Справа № 2а-12692/10/1370
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
Справа № 9104/49361/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу
Бродівського районного центру
зайнятості на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 04
травня 2011 року по справі за позовом
Бродівського районного центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В
И Л А:

30 грудня 2010 року Бродівський районний
центр зайнятості звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 в якому просив
стягнути з нього суму незаконно
отриманої допомоги по безробіттю у
розмірі 12155,10грн. (дванадцять тисяч сто
п'ятдесят п'ять гривень 10коп.).

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців встановлено,
що ОСОБА_2, будучи зареєстрованим як
суб'єкт підприємницької діяльності
Бродівською райдержадміністрацією,
звернувся у Бродівський районний центр
зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні та 28 січня 2009 року
отримав статус безробітного, хоча у
своїй заяві від 28 січня 2009 року про
надання статусу безробітного
повідомив, що як суб'єкт
підприємницької діяльності не
зареєстрований.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 04 травня 2011
року у задоволені позову відмовлено
повністю.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, Бродівський районний
центр зайнятості подав апеляційну
скаргу на неї, в якій просив постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову постанову, якою
задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що
оскаржувана постанова є прийнята з
неповним з`ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, та
порушенням норм матеріального права та
процесуального права.

Також, апелянт по справі зазначив, що
відповідно до Довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, 07 грудня 2009
року внесено запис щодо ОСОБА_2 про
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем за її рішенням, тому
07 грудня 2009 року - є датою державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності ОСОБА_2.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що 28
січня 2009 року ОСОБА_2 звернувся з заявою
до Бродівського районного центру
зайнятості про надання статусу
безробітного. За час перебування на
обліку у Бродівському районному центрі
зайнятості відповідач отримав
матеріальне забезпечення, а саме
допомогу по безробіттю за період з 28
січня 2009 року по 23 січня 2010 року в сумі
12155,10грн., що підтверджується
розрахунком.

Згідно із Довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, у записі 4,
державним реєстратором 08 грудня 2008
року, №4000121 внесено рішення
ОСОБА_2 фізичної особи-підприємця про
припинення підприємницької
діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
проводиться у разі: прийняття фізичною
особою - підприємцем рішення про
припинення підприємницької
діяльності.

Відповідно до ч. 8 ст. 47 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису щодо рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем
забороняється проведення державної
реєстрації фізичної особи - підприємця,
щодо якої прийнято рішення про
припинення підприємницької
діяльності.

З висновками суду першої інстанції про
задоволення вимог позивача погодитися
не можна. Колегія суддів вважає
наведені висновки суду першої
інстанції неправильними і такими, що не
відповідають вимогам законодавства
України та приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
зайнятість населення» (в редакції, яка
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин), зайнятість - це
діяльність громадян, пов'язана із
задоволенням особистих та суспільних
потреб і така, що, як правило, приносить
їм доход у грошовій або іншій формі. До
зайнятого населення належать
громадяни, які самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців.

Згідно із п.12 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу і
безробітних, затвердженого Постановою
Кабінету міністрів України від 14
лютого 2007 року з №219, Для одержання
статусу безробітного громадянин
особисто подає у день, що настає після
закінчення встановленого строку для
пошуку підходящої роботи, до центру
зайнятості заяву із зазначенням у ній
інформації про те, що він не
зареєстрований як фізична особа -
підприємець.

Відповідно до п.3 ст.46 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, так як на час
отримання статусу безробітного,
відповідач ще був зареєстрований, як
фізична особа-підприємець, що
підтверджується Довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, де датою
припинення підприємницької діяльності
зазначається 07 грудня 2009 року.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1,
4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Бродівського
районного центру зайнятості -
задоволити, Постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 04
травня 2011 року по справі № 2а-12692/10/1370 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою задоволити позовні вимоги.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь
Бродівського районного центру
зайнятості суму незаконно отриманої
допомоги по безробіттю у розмірі
12155,10грн. (дванадцять тисяч сто
п'ятдесят п'ять гривень 10 копійок).

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до касаційної інстанції протягом 20
днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.І. Мікула