Справа № 813/6801/13а
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 р.

Справа № 876/3213/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Савицької Н.В.,

при секретарі судового засідання:
Гелецькому П.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Львівської митниці Міндоходів на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
у справі № 813/6801/13а за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів про скасування наказу,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

В С Т А Н О В И В:

06.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Львівської митниці Міндоходів, у якому
просив визнати протиправним та
скасувати наказ Львівської митниці
Міндоходів (далі - Митниця) від 13.08.2013
року № 733-к про звільнення ОСОБА_1,
поновити його на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 4 митного поста «Краковець»
Львівської митниці Міндоходів та
стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
у справі № 813/6801/13-а позов було
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Львівської митниці від 13.08.2013 року №
733-к «Про звільнення ОСОБА_1». Поновлено
ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення № 4 митного
поста «Краковець» Львівської митниці
Міндоходів з 14.08.2013 року. Стягнуто з
Львівської митниці Міндоходів на
користь позивача середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 11 001,01
грн. Постанову в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення № 4 митного
поста «Краковець» Львівської митниці
Міндоходів та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
один місяць звернуто до негайного
виконання.

Львівська митниця Міндоходів в поданій
апеляційній скарзі просить вказану
постанову суду скасувати та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1 у повному
обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує
тим, що у результаті реорганізації
Львівської митниці Державної митної
служби України (далі - ДМС України) було
проведено скорочення чисельності та
штату працівників. Апелянт зазначає, що
суд не дослідив належним чином докази у
справі, оскільки не взяв до уваги
посилання відповідача на те, що
позивачу не пропонувалися вакантні
посади у зв'язку з його низькою
кваліфікацією, оскільки рівень
кваліфікації позивача за результатами
тестування визначено після
попередження про наступне вивільнення.
Також зазначає, що судом першої
інстанції не взято до уваги посилання
відповідача на неодноразове
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності,
позбавлення його премій та надбавок, як
на підставу відсутності у позивача
переважного права на залишення на
роботі. Крім цього апелянт вважає, що
оскільки позивач не був переведений в
установленому порядку у Львівську
митницю Міндоходів, то поновити його у
цій установі неможливо.

Представник Митниці у ході
апеляційного розгляду підтримала
вимоги, викладені у апеляційній скарзі,
та просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
апеляційного суду заперечив
обґрунтованість вимог апелянта, просив
залишити оскаржуване судове рішення
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апелянта у
їх сукупності, апеляційний суд
приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої
інстанції виходив із того, що у
структурному підрозділі Львівської
митниці Міндоходів - відділі митного
оформлення № 4 митного поста
«Краковець» Львівської митниці, в
якому працював позивач, фактичного
скорочення чисельності або штату
працівників, змін у їх складі за
посадами, спеціальністю,
кваліфікацією, професіями не
відбулося, а відтак у відповідача були
відсутні підстави для звільнення
ОСОБА_1 за пунктом 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України.

Крім цього, всупереч вимогам ч. 2 ст. 40,
ст. 49-2 КЗпП України відповідач не
запропонував позивачу переведення на
іншу посаду. Тому суд не взяв до уваги
посилання відповідача на те, що на
момент звільнення позивача з посади
13.08.2013р. у Митниці не було вакантних
місць.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
звільнення позивача з посади старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 4 митного поста «Краковець»
Львівської митниці Міндоходів згідно
із наказом Митниці від 13.08.2013р. № 733-к
«Про звільнення ОСОБА_1», на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України було
проведено з порушенням вимог ч. 2 ст. 40,
ст. 49-2 КЗпП України.

Даючи оцінку рішенню суду першої
інстанції та доводам апелянта, що
викладені у поданій апеляційній
скарзі, апеляційний суд виходить із
такого.

Як безспірно встановлено судом першої
інстанції згідно наказу Державної
митної служби № 848-к від 01 червня 2013
року «По особовому складу митних
органів» на виконання постанови
Львівського окружного
адміністративного суду, ОСОБА_1
поновлений на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 4 митного поста «Краковець»
Львівської митниці з 31.07.2012 року.

Наказом Львівської митниці № 663-к від 06
червня 2013 року оголошено наказ №
848-к від 01 червня 2013 року про поновлення
позивача та наказано йому приступити
до виконання обов'язків за посадою на
якій його поновлено.

Наказом голови комісії з проведення
реорганізації Львівської митниці від 13
серпня 2013 року № 773-к «Про звільнення
ОСОБА_1» позивача звільнено з посади
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 4 митного поста
«Краковець» Львівської митниці,
відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Підставою для прийняття вищевказаного
наказу стали реорганізація та
скорочення чисельності працівників
Львівської митниці, відповідно до
наказу Міністерства доходів і зборів
України від 26.04.2013 року № 80 «Про
затвердження чисельності працівників
територіальних органів Міндоходів» та
штатного розпису Львівської митниці
Міндоходів, затвердженого 07.05.2013 року
та введеного в дію наказом Львівської
митниці Міндоходів від 08.05.2013 року № 1
«Про введення в дію тимчасової
органаційної структури та тимчасового
штатного розпису Львівської митниці
Міндоходів на 2013 рік».

Як вбачається з тимчасового штатного
розпису на 2013 рік Львівської митниці
Міндоходів, таким затверджено штат у
кількості 910 штатних одиниць, а на
митному пості «Краковець» заплановано
29 посад відділу митного оформлення № 4,
з них 15 посад старшого інспектора
рівнозначних тій, яку займав позивач.
Однак, відповідачем вони не були
запропоновані позивачу.

Відтак суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що відбулася
реорганізація установи, у якій
працював позивач, а отже його
звільнення на підставі п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України повинне супроводжуватися
скороченням чисельності або штату
працівників, змінами у їх складі за
посадами, спеціальністю,
кваліфікацією, професіями.

12.06.2013 року ОСОБА_1 було письмово
попереджено про наступне вивільнення
із займаної посади у зв'язку із змінами
в організації праці, реорганізацією та
скороченням чисельності Митниці на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом Митниці від 13.08.2013 року № 733-к
«Про звільнення ОСОБА_1» позивача
звільнено з посади старшого інспектора
відділу митного оформлення № 4 митного
поста «Краковець» Львівської митниці з
14.08.2013р. у зв'язку із реорганізацією та
скороченням чисельності працівників
відповідно до п. 1 ч. ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що на підставні приписів ст. 42
та ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що при скороченні
чисельності чи штату працівників
роботодавець зобов'язаний враховувати
кваліфікацію і продуктивність роботи
працівника, а також наявність в нього
підстав, що надають переважне право на
залишення на посаді, а також
обґрунтувати причини, з яких кожен
конкретний працівник підлягає
звільненню.

При цьому судом першої інстанції було
вірно встановлено, що позивачу
всупереч вимогам ч. 2 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП
України не була запропонована робота.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції погоджується із судом першої
інстанції у тому, що звільнення
позивача наказом відповідача від 13.08.2013
року №733-к відбулося протиправно, такий
наказ підлягає скасуванню, а позивач -
поновленню на службі з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Доводи апелянта висновків суду не
спростовують та не дають правових
підстав для задоволення вимог,
викладених у апеляційній скарзі.

З огляду на викладене апеляційний суд
приходить до переконання, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці
Міндоходів залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
у справі № 813/6801/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

Н.В. Савицька

Повний текст ухвали складений 25.07.2014
року