Справа № 826/3386/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3386/14
1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд, у складі колегії
суддів - головуючого судді-доповідача
Мєзєнцева Є.І., членів колегії Чаку Є.В.
та Файдюка В.В., при секретарі
Войтковській Ю.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
окружного адміністративного суду
міста Києва від 30.04.14 року у справі за
позовною заявою ОСОБА_3 (представник
ОСОБА_4) до відділу Державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції в місті
Києві (представник до судового
засідання не з'явився), за участі
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на боці відповідача
ОСОБА_2 (представник до судового
засідання не з'явився) про:

· визнання неправомірною
постанови головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції в місті
Києві Хлистуненка С.С. від 18.02.14 року по
виконавчому провадженню № 39218564 про
накладення на ОСОБА_3 штрафу;

· скасування постанови головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції в місті Києві Хлистуненка С.С.
про накладення штрафу від 18.02.14 року по
виконавчому провадженню № 39218564,-

ВСТАНОВИВ:

Окружним адміністративним судом міста
Києва 30.04.14 року у письмовому
провадженні ухвалено постанову у
справі № 826/3386/14, згідно якої вирішено
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3
(далі - Боржник) до відділу Державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції в місті
Києві (далі - Відділ) про визнання
неправомірною постанови головного
державного виконавця Відділу
Хлистуненка С.С. від 18.02.14 року по
виконавчому провадженню № 39218564 про
накладення на Боржника штрафу у
розмірі 170 грн. (далі - Постанова) за
невиконання рішення Подільського
районного суду міста Києва у справі №
2607/14962/12 щодо зобов'язання Боржника
використовувати земельну ділянку, яка
розташована на лінії 9, ділянка № 59 (с/т
Більшовик) у Подільському районі міста
Києва (далі - Ділянка) за цільовим
призначенням згідно державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 13.07.07 року, а також про скасування
вищезазначеної Постанови. Позивачем у
справі Подільського районного суду
міста Києва № 2607/14962/12 виступив ОСОБА_2
(далі - Стягувач).

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована нормами статей 75, 89 Закону
України «Про виконавче провадження» та
також приписами статей 2, 71-72 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) та статті 19
Конституції України, зокрема тим, що
державний виконавець Відділу
застосував до Боржника
адміністративне стягнення за
Постановою за невиконання рішення
суду, не довівши при цьому факту
правомірності своїх дій та факту
нецільового використання Боржником
Ділянки. При цьому суд першої інстанції
зауважив, що матеріали справи містять
докази використання Ділянки саме за
цільовим призначенням - для ведення
садівництва, а розміщення на Ділянці 15
собак не виключає можливості ведення
на Ділянці садівництва.

Не погоджуючись з правовою оцінкою,
наданою окружним адміністративним
судом міста Києва у справі № 826/3386/14,
заперечуючи висновки, встановлені
постановою окружним адміністративним
судом міста Києва та вважаючи, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального права, допущено неповне
з'ясування обставин справи та невірно
надано оцінку доказам у справі,
Стягувач, як особа, що не брала участі у
справі, втім суд вирішив питання про
його права, свободи, інтереси чи
обов'язки - в порядку статті 185 КАС
України звернувся з апеляційною
скаргою на постанову окружного
адміністративного суду міста Києва від
30.04.14 року у справі № 826/3386/14,
обґрунтовуючи її тим, що на Ділянці
окрім садових дерев розташовано
племінний завод по вирощуванню собак
породи цвергшнауцер FCI № 114/02 «Surprize ot
vodoleya", тому Боржник порушив заборону,
встановлену рішенням Подільського
районного суду міста Києва у справі №
2607/14962/12, з урахуванням чого
адміністративне стягнення на Боржника,
накладене Відділом згідно Постанови - є
правомірним та законним.

Стягувач не брав участі у розгляді
спору у справі № 826/3386/14 по першій
інстанції, наразі Київський
апеляційний адміністративний суд
вважає за необхідне залучити його до
участі у справі у якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача в порядку
статті 53 КАС України, оскільки у
спірному виконавчому провадженні ця
особа має правовий статус стягувача і
вчинення у межах цього виконавчого
провадження будь-яких процесуальних
дій безпосередньо впливає на його
права та обов'язки.

