Справа № 127/13713/14-а
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/574/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І., Гусар Ю.А.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1, представника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області Кирилюка
Д.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в м.
Вінниці адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до заступника
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області Фурдипала Андрія
Олександрович, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
заступника начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
Фурдипала А.О. про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення від 10 червня 2014 року №
163. Позовні вимоги мотивувала тим, що
цією постановою її визнано виною у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 12 ст. 96
КУпАП. Позивач зазначає, що відповідач
дійшов висновку, що вона допустила
порушення п. 10 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», за що передбачена
відповідальність ч. 12 ст. 96 КУпАП. Однак,
ОСОБА_3 не погоджується із вказаними
висновками, адже порушити положення п.
10 ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» може лише
замовник, тобто особа, яка має намір
щодо забудови території. При цьому,
замовником себе не вважає, а зазначає,
що вона є власником житлового будинку
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, тому
наведені норми законів не підлягають
застосуванню до неї. Крім того, про
протиправність оскаржуваної
постанови, на думку позивача, свідчить
той факт, що дві попередні постанови
винесені стосовно неї про притягнення
до адміністративної відповідальності
скасовані судами. Просить визнати
протиправною та скасувати постанову
від 10 червня 2014 року № 163 в справі про
адміністративне правопорушення.

Ухвалою Вінницького міського суд
Вінницької області від 21 липня 2014 року
(без винесення окремого процесуального
документа) до участі в справі в якості
співвідповідача залучена Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала за
викладених у позовній заяві обставин
та просила його задовольнити. Крім
того, відмітила, що ОСОБА_3 вказала в
декларації достовірні відомості,
зазначення яких допускає чинне
законодавство.

Представник відповідача заперечив
щодо задоволення позову та вказав, що
відповідач діяв в межах, в спосіб і в
порядку передбаченому законодавством.
Позивач внесла недостовірні відомості,
зокрема щодо внутрішнього та
зовнішнього оздоблення стін,
завершення кладки фронтону,
централізованого опалення, тому
підстави для скасування оскаржуваної
постанови відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін по справі, оцінивши докази в їх
сукупності, прийшов до висновку, що
позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до
постанови від 10 червня 2014 року № 163 по
справі про адміністративне
правопорушення, винесеної заступником
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області Фурдипалом А.О. за
результатами розгляду матеріалів
справи про адміністративне
правопорушення, а саме: протоколу від 19
травня 2014 року, акту перевірки від 19
травня 2014 року № 466-ПП, копій документів
та документів фотофіксації,
встановлено, що ОСОБА_3 подала
недостовірні данні у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої 24 квітня 2014 року за № ВН
62 на будівництво житлового
будинку по АДРЕСА_1, чим порушила вимоги
п. 10. ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Зокрема встановлено, що
будинок має незавершені будівельні
роботи: відсутнє внутрішнє та зовнішнє
оздоблення стін, незавершена кладка
фронтону з тильної сторони будинку,
відсутнє опалення, відсутні ганки з
сходами, хоча декларація містить
відомості про завершення будівництва.
Крім того встановлено, що декларація
містить зазначення, що об'єкт має
опалення централізоване, що суперечить
дійсності, мережа централізованого
опалення в селі Зарванці відсутня. До
того ж, об'єкт збудований з відхиленням
до будівельного паспорту. За
результатами розгляду матеріалів
адміністративної справи ОСОБА_3
визнано винною у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. (а. с.
5).

Відповідно до свідоцтва на право
власності, житловий будинок,
розташований у АДРЕСА_1, належить на
праві приватної власності ОСОБА_3 (а. с.
7), державна реєстрація права власності
на який проведена 08 травня 2014 року. (а. с.
8).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Відповідно до п.11 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року №553, посадові особи
інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право, зокрема, складати
протоколи про вчинення правопорушень
та акти перевірок, і накладати штрафи у
межах повноважень, передбачених
законом; видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил. У
відповідності до пунктів 16-17 вказаного
Порядку за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт. Вказаним
Порядком визначено, що підставою для
розгляду справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності є
відповідний протокол, складений
посадовою собою інспекції за
результатами перевірки.

