Справа № 2а-154/11, 2а-1326/27/12
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 р.
Справа № 76408/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я., Гінди О.М.,

при секретарі судового засідання
Щербі С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ТзОВ «Підкова - Сервіс» на постанову
Франківського районного суду м. Львова
від 14.03.2012 року у справі за позовом
прокурора Франківського району м.
Львова до Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
треті особи ТзОВ «Підкова - Сервіс» та
ЖБК - 57 про визнання незаконними
розпоряджень Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 1174 від 09 вересня 2003 року та № 1155 від 16
серпня 2004 року та їх скасування, -

ВСТАНОВИЛА :

Прокурор Франківського району м.
Львова звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, за участю
третіх осіб ТзОВ «Підкова - Сервіс», що
виступає на стороні позивача та ЖБК - 57,
що виступає на стороні відповідача про
визнання незаконними та скасування
розпоряджень Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 1174 від 09 вересня 2003 року та № 1155 від 16
серпня 2004 року.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог
покликається на те, що прокуратурою
Франківського району м. Львова
проведено прокурорську перевірку, щодо
законності розпоряджень Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради № 1174 від 09 вересня 2003 року
та № 1155 від 16 серпня 2004 року "Про
оформлення права власності на
нежитлове приміщення по вулиці
Стрийській, буд. № 106 в м. Львові.
Зазначає, що матеріалами перевірки
встановлено, що будинок № 106 по вулиці
Стрийській в м. Львові побудований у 1969
році за дольовою участю ЖБК-57,
Львівського міськплодоовочторгу
(вбудоване приміщення №129-магазин №
55площею319,8 м. кв.) Львівського
міськпромторгу (вбудоване приміщення
№ 130 магазин 31 площею 215,4 м.кв.).
Вбудовані приміщення магазинів, на
момент здачі будинку в експлуатацію,
використовувались державними
підприємствами, а саме, промтоварним (з
1992 р.) - ДП магазином «Підкова»,
створеним Львівським міськвиконкомом
на базі магазину № 31
торгово-виробничої асоціації орендних
колективів і кооперативів
Культпобутгосптовари", який є
правонаступником міськпромторгу та
зареєстрованим Львівським
міськвиконкомом 11 серпня 1992 року.
Приміщення промтоварного магазину,
яким користувалося ДП «Підкова»,
правонаступником якого, є ТзОВ
"Підкова-Сервіс", споруджено за
державні кошти. Грошові кошти ЖБК - 57, на
його спорудження не використовувались.

07 грудня 1995 року, між представництвом
Фонду державного майна України у м.
Львові та ДПТ "Підкова",
правонаступником якого, є ТзОВ
"Підкова-Сервіс"', укладено договір
купівлі-продажу № 519, на підставі якого,
останнє придбало у власність державне
майно ДПТ "Підкова" у м. Львові по вул.
Стрийській № 106. За об'єкт приватизації,
покупцем сплачено грошові кошти та
приватизаційні майнові сертифікати у
повному обсязі. Відповідно до п.1.3
договору купівлі - продажу, право
власності на майно переходить з
моменту підписання акту прийому -
передачі.

Незважаючи на наведені вище обставини,
Франківською районною адміністрацією
Львівської міської ради 09 вересня 2003
року та 16 серпня 2004 року, було видано
розпорядження № 1174 га № 1155 відповідно:
«Про оформлення права власності на
нежитлове приміщення по вулиці
Стрийській № 106 у м. Львові, згідно
якого, у власність ЖБК-57, передано
нежитлові приміщення площею 215.4 м. кв.
та 319,8 м. кв. у будинку № 106 по вул.
Стрийській у м. Львові.

На підставі рішення Господарського
суду м. Києва визнано недійсним рішення
Львівської обласної ради № 181 від 29
червня 1999 року "Про нерухоме майно
обласної комунальної власності", в
частині затвердження переліку об'єктів
нерухомого майна, що перебуває у
комунальній власності області, а саме,
виключення нежитлового приміщення
загальною площею, 215,4 м. кв. у будинку №
106 по вул. Стрийській у м. Львові, з
даного переліку. Однак, цим рішенням не
встановлено право власності на нього.
Постановою Київського апеляційного
господарського суду, дане рішення
залишено без змін. Тобто, в жодному з
рішень, право власності промтоварного
магазину "Підкова" площею - 215,4 м.кв. по
вул. Стрийській №106 у м. Львові за
ЖБК-№57-- не визнано.

На думку позивача, посилання
відповідача у вказаних розпорядженнях
на рішення виконкому Львівської
міської ради від 31 грудня 1969 року № 657 "
Про затвердження акту державної
прийомки житлового будинку з магазином
по вул. Стрийській № 106 у м. Львові, є
безпідставним, оскільки самим актом
державної прийомки, не визначено
власника таких нежитлових приміщень.
Видане Львівським МБТІ 05 жовтня 1993 року
ЖБК - 57 свідоцтво про право колективної
власності за № 1267 на будинок в цілому,
лише на підставі рішення виконкому від
31.12.1969 року, не може бути правом
власності кооперативу на магазин,
оскільки, передача на баланс не змінює
форми власності.

Крім цього, відповідно до п. 9 Рішення
Львівської міської ради № 351 від 02.07.1999
року "Про порядок оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна
та затвердження вартості цих послуг ", у
всіх випадках оформлення права
власності, заявником подаються копії
технічного паспорта на об'єкт
нерухомого майна. Пунктом 17 даного
рішення, встановлено, що при
відсутності правовстановлюючих
документів, право власності
встановлюється на підставі рішення
суду. Разом з тим, вважає позивач,
Франківською районною адміністрацією
Львівської міської ради, в порушення п.
9 Рішення ЛМР, видано розпорядження про
оформлення права власності без копій
технічних паспортів на приміщення щодо
яких оформлялося право власності, а
саме - площею 215,4 м. кв. та 319,8 м. кв. по
вул. Стрийській № 106 у м. Львові.

Оскаржуваною постановою Франківського
районного суду м. Львова від 14.03.2012 року
в задоволенні позовних вимог прокурора
Франківського району м. Львова до
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, треті особи
ТзОВ «Підкова - Сервіс» та ЖБК - 57 про
визнання незаконними розпоряджень
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради № 1174 від 09
вересня 2003 року та № 1155 від 16 серпня 2004
року та їх скасування - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТзОВ
«Підкова - Сервіс» просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задоволити позовні вимоги в
повному обсязі, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що у рішенні Арбітражного суду
Львівської області від 27.11.1996 року у
справі №3/435 вказано, що для будівництва
магазинів в будинку №16 по вул. Артема,
(Стрийська 106) в м. Львові, були
використані грошові кошти за рахунок
кредиту "Будбанку" надані Львівському
міськпромторгу та
міськплодоовочторгу. Тобто, приміщення
першого поверху будинку, були
збудовані за рахунок коштів державних
підприємств, а не за рахунок членів
кооперативу. ЖБК-57, фінансував
будівництво житлової частини будинку
та підвальних нежитлових приміщень
магазинів і аптеки, що розташовані на
першому поверсі. 05 жовтня 1993 року без
жодних правових підстав ЛОД КМБТІ
видало ЖБК -57 реєстраційне посвідчення
№ 1267 про право колективної власності
на будинок по вул. Стрийській, 106 в м.
Львові в цілому, з приналежними до
нього будівлями та спорудами.
Незаконне отримання даного
реєстраційного посвідчення, призвело в
подальшому до вчинення незаконних дій
ЖБК-57. На підставі розпорядження
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради № 1174 від 09
вересня 2003 року та № 1155 від 16 серпня 2004
року, ЖБК-57 зареєстрував право
власності на нежитлові приміщення по
вул. Стрийській,106 в м. Львові, площею -
215,4м,кв. та 319,8 м. кв. без уточнення
літери та номеру на поверховому плані.
Обидва розпорядження виносились з
посиланням на постанову Голови
арбітражного керуючого від 09.02.1996 року,
в якій йдеться про нежитлове
приміщення підприємства роздрібної
плодоовочевої торгівлі № 55 площею - 319 ,8
м.кв. та на рішення Господарського суду
м. Києва від 21.02.2003 року, яким визнано
недійсним рішення Львівської обласної
ради № 181 від 29.06.1999 року "Про нерухоме
майно обласної комунальної власності "
в частині затвердження Переліку
об'єктів нерухомого майна, що перебуває
в комунальній власності області, а
саме, виключення нежитлового
приміщення магазину № 55 площею 319,8 м.кв.
у будинку по вул. Стрийська, 106 в м.
Львові з даного переліку. Звертає увагу
суду на те, що у зв'язку з цим, порушено
право власності ТзОВ «Підкова Сервіс».
Підтвердив, що з позовними вимогами про
захист права власності на вказане
нерухоме майно, в порядку цивільного
судочинства не звертався, оскільки
такі питання були предметом судового
розгляду неодноразово, прийняті судами
рішення набрали законної сили. Просить
позов задовольнити та скасувати спірні
розпорядження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до ст. 255 КАС України, постанова або
ухвала суду, що набрали законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беріть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Аналогічні вимоги, щодо обов'язковості
виконання судових рішень, закріплені в
ст. 14ЦПК України та ст. 115 ГПК України.
Таким чином, відповідач, видаючи спірні
розпорядження, щонайменше виконав
вимоги вказаних вище норм
законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Судом встановлено, що предметом
адміністративного позову є оскарження
розпоряджень Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
№1174 від 09 вересня 2003 року та №1155 від 16
серпня 2004 року.