Також Стягувач вважає, що Боржник
здійснює комерційне розведення
домашніх тварин в порядку частини 3
статті 1 Європейської конвенції про
захист домашніх тварин, при цьому
дозволу на зміну цільового призначення
Ділянки та використання її для
підприємницької діяльності - не має.

У відзиві на апеляційну скаргу Боржник
заперечив проти апеляційної скарги,
зазначивши, що державний виконавець не
встановив належними та допустимими
доказами факту нецільового
використання Ділянки, внаслідок чого
застосування до Боржника
адміністративного стягнення згідно
Постанови є неправомірним та
безпідставним. Боржник просив
постанову суду першої інстанції
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Стягувача без задоволення.

Представники апелянта та відповідача
Відділу до судового засідання не
з'явилися, не зважаючи на належне
повідомлення судом про час та місце
судового засідання. Відділ заперечень
проти апеляційної скарги - не надав.

В судовому засіданні Боржник заперечив
проти задоволення цієї апеляційної
скарги з підстав, наведених раніше у
письмовому відзиві та у змісті
позовної заяви.

Заслухавши пояснення присутнього в
засіданні представника позивача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, дослідивши
правильність судових висновків,
повноту встановлення судом обставин
справи та їх правову оцінку, колегія
суддів апеляційного суду дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, наразі
оспорюване рішення суду першої
інстанції має бути скасоване, у позові
Боржника слід відмовити, виходячи з
наступного.

02.08.13 року в порядку статті 368 ЦПК
України Подільським районним судом
міста Києва у справі № 2607/14962/12 видано
виконавчий лист (а.с.78), відповідно до
якого Боржник зобов'язаний
використовувати Ділянку за цільовим
призначенням згідно державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 13.07.07 року, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди № 03-7-0217 (далі - Акт).
Стягувачем за цим виконавчим
документом є ОСОБА_2, боржником - ОСОБА_3.

Відповідно до Акту (а.с.79) - цільовим
призначення Ділянки є ведення
садівництва. При цьому, приписи частини
3 статті 35 Земельного Кодексу України
визначають, що земельні ділянки,
призначені для садівництва,
використовуються для закладання
багаторічних плодових насаджень,
вирощування сільськогосподарських
культур, а також для зведення
необхідних будинків, господарських
споруд тощо.

На підставі статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження» та
означеного виконавчого листа
державний виконавець Відділу 08.08.13 року
відкрив виконавче провадження № 39218564,
яким запропонував Боржникові
добровільно виконати до 15.08.13 року
рішення Подільського районного суду
міста Києва у справі № 2607/14962/12.

За приписами статті 75 Закону України
«Про виконавче провадження» виконання
судових рішень зобов'язального
характеру (такого, як рішення
Подільського районного суду міста
Києва у справі № 2607/14962/12) здійснюється
шляхом перевірки державним виконавцем
Відділу фактів виконання судового
рішення, а також накладення на Боржника
штрафів у разі невчинення останнім
відповідних дій, повідомлення
правоохоронним органам про факт
невиконання судового рішення з метою
притягнення Боржника до кримінальної
відповідальності, а також закінчення
виконавчого провадження у разі, якщо
рішення суду не може бути виконане без
участі боржника.

Актами державного виконавця,
складеними 24.09.13 року та 18.02.14 року
(а.с.12-13) - встановлено факт невиконання
Боржником рішення Подільського
районного суду міста Києва у справі №
2607/14962/12, оскільки на Ділянці перебуває
понад 15 собак. Заперечення Боржника
щодо змісту зазначених актів
державного виконавця - не можуть бути
прийняті до уваги колегією суддів,
оскільки зазначені документи
виконавчого провадження жодним чином у
встановленому законом порядку не
оспорювалися. Висновки суду першої
інстанції стосовно відсутності
всупереч вимог статті 15 Закону України
«Про виконавче провадження» в актах
державного виконавця від 24.09.13 року та
18.02.14 року підписів понятих - є
неспроможними з правової точки зору,
оскільки для складання державним
виконавцем актів про хід виконання
судового рішення норми закону не
передбачають обов'язкової участі
понятих, наразі актами огляду майна
спірні акти державного виконавця від
24.09.13 року та 18.02.14 року - не є. Означене в
порядку пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України вказує на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, що є підставою для скасування
рішення в силу статті 198 КАС України.

Згідно Постанови державного виконавця,
винесеної в порядку частини 2 статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження», на Боржника накладено
штраф у розмірі 170 грн. через
невиконання останнім рішення
Подільського районного суду міста
Києва у справі № 2607/14962/12, яке є
обов'язковим до виконання згідно норм
статті 124 Конституції України.

Наведення Боржником даних про
використання Ділянки для ведення
садівництва, на що начебто вказує лист
ГО «Садівниче товариство «Більшовик»
від 14.09.13 року (а.с.14) та акт ГО
«Садівниче товариство «Більшовик» від
18.02.14 (а.с.51) року, в яких
підтверджується факт наявності на
Ділянці 10 плодових дерев, плодових
кущів, винограду, декоративних рослин
та квітнику - не може спростувати
встановленого державним виконавцем
факту одночасної наявності на Ділянці
й собак у кількості понад 15 особин.

Висновок суду першої інстанції
стосовно того, що наявність на Ділянці
15 собак не виключає використання
Ділянки за цільовим призначення для
ведення садівництва - на думку судової
колегії апеляційного суду містить
логічну помилку, оскільки одночасне
використання Боржником Ділянки за
цільовим призначенням (для ведення
садівництва), а також і не за цільовим
призначенням (для розведення свійських
тварин) - не вказує на законність дій
Боржника, навпаки, переконливо
доводить протиправність дій
останнього щодо ігнорування вимог
резолютивної частини рішення
Подільського районного суду міста
Києва у справі № 2607/14962/12. Таким чином,
суд першої інстанції при розгляді
справи зробив висновки, що не
відповідають обставинам справи та
наявним у ній доказам, що в силу пункту 3
частини 1 статті 202 КАС України є
підставою для скасування апеляційним
судом судового рішення першої
інстанції та прийняття нового рішення
у справі.

Окрім того, на факт невиконання навіть
після винесення спірної Постанови
Боржником рішення Подільського
районного суду міста Києва у справі №
2607/14962/12 - переконливо вказує і зміст
мотивувальної частини постанови про
закінчення виконавчого провадження №
39218564 від 18.04.14 року, яка у свою чергу
жодної стороною не оспорювалася та не є
скасованою у встановленому законом
порядку. Враховуючи означене, судова
колегія апеляційного суду вважає
переконливо доведеним факт
невиконання Боржником рішення
Подільського районного суду міста
Києва у справі № 2607/14962/12 та
правомірність застосування до
Боржника санкцій відповідно до
Постанови.

Враховуючи доведеність відповідачем
Відділом в порядку статті 71 КАС України
факту правомірності винесення
Постанови, суд апеляційної інстанції
має всі підстави не погодитись з
правовою позицією суду першої
інстанції про задоволення позову,
оскільки зазначена правова позиція не
ґрунтується на належних доказах та
законі. Внаслідок означеного, у
задоволенні позову Боржника щодо
визнання неправомірною та скасування
Постанови - слід відмовити.

Решта посилань та тверджень сторін
судовою колегією апеляційного суду не
приймається через невідповідність
зазначених заперечень та обґрунтувань
до предмету позову або
непідтвердженість матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями 53, 71, 94, 185, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову окружного
адміністративного суду міста Києва від
30.04.14 року у справі № 826/3386/14.

Постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.04.14 року у справі
№ 826/3386/14 - скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3
до відділу Державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції в місті Києві про визнання
неправомірною постанови головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції в місті Києві Хлистуненка С.С.
від 18.02.14 року по виконавчому
провадженню № 39218564 про накладення на
ОСОБА_3 штрафу та про скасування
постанови головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції в місті
Києві Хлистуненка С.С. про накладення
штрафу від 18.02.14 року по виконавчому
провадженню № 39218564.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя

Мєзєнцев Є.І.

Судді:

Файдюк В.В.

Чаку Є.В.