, Указів,
розпоряджень та доручень Президента
України, постанов, розпоряджень та
доручень КМУ тощо; в межах своїх
функціональних повноважень та згідно з
розподілом обов'язків спрямовують та
контролюють роботу територіальних
управлінь Пенсійного фонду в області.

При цьому, заступники начальника
головного управління для забезпечення
виконання покладених на них завдань
мають право: одержувати від керівників
структурних підрозділів головного
управління, начальників
територіальних управлінь Пенсійного
фонду в області всю необхідну
інформацію та документацію, і тому
числі усні та письмової пояснення з
питань, що віднесені до їх
функціональних повноважень; в межах
своїх функціональних повноважень або
за дорученням начальника головного
управління перевіряти роботу
структурних підрозділів головного
управління, територіальних управлінь
Пенсійного фонду в області та окремих
службових осіб; вимагати від
керівників структурних підрозділів
головного управління, територіальних
управлінь Пенсійного фонду в області
та їх службових осіб виконання
покладених на них завдань та службових
обов'язків, усунення порушень трудової
та виконавської дисципліни.

Таким чином, безпосередніми
керівниками начальників
територіальних управлінь Пенсійного
фонду в області є заступники
начальника головного управління ПФУ в
Запорізькій області.

З цих підстав, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що складання характеристики на
позивача заступником начальника
головного управління ПФУ в Запорізькій
області С.Кам»янченком та затвердження
її начальником Головного управління
ПФУ в Запорізькій області Казачуком
А.В., не суперечить вимогам чинного
законодавства.

Суд першої інстанції надав правильну
правову оцінку доводам позивача про те,
що значна частина інформації,
викладеної в характеристиці, носить
необґрунтований, суб'єктивний,
упереджений, неправдивий та
бездоказовий характер. З цього приводу
суд першої інстанції вірно вказав на
те, що характеристика - це документ, у
якому в офіційній формі представниками
адміністрації надано оцінку ділових і
моральних якостей працівника. Тобто,
висловлена в характеристиці оцінка
ділових і моральних якостей працівника
є лише суб'єктивною думкою керівництва
установи, а тому не є рішенням в
розумінні ст. 17 КАС України. Отже, як
сама характеристика, так і дії
посадових осіб суб'єкта владних
повноважень щодо її складання не
створюють жодних правових наслідків у
вигляді виникнення, зміни чи
припинення будь-яких прав позивача, не
змінюють стану його суб'єктивних прав
та не створюють жодних додаткових
обов'язків у сфері публічно-правових
відносин.

З цих підстав, суд першої інстанції
обґрунтовано не досліджував зміст
характеристики, оскільки вказані
обставини виходять за межі процедури
її складання.

Погоджується колегія суддів і з
правовою оцінкою судом першої
інстанції доводів позивача щодо
порушення відповідачем вимог п.5 та п.9
Положення, в частині не розгляду
атестаційною комісією незгоди, її
причини та підстави, яка викладена
ОСОБА_1 в зауваженнях на
характеристику.

Так, встановлені обставини справи
свідчать про те, що у складеній
характеристиці ОСОБА_1 зроблено напис
наступного змісту: "Категорично не
погоджуюсь із характеристикою
стосовно мене, викладеною в абзаці
третьому характеристики. Відповідна
інформація носить суб'єктивний і
бездоказовий характер. Не можу
прийняти умови, викладені в абзаці
шостому, так як вважаю, що мої форми і
методи управлінської роботи в повній
мірі відповідають діючому
законодавству".

Відповідно до п.9 Положення державний
службовець ознайомлюється із
службовою характеристикою до
атестації під час співбесіди з
безпосереднім керівником. У разі
незгоди з відомостями, викладеними у
службовій характеристиці, державний
службовець може подати до комісії
відповідну заяву, обґрунтування,
додаткові відомості щодо своєї
службової діяльності.

Згідно із п.5 Положення комісія повинна
забезпечувати об'єктивний розгляд і
професійну оцінку діяльності
державного службовця, який
атестується, зокрема щодо виконання
покладених на нього службових
обов'язків, знання та користування у
своїй роботі державною мовою, а також
принциповий підхід у підготовці
рекомендацій для подальшого
використання його досвіду і знань у
роботі державного органу.

