Справа № 2а-2285/10/1370
Суддя: Тімченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-2285/10/1370
пр № 2-а/464/157/14
У Х В А Л А

14.07.2014 року

м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в
складі: судді Тімченко О.В., за участі
секретаря судового засідання Ониськів
А.С., представника позивача Черевика
Є.В., розглянувши у попередньому
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Львові адміністративну справу
за позовом УПФ України в Галицькому
районі м.Львова до підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанов та заборони вчинення дій , -

в с т а н о в и в :

до Сихівського районного суду м.Львова
в порядку адміністративного
судочинства надійшла позовна заява, в
якій позивач просить: скасувати
постанови державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС Головного управління
юстиції у Львівській області про
накладення штрафу від 11.06.2009 р. №11861246 і
№11859332; заборонити державному
виконавцю вчиняти будь-які дії по
виконанню виконавчих листів
Сихівського районного суду м.Львова
№2а-180/07.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку про необхідність передачі
справи за підсудністю, проти чого не
заперечив в суді і сам представник
позивача.

Так, спір виник з приводу скасування
постанов державного виконавця про
накладення штрафу у виконавчому
провадженні.

За змістом п.7 ч.2 ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження» постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

За вимогами ч.1 ст.181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до роз'яснень п.6 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» № 3 від 13 грудня 2010 р. судам
необхідно враховувати, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та за
невиконання без поважних причин
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, та рішення про поновлення на
роботі.

Прийнята державним виконавцем
постанова про накладення штрафу на
боржника, не виконана самостійно, є
підставою для її примусового
виконання.

Згідно цих же роз'яснень юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані. Також до
юрисдикції адміністративних судів
належать справи про оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу, як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

Аналізуючи вказане, суд приходить
висновку, що оскарження постанов про
накладення штрафу, враховуючи вимоги
ч.1 ст.18 КАС України та ст.181 КАС України,
не підлягають розгляду місцевим
загальним судам як адміністративним.

Враховуючи вищенаведене, дана
справа згідно з правилами предметної
підсудності, визначеної ст.18 КАС
України, не підсудна Сихівському
районному суду м.Львова.

Крім того, згідно з п.3 ч.1 ст.22 КАС
України суд передає адміністративну
справу на розгляд іншому
адміністративному суду, якщо після
відкриття провадження по справі
з'ясувалося, що справа територіально
підсудна іншому суду.

Тому, дану справу слід передати
для розгляду Львівському окружному
адміністративному суду.

Аналогічні висновки зроблені в
ухвалі Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2010 р.,
постановленій по даній справі, згідно з
якою ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 02.07.2009 р. про
повернення позовної заяви у зв'язку із
непідсудністю даному суду, скасовано
та повернуто окружному суду для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.22, 111,160, 165 КАС
України, с у д , -

у х в а л и в :

адміністративну справу за позовом УПФ
України в Галицькому районі м.Львова до
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС Головного управління
юстиції у Львівській області про
скасування постанов та заборони
вчинення дій передати по предметній
підсудності для розгляду Львівському
окружному адміністративному суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подано протягом 5 днів з дня
її проголошення.

Головуючий