Відповідно до ч. 10 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
та за експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», замовник - фізична або
юридична особа, яка має намір щодо
забудови території (однієї чи
декількох земельних ділянок) і подала в
установленому законодавством порядку
відповідну заяву.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка
вчинила адміністративне
правопорушення, підлягає
відповідальності на підставі закону,
що діє під час і за місцем вчинення
правопорушення.

Відповідно до ч. 12 ст. 96 КУпАП, наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
вчинені щодо об'єктів IІ категорії
складності тягнуть за собою накладення
штрафу від чотирьохсот до п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Оскаржувана постанова судом
перевірялася на предмет дотримання
суб'єктом владних повноважень
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

На вимогу положень ст. 277-2, 278 КУпАП при
підготовці до розгляду справ про
адмінправопорушення вповноважений на
те орган (посадова особа) зобов'язаний,
зокрема, перевірити правильність
складеного протоколу про
адміністративне правопорушення,
наявність необхідних доказів та
матеріалів для об'єктивного вирішення
справи, а також, чи повідомлено особу,
яка притягається по справі до
адмінправопорушення про час, місце,
дату розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Оскаржувану постанову позивачка
вважає протиправною лише з тих підстав,
що на дату винесення постанови вона
була не замовником, а власником
житлового будинку, тобто не є суб'єктом
адміністративного правопорушення. В
іншій частині, зокрема щодо об'єктивної
сторони складу адміністративного
правопорушення, яка у даному випадку є
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, вчинені щодо об'єктів IІ
категорії складності, постанова
позивачкою не оскаржується, з даного
приводу представником позивача
надавалися лише пояснення під час
розгляд справи по суті.

Щодо наведеного твердження позивачки
суд зазначає наступне.

З моменту оформлення необхідних
документів та початку будівництва
житлового будинку в 2012 році за адресою:
АДРЕСА_1 до 08 травня 2014 року, тобто до
моменту державної реєстрації права
власності на вказаний житловий
будинок, позивач мала статус замовника
відповідно до положень ст. 1 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Подаючи
декларацію, яка містила недостовірні
данні, про готовність об'єкта до
експлуатації, яка зареєстрована 24
квітня 2014 року за № ВН 62 на
будівництво житлового будинку, позивач
мала статус замовника. Позивач
помилково пов'язує момент виявлення
адміністративного правопорушення та
притягнення до адміністративної
відповідальності з моментом вчинення
адміністративного правопорушення, а
відповідно і зі зміною свого статусу з
замовника на власника, адже відповідно
до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила
адміністративне правопорушення,
підлягає відповідальності на підставі
закону, що діє під час і за місцем
вчинення правопорушення. При цьому
зміна її статусу не звільняє її від
відповідальності. Посилання на ч.3 ст.8
КУпАП в даному випадку є безпідставним.

Щодо пояснень представника позивача
про внесення ОСОБА_3 достовірних даних
в декларацію, то такі твердження
спростовуються матеріалами справи, а
її пояснення суд розцінює як спосіб
захисту.

Суд звертає увагу, що твердження
позивачки про розгляд відповідачем
справ про адміністративні
правопорушення упереджено також не
знайшли свого підтвердження, адже при
винесені оскаржуваної постанови,
попередні факти не брались
відповідачем до уваги та не були
підставою для притягнення її до
відповідальності. Крім того, суд
звертає увагу позивачки на те, що
постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року скасовано постанову №1145 від
17.10.2013 року Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про притягнення
позивачки до адміністративної
відповідальності з підстав
застосування норми права, яка втратила
законну силу, при цьому цією ж
постановою припис № 19 від 11 жовтня 2012
року щодо порушення позивачкою вимог
законодавства в сфері містобудівної
діяльності визнано правомірним. А
постанова № 99 від 21 березня 2014 року про
притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності
скасована постановою Вінницького
міського суду від 05 травня 2014 року як
така, що винесена передчасно.

Отже, наведені обставини не свідчать
про відсутність у діях позивачки
складу адміністративного
правопорушення.

Судом не встановлено підстав для
визнання дій, постанови протиправними
та скасування останньої.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 280, 289, 292, 293 КУпАП, Законом
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст.ст. 7,17,
69,71,86, 122, 158-163, 171-2 КАС України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
заступника начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
Фурдипала Андрія Олександровича,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення №163 від 10.06.2014 року -
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Повний текст постанови буде
виготовлений у встановлений ч.3 ст.160
КАС України п'ятиденний строк.

Суддя: