Справа № 2а-3752/12/2170
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-3752/12/2170

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року

у справі №2а-3752/12/2170

за позовом Публічного акціонерного товариства “Херсонський суднобудівний завод” (надалі – ПАТ “Херсонський суднобудівний завод”)

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області (надалі – ДПІ у м.Херсоні Херсонської області ДПС, ГУ ДКСУ в Херсонській області)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Не погоджуючись з рішеннями попередніх судових інстанцій, ДПІ у м.Херсоні Херсонської області ДПС звернулась із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати судові рішення та постановити нове – про відмову у задоволені позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу позивач зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення – без змін.

Сторони в судове засідання не з’явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до п.2 ч.1 ст.222 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанції, підставою для складення спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту позаплановою виїзної перевірки позивача від 31.08.2012р. №1755/15-4/14308500.

Так, ДПІ було встановлено, що ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» при складанні декларації з ПДВ за квітень 2012р. визначено від'ємне значення з ПДВ у сумі 1865572грн. Таке від'ємне значення було відображено у рядку 20.2 декларації з ПДВ. У травневій декларації з ПДВ позивач від'ємне значення з ПДВ за квітень 2012р. у сумі 1865572грн. включив до рядку 21 цієї декларації та врахував це значення для визначення бюджетного відшкодування з ПДВ. За даними деклараціями з ПДВ за травень 2012р. задеклароване бюджетне відшкодування з ПДВ становило 1865572грн. За даними додатків 2 та 3 декларації з ПДВ за травень 2012 року заявлена сума ПДВ до бюджетного відшкодування відповідає частині залишку від'ємного значення, фактично сплаченої отримувачем товарів/послуг постачальникам цих товарів/послуг.

Вказані обставини складання декларації з ПДВ за квітень-травень 2012р. позивачем не заперечуються.

Також вважає, що податковий період, у якому виникло від'ємне значення з ПДВ та податковий період, у якому це від'ємне значення може бути включене до бюджетного відшкодування, збігаються, у зв'язку з чим позивач повинен був складати розрахунок бюджетного відшкодування у момент його виникнення.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія суддів апеляційної інстанції, цілком вірно та обґрунтовано виходив з наступного.

Так, згідно з п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до положень пункту 14 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України при від'ємному значенні сум податку на додану вартість, обрахованого в порядку, передбаченому в пункті 200.1 статті 200 цього Кодексу, по підприємствах суднобудування і літакобудування відшкодування з бюджету здійснюється у податковому періоді, наступному за звітним періодом, у якому виникло від'ємне сальдо податку в порядку і строки, передбачені статтею 200 цього Кодексу.

Судами обґрунтовано зазначено, що норми пункту 14 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України слід розуміти як такі, що дають можливість при виникненні від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду відразу відображати їх у складі сум податку на додану вартість, що підлягають бюджетному відшкодуванню, а не переносити до складу податкового кредиту наступного періоду, як встановлено у пункті 200.3 статті 200 Податкового кодексу України.

Разом з тим, незмінними залишаються всі інші правила щодо права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, встановлені статтею 200 Податкового кодексу України, у тому числі щодо сплати податку на додану вартість постачальнику чи до бюджету, порядку та строків проведення перевірки органом податкової служби, оформлення за її наслідками відповідних документів, пов'язаних з таким відшкодуванням, передання їх органу казначейської служби тощо.

Крім того, Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 25 січня 2011 року № 41, також підтверджується, що вимоги пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України щодо зарахування від'ємного значення розрахованої суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду не поширюються на підприємства літакобудування та суднобудування. Саме в цьому полягає преференція щодо відшкодування податку на додану вартість, встановлена пунктом 14 підрозділу 2 розділу ХХ. «Перехідні положення» Податкового кодексу України для підприємств літакобудування та суднобудування, тоді як залишаються незмінними всі інші правила щодо права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, встановлені статтею 200 Податкового кодексу України.

За приписами пунктів 200.7, 200.8 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Отже, жодною правовою нормою не обмежено право платників податків, які відносяться до галузі суднобудування та літакобудування, користуватися загальним порядком отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначеним статтею 200 Податкового кодексу України.

Крім того, враховуючи, що перенесення від'ємного значення із рядка 20.2 до рядка 21 декларації з ПДВ не є прямим свідченням обов'язків позивача задекларувати бюджетне відшкодування з ПДВ у цьому періоді, а в акті перевірки ДПІ не досліджується дата сплати постачальниками від'ємного значення з ПДВ позивачем, що включене до розрахунку бюджетного відшкодування за травень 2012р., тому суди попередніх інстанції дійшли обґрунтовано висновку щодо дотримання позивачем встановлений порядок декларування бюджетного відшкодування у травні 2012р.

Також правильними є висновки судів стосовно обґрунтованості решти податкового повідомлення-рішення від 03.09.2012р. на суму 4700грн. та штрафних санкцій на суму 2355грн., оскільки ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» до податкового кредиту квітня 2012 р. включено ПДВ у сумі 4700,01грн. по відносинам з ТОВ «Техмедбуд», що є неправомірним, так як вказаний контрагент позивача має стан « 8» - не декларування контрагентом сум податкових зобов'язань позивачеві, що не заперечується позивача.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанцій, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби –залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.