Як вбачається із даних розпоряджень,
вони, крім виконання належних
обов'язків та повноважень передбачених
Конституцією України, Законом України
«Про місцеве самоврядування» та
розроблених на підставі нього
нормативно - правових актів, видані на
виконання постанови голови
арбітражного суду від 09 лютого 1996 року;
ухвали Господарського суду Львівської
області від 03 лютого 2004 року; рішення
господарського суду Львівської
області 17 червня 2004 року; постанови
голови арбітражного суду від 09 лютого
1996 року; рішення господарського суду м.
Києва від 21 лютого 2003 року: постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 22 травня 2003
року, якими Франківську районну
адміністрацію було зобов'язано
оформити право власності. Дані судові
рішення не скасовані, що сторонами та
учасниками процесу визнається.

Відповідно до ст. 255 КАС України,
постанова або ухвала суду, що набрали
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беріть участь у справі, для їхніх
правонаступників , а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Таким чином, відповідач, видаючи спірні
розпорядження, щонайменше виконав
вимоги вказаних вище норм
законодавства.

Отже, розпорядження № 1174 від 09.09.2003
року та №1155 від 16.08.2004 року, прийняті
Франківською районною адміністрацією
Львівської міської ради відповідно до
законодавства. Відповідач, як орган
місцевого самоврядування, діяв в межах
повноважень визначених законом, та
нормативно правовими актами, зокрема,
Положенням про Франківську районну
адміністрацію Львівської міської ради
та її структури, затвердженим рішенням
виконавчого комітету ЛМР від 20.06.2003
року, яке діяло на цей момент, тобто,
вправі був здійснювати оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна, незалежно від форм власності,
відповідно до законодавства.

Крім , цього позивачем не надано суду
фактичних даних, які б свідчили про
навмисні дії посадових осіб
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, щодо видачі
спірних розпоряджень, а відтак,
визнання незаконними розпоряджень
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради №1174 від 09.09.2003
року та №1155 від 16.08.2004 року, і з цих
підстав, задоволенню не підлягає.

Що стосується оспорювання права
власності в даному адміністративному
позові між ТзОВ «Підкова - Сервіс» та
ЖБК - 57, по відношенню до нерухомості, що
знаходиться за адресою: м. Львів, вулиця
Стрийська, № 106 та на , яких наголошує
позивач і третя сторона, то такі не
можуть бути предметом
адміністративного судочинства,
оскільки виходять за межі юрисдикції, а
також виходять за межі позовних вимог,
у зв'язку з чим, судом не досліджуються
та не розглядаються.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно правових відносин від
порушень з боку державної влади,
органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових та службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

В адміністративному позові, як і в
судовому засіданні, позивач та
представники третьої особи, що діяли на
його стороні, покликаючись на норми ст.
6, 17 КАС України, не змогли пояснити,
якою дією чи бездіяльністю Франківська
районна адміністрація, як суб'єкт
владних повноважень, порушив права,
свободи чи інтереси прокуратури
Франківського району м. Львова.

Посилання позивача на порушення
конституційних прав ТзОВ
«Підкова-Сервіс», є безпідставними,
оскільки матеріалами справи це не
підтверджуються, а навпаки
спростовуються наданими відповідачем
та третіми особами доказами, у вигляді
судових рішень.

Крім цього, ТзОВ «Підкова - Сервіс», в
розумінні ст. 6 КАС України, є особою,
яка має право самостійно звернутися до
суду, коли вважатиме, що порушено її
права, а прокурор вправі з позовом на
захист інтересів інших осіб звернутися
тільки у випадках, встановлених
законом. Такого випадку суду не
наведено. Більш того, позиція
прокуратури Франківського району м.
Львова щодо звернення до суду з даним
адміністративним позовом, суперечить
позиції прокуратури Львівської
області, що знайшла своє відображення в
рішенні Личаківського районного суду
м. Львова від 22 березня 1999 року .

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ТзОВ «Підкова -
Сервіс» - залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного
суду м. Львова від 14.03.2012 року у справі №
2а-154/11 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
В.Я. Качмар

О.М. Гінда