Справа № 2а-6177/11
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року м. Київ
К/9991/56332/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головчук С.В.,
Ємельянової В.І., Мойсюка М.І.,

провівши попередній розгляд справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області про
визнання неправомірним рішення та
призначення пільгової пенсії, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області на
постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 грудня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року, -

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області (далі УПФ), у
якому просив визнати неправомірним
рішення та зобов'язати призначити йому
пенсію на пільгових умовах із
зарахуванням пільгового стажу з
шкідливими та важкими умовами праці за
Списком № 1, у період з 13 березня 1984 року
по 5 серпня 1996 року. Зазначав, що
відповідач відмовив йому у зарахуванні
пільгового стажу через відсутність
необхідних документів про
підтвердження такого. Вважаючи дану
відмову незаконною, позивач просив про
задоволення позову.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 грудня 2011 року, залишеною
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27 березня 2012 року, позовні вимоги
задоволено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить судові рішення скасувати та
відмовити в позові.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Судом попередніх інстанцій
встановлено, що позивач перебуває на
обліку відповідача. Після звернення
позивача із заявою про призначення
пільгової пенсії, у жовтні 2011 року
відповідач відмовив у призначенні
такої з підстав відсутності необхідної
документації про підтвердження
необхідного стажу роботи з шкідливими
та важкими умовами праці.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 у спірний період працював
фельдшером підземного оздоровпункту
шахти «Павлоградьська» із повним
робочим днем, тобто на роботі з
шкідливими та важкими умовами праці,
яка віднесена до Списку №1,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 36 від 16 січня 2003
року (далі Постанова КМУ № 36), більше 10
років, що дає право на пільгову пенсію.
Такі дані підтверджується записами
його трудової книжки, довідками тощо.

Згідно розділу І Постанови КМУ № 36
(позиція 1.1е) всі працівники, зайняті
повний робочий день під землею
обслуговуванням зазначених вище
робітників і службовців (медперсонал
підземних пунктів охорони здоров'я,
працівники підземного телефонного
зв'язку тощо).

Відповідно до пункту «а»
частини 1 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» працівники,
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо
важкими умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше
10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 12 серпня 1993 року № 637
затверджено порядок підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Порядок проведення атестації
робочих місць затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 1 серпня
1992 року № 442. В разі не проведення
атестації, якщо працівник набув права
на призначення пенсії на пільгових
умовах, то роботодавець зобов'язаний
провести атестацію його робочого місця
в повному обсязі. Відповідний період
роботи працівника зараховується до
пільгового стажу лише за обов'язкової
умови підтвердження зазначеного права
за результатами цієї атестації.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року № 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року № 442, встановлено,
що відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника підприємств,
організацій.

Таким чином, законодавцем
покладено обов'язок проведення
атестації робочих місць на керівників
підприємств, а тому її не проведення не
може позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

З матеріалів справи убачається,
що у 1994 та 2001 роках на шахті
«Павлоградська» була проведена
атестація робочих місць, відповідно
якої підтверджено право на пільгову
пенсію за Списком №1 по аналогічній
професії з позивачем.

Окрім того, пільговий стаж
позивача підтверджується довідками
від 10 січня 2000 року та 9 серпня 2011 року,
виданих за місцем роботи позивача.

При цьому, відізвана довідка
Павлоградської міської лікарні № 4 від
не може слугувати підставою для
відмови у зарахуванні пільгового стажу
позивача, оскільки факт його роботи на
зазначеному підприємстві
підтверджується іншими наявними
матеріалами справи.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що записи у
трудовій книжці, довідки, тощо, є
достатніми і належними доказами у
підтвердження факту роботи з
шкідливими та важкими умовами праці за
Списком № 1 у спірний період, що дає
право позивачу на призначення
пільгової пенсії.

Враховуючи зазначене, рішення
судів відповідають дійсним обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права, судовій
практиці, доводи касаційної скарги їх
висновків не спростовують, такі
ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судових рішень
колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області відхилити, а
постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 грудня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді: С.В. Головчук

В.І. Ємельянова

М.І. Мойсюк