Оскільки, зазначені вимоги Положення
не визначають порядок дії атестаційної
комісії при надходженні заяви від
державного службовця та додаткових
відомостей щодо незгоди із викладеними
в характеристиці відомостями, тобто,
відсутній чіткий регламент дій
атестаційної комісії в даному випадку,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав стверджувати про
порушення відповідачем процедури
розгляду зауважень позивача до
характеристики. При цьому, позивач не
заперечував, а представник відповідача
підтверджував, що вказана
характеристика, а відповідно і доводи
позивача щодо незгоди з нею,
досліджувались членами атестаційної
комісії під час проведення атестації.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильно висновку про
відсутність підстав стверджувати про
порушення відповідачем положень п.5, 9
зазначеного Положення.

В той же час, колегія суддів вважає
неправомірним формування рекомендацій
атестаційною комісією щодо
відповідності позивача займаній
посаді за певних умов.

Як зазначено вище, за результатами
атестації зроблено висновок про те, що
ОСОБА_1 - начальник управління,
відповідає займаній посаді за умови
удосконалення форм і методів
організації роботи очолюваного
управління Фонду, налагодження
здорового морально-психологічного
клімату в колективі та усунненя інших
зауважень.

На вказані обставини звернув увагу і
суд першої інстанції, який зазначив, що
відповідачем не дотримано вимог
Положення в частині формулювання умов
відповідності займаній посаді,
оскільки частина умов сформульовано
загалом, не мають зрозумілого змісту та
порядку виконання. В той же час, суд
першої інстанції зазначив, що вказане
не вплинуло на законність дій
атестаційної комісії та на законність
і обґрунтованість рішення щодо ОСОБА_1

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується з наступних підстав.

Пунктом 11 Положення передбачено, що на
підставі всебічного аналізу виконання
основних обов'язків, складності
виконуваної роботи та її
результативності, знання та
користування державною мовою під час
виконання службових обов'язків комісія
приймає одне з таких рішень: відповідає
займаній посаді; відповідає займаній
посаді за умови виконання рекомендацій
щодо підвищення кваліфікації з певного
фахового напряму, набуття навичок
роботи на комп'ютері тощо; не
відповідає займаній посаді.

Відповідно до п.12 Положення у разі
прийняття рішення про відповідність
займаній посаді за певних умов комісія
рекомендує керівникові призначити
через рік повторне атестування, якщо
державний службовець погодиться
виконати дані йому рекомендації.

Кожна рекомендація повинна мати
відповідне обгрунтування.

Отже, обов'язковою умовою повторного
атестування є те, що державний
службовець повинен погодитися
виконати дані йому рекомендації. При
цьому, враховуючи те, що виконати
можливо рекомендації, які чітко
сформульовані, мають зрозумілий зміст
та порядок виконання, вказаною нормою
права передбачено, що кожна
рекомендація повинна мати відповідне
обґрунтування.

За результатами атестації ОСОБА_1
надано рекомендації, зокрема, у вигляді
налагодження здорового
морально-психологічного клімату в
колективі та усунення інших зауважень.

Вказані рекомендації не мають
відповідного обґрунтування, з їх
формулювання не можливо встановивти
порядок виконання, а така рекомендація
як «усунення інших зауважень» взагалі
позбавлена логічного розуміння,
враховуючи відсутність переліку таких
інших зауважень.

Зазначені обставини унеможливлюють
виконання державним службовцем
наданих рекомендацій, що у свою чергу
позбавляє державного службовця
можливості скористатися своїм правом
на проходження повторного атестування.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованими доводи позивача
щодо неправомірності дій атестаційної
комісії під час проведення атестації в
частині формулювання рекомендацій, які
не мають відповідного обґрунтування.

З цих підстав, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції скасувати з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3
ч.1 ст.198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року по справі №808/9657/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову про часткове
задоволення позову.

Дії атестаційної комісії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області, під час
проведення атестації 22.11.2013р., в частині
формулювання рекомендацій у вигляді
усунення інших зауважень - визнати
протиправними.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст постанови виготовлено
09.07.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк