Справа № 816/2350/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2350/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мандрики Х.С.,

позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника позивачів - ОСОБА_4,

представника Полтавської ОДА -
Бунецької О.В.,

представника Полтавської облради -
Заліського Ю.М.,

представника третьої особи -
Козубського О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Полтавської
обласної ради, Полтавської обласної
державної адміністрації, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агротехсервіс", про
визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавської обласної ради, Полтавської
обласної державної адміністрації про
визнання протиправною бездіяльності
відповідачів щодо невжиття заходів для
реального виконання пункту 6.6 Плану
приватизації державного майна
Орендного Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства,
затвердженого наказом голови Фонду
комунального майна Полтавської
області від 24.02.1994 №79-п, а також пунктів
4 та 5.2 Договору купівлі-продажу
державного майна Орендного
Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства
від 28.02.1994.

Мотивуючи свої вимоги, позивачі
вказують, що з 1989 року вони вселилися до
АДРЕСА_1 (на даний час будинку й
квартирі присвоєно нову адресу:
АДРЕСА_1), де вони мешкають і до нині. У
1994 році відбувалася приватизація майна
державних підприємств, у зв'язку з чим
рішенням сесії Полтавської обласної
ради від 20.12.1993 було дозволено
приватизацію майна Орендного
Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства
(нині - ТОВ "Агротехсервіс").
Приватизація проводилася на підставі
Плану приватизації державного майна
Орендного Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства,
затвердженого наказом голови Фонду
комунального майна Полтавської
області від 24.02.1994 №79-п, пунктом 6.6 якого
організацію орендарів (Решетилівське
ремонтно-транспортне підприємство)
було зобов'язано за згоди мешканців
житлових будинків, що знаходяться на
балансі підприємства, провести
приватизацію у відповідності до
чинного законодавства. На виконання
вказаного пункту Плану приватизації
28.02.1994 між Решетилівським
ремонтно-транспортним підприємством
(покупець) та фондом комунального майна
Полтавської області (продавець) був
укладений договір купівлі-продажу, за
яким покупець взяв на себе зобов'язання
виконувати свої обов'язки належним
чином, виконувати умови договору
купівлі-продажу, що випливають із
затвердженого органом приватизації
Плану приватизації (пункт 4). Крім того,
пункт 5.2 договору зобов'язував
організацію орендарів за згодою
мешканців житлових будинків провести
приватизацію квартир, які перебувають
на балансі підприємства.

Однак, на думку позивачів, Орендне
Решетилівське ремонтно-транспортне
підприємство (нині - ТОВ
"Агротехсервіс") в односторонньому
порядку відмовилося виконувати свої
зобов'язання, передбачені Планом
приватизації й договором
купівлі-продажу в частині проведення
приватизації квартир, а Полтавська
обласна рада та Полтавська обласна
державна адміністрація не застосували
заходів з тим, щоб змусити ТОВ
"Агротехсервіс" виконати умови Плану
приватизації й договору
купівлі-продажу. Така протиправна
бездіяльність відповідачів, на їхню
думку, призвела до унеможливлення
приватизації помешкання позивачів, яке
перебуває на балансі ТОВ
"Агротехсервіс".

Позивачі та їхній представник у
судових засіданнях позовні вимоги
підтримали, просили позов задовольнити
з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Полтавської обласної
державної адміністрації проти
задоволення позовних вимог
заперечував, посилаючись на
відсутність фактів порушення прав
позивачів з боку даного відповідача.
Також зазначив, що ТОВ "Агротехсервіс"
наразі є приватним підприємством, яке
не належить до сфери управління
облдержадміністрації. До того ж
Полтавська обласна державна
адміністрація не є учасником спірних
правовідносин, тому й дії чи
бездіяльність даного відповідача не
могли породити для учасників договору
будь-яких правових наслідків, що
свідчить про невірний спосіб захисту
порушеного права, обраного позивачами.

Представник Полтавської обласної ради
проти задоволення позову також
заперечував, посилаючись на ту
обставину, що обласна рада не була і не
являється учасником договірних
правовідносин, а тому й не могла
порушити прав позивачів, про захист
яких ті позиваються.

Ухвалою суду від 09.07.2014 до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача залучено
ТОВ "Агротехсервіс".

Представник третьої особи проти
задоволення позову заперечував з
підстав відсутності доказів порушення
прав позивачів у сфері
публічно-правових відносин, оскільки
фактично вони намагаються довести у
судовому порядку наявність майнових
прав на спірне житло шляхом подання
цивільних позовів, за якими до
теперішнього часу у різних судах
загальної юрисдикції здійснюється
провадження за правилами цивільного
судочинства.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1.

З пояснень позивачів та їх
представника суд встановив, що ОСОБА_2
та ОСОБА_3 мешкають за вказаною адресою
з 1989 року (до 2007 року будинок значився
під АДРЕСА_1).

Вказаних обставин не заперечували й
інші учасники процесу.

Наказом голови Фонду комунального
майна Полтавської області від 24.02.1994
№79-п було затверджено План
приватизації державного майна
Орендного Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства,
відповідно до пункту 6.6 якого комісія з
приватизації зобов'язала організацію
орендарів (Орендне Решетилівське
ремонтно-транспортне підприємство), за
згодою мешканців житлових будинків, що
знаходяться на балансі підприємства
провести їх приватизацію у
відповідності до чинного
законодавства, або за відсутності
згоди забезпечувати їх належне
утримання (а.с. 11-19).

З метою реалізації умов Плану
приватизації 28.02.1994 між Фондом
комунального майна Полтавської
області (продавець) та організацією
орендарів Орендного Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства
(покупець) було укладено договір
купівлі-продажу державного майна
Орендного Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства
(а.с. 20-25), за змістом якого продавець
продає, а покупець купує державне майно
цілісного майнового комплексу
Орендного Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства,
яке розташоване у південно-східній
частині смт Решетилівка по вул.
Велико-Тирнівській, 4 загальною площею
земельної ділянки цілісного майнового
комплексу 7,68 га на основі Державного
акту на право постійного користування
землею. Пунктом 5.2 вказаного договору
покупця зобов'язано виконувати умови
договору купівлі-продажу, що витікають
із затвердженого органом приватизації
плану приватизації, зокрема: провести,
за згодою мешканців житлових будинків,
приватизацію квартир, що знаходяться
на балансі підприємства у
відповідності до чинного
законодавства, або за відсутності
згоди забезпечувати їх належне
утримання.

Посилаючись на факт невиконання ТОВ
"Агротехсервіс" (правонаступник
Орендного Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства)
умов договору купівлі-продажу,
позивачі вважають це наслідком
протиправної бездіяльності
відповідачів, які не звернулися з
письмовою вимогою (претензією) до
підприємства про передачу квартири
АДРЕСА_1 до комунальної власності; не
прийняли на сесії чи виконкомі рішення,
яким би зобов'язали підприємство
передати квартиру до комунальної
власності; не звернулися до суду з
вимогою до підприємства виконати умови
пункту 6.6 Плану приватизації і пунктів
4, 5.2 договору купівлі-продажу; не
звернулися до органів внутрішніх справ
та прокуратури з вимогою притягнути
керівництво ТОВ "Агротехсервіс" до
відповідальності за порушення умов
договору з Державою.

Надаючи правову оцінку заявленим у
позові вимогам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З наведеного визначення випливає, що
саме захист порушеного права у сфері
публічно-правових відносин є
визначальним критерієм для
встановлення наявності
публічно-правового спору, який може
бути підставою для задоволення або
відмови у задоволенні позовної вимоги.

Як свідчить зміст позовної заяви,
позиція позивачів ґрунтується на
обставинах неналежного виконання умов
договору купівлі-продажу державного
майна Орендного Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства
від 28.02.1994, укладеного між Фондом
комунального майна Полтавської
області, як продавцем, та організацією
орендарів Орендного Решетилівського
ремонтно-транспортного підприємства,
як покупцем.

За наслідками вивчення умов даного
договору суд встановив, що ні позивачі,
ні відповідачі не входять до числа його
учасників, зміст договору не покладає
на будь-кого з інших осіб, крім його
учасників, зобов'язань з виконання його
положень.

На вимогу суду пояснити зміст
порушеного права з боку відповідачів,
захист якого переслідує даний
адміністративний позов, представник
позивача пояснив, що таким чином він
захищає суспільний інтерес задля
приведення процедури приватизації
конкретно визначеного майна у
відповідність до укладеного договору з
метою уникнення в державі прецедентів
щодо порушення договорів.

Проте, яке ж право позивачів у сфері
публічно-правових відносин є порушеним
з боку відповідачів ні самі позивачі,
ні їхній представник суду не
повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд
знаходить очевидним той факт, що
заявники даного адміністративного
позову переслідують єдину мету, яка
пов'язана із набуттям ними права
приватної власності на помешкання, в
якому вони зареєстровані до
теперішнього часу.

На користь даного висновку свідчать
надані представником третьої особи
копії судових рішень у цивільних
справах за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
стосовно будинку по АДРЕСА_1.

Незважаючи на це заявники навмисно,
вказуючи відповідачами Полтавську
обласну раду та Полтавську обласну
державну адміністрацію, заявляють про
факт бездіяльності, доказів якої суду
не надали.

Єдиним доказом у справі про обставини
звернення позивачів до суб'єктів
оскарження є скарга Дмитренків від
24.05.2014 на бездіяльність, адресована до
Полтавської обласної ради та
Полтавської обласної державної
адміністрації (а.с. 26).

Вказана скарга була розглянута
адресатами у встановлені строки з
наданням відповіді заявникам (а.с. 27, 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Вимога позивачів щодо спонукання
відповідачів вжити дієвих заходів на
виконання умов договору, учасниками
якого є треті особи, задоволенню не
підлягає з огляду на приписи статті 36
Закону України від 09.04.1999 №586-XIV "Про
місцеві державні адміністрації",
відповідно до якої місцеві державні
адміністрації здійснюють функцію
управління майном підприємств, установ
та організацій, що належать до сфери їх
управління. При цьому місцеві державні
адміністрації не втручаються у
господарську діяльність підприємств,
установ і організацій, крім випадків,
визначених законом.

Аналогічну норму містить й Закон
України 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні", частиною
першою статті 18 якого передбачено, що
відносини органів місцевого
самоврядування з підприємствами,
установами та організаціями, що не
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
будуються на договірній і податковій
основі та на засадах підконтрольності
у межах повноважень, наданих органам
місцевого самоврядування законом.

З огляду на приведене слід
зробити висновок, що відсутність факту
порушення прав заявників з боку
відповідачів є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Зважаючи на бездоказовість
заявлених ОСОБА_2, ОСОБА_3 вимог щодо
бездіяльності Полтавської обласної
ради та Полтавської обласної державної
адміністрації, суд приходить до
висновку про безпідставність
адміністративного позову, у зв'язку з
чим такий задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28.07.2014.

Суддя
Є.Б. Супрун