Справа № 2а-75/11
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/41347/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМороз Л.Л. Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Пенсійного фонду (далі -
ГУПФ) України в Дніпропетровській
області, Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4
на постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 липня 2011 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2009 року ОСОБА_4 в
Амур-Нижньодніпровському районному
суді м. Дніпропетровська пред'явив
позов до ГУПФ України в
Дніпропетровській області, УПФ України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що він є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, інвалідом 2-ої
групи у зв'язку з захворюванням,
пов'язаному з участю у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі -
Закон № 796), має право на отримання
додаткової пенсії в розмірі 75
відсотків від мінімальної пенсії за
віком та основної пенсії у розмірі не
менше 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач відмовив йому у перерахунку
вказаних пенсій з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком.

Просив, з урахуванням уточнених
позовних вимог від 17 червня 2009 року,:

- визнати неправомірними дії ГУПФ
України в Дніпропетровській області,
УПФ України в Амур -
Нижньодніпровському районі, які
пов'язані з не доведенням до нього
правдивої інформації та умисним
протиправним перешкоджанням позивачу
у реалізації його права на отримання
справедливої, більш високої державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, після встановлення
3-ї групи інвалідності з 01 листопада 2005
року та 2-ї групи інвалідності з 01
листопада 2010 року у відповідності до
Закону № 796, та доплати у відповідності
до статті 13 Закону № 796 суму
недоплаченої пенсії та вводити його в
оману;

- визнати неправомірними дії ГУПФ
України в Дніпропетровській області,
пов'язані з нарахуванням та виплатою
йому основної державної пенсії за
період з 01 листопада 2005 року по 01
листопада 2010 року, як інваліду війни 3-ї
та з 01 листопада 2010 року, як інваліду
війни 2-ї, у розмірах, менших, ніж
встановлено частиною четвертою статті
54, частиною третьою статті 67 Закону №
796;

- визнати неправомірними дії ГУПФ
України в Дніпропетровській області,
пов'язані з нарахуванням та виплатою
йому додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за період з 01
листопада 2005 року по 01 листопада 2010
року, як інваліду війни 3-ї та з 01
листопада 2010 року, як інваліду війни 2-ї,
у розмірах, менших, ніж встановлено
статтею 50, частиною третьою статті 67
Закону № 796;

- визнати неправомірними дії ГУПФ
України в Дніпропетровській області,
пов'язані з нарахуванням та виплатою
надбавки йому, як інваліду війни, у
розмірах менших, ніж встановлено
статтею 13 Закону № 796 за період з 2005
року по день звернення до суду;

- визнати неправомірними дії ГУПФ
України в Дніпропетровській області,
пов'язані з не переведенням його з 01
грудня 2005 року і відмовою в переведенні
його на державну пенсію у
відповідності до частини четвертої
статті 54, статті 51 Закону № 796;

- визнати неправомірними дії УПФ
України в Амур -Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська, пов'язані
із введенням його в оману і відмовою в
переведенні його з 23 червня 2009 року на
державну пенсію у відповідності до
частини четвертої статті 54, статті 51
Закону № 796;

- зобов'язати ГУПФ України в
Дніпропетровській області призначити
йому державну пенсію у відповідності
до частини четвертої статті 54 Закону №
796 як особі, віднесеній до категорії 1,
інваліду, щодо якого встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не нижче 6 мінімальних пенсій за віком,
як інваліду війни 3-ї групи з 01 грудня 2005
року, а з 01 листопада 2010 року, як
інваліду війни 2-ї групи, не нижче 8
(восьми) мінімальних пенсій за віком і
здійснити перерахунок з урахуванням
збільшення прожиткового мінімуму,
встановленого статтею 28 Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058), а не
постановами Кабінету Міністрів
України, та виплатити йому
заборгованість з виплати за вказаний
час 124 821,32 грн.;

- зобов'язати ГУПФ України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок призначеної йому
державної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як інваліду 3-ї
групи, виходячи із розміру 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням вимог статті 50 та частини
третьої статті 67 Закону № 796,
відповідно до збільшення розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
Законом, за період з 01 грудня 2005 року, а
з 01 листопада 2010 року, як інваліду
війни 2-ї групи із розрахунку 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
та виплатити йому заборгованість в
сумі 14 421,2 грн.;

- зобов'язати ГУПФ України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок призначеної йому надбавки
до пенсії, як інваліду війни 3-ї групи,
виходячи із розміру 200 відсотків
мінімальної пенсії за віком, а з 01
листопада 2010 року, як інваліду війни 2-ї
групи, не нижче 350 відсотків
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням вимог статті 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" (далі -
Закон 3551-12), відповідно до збільшення
розміру прожиткового мінімуму та
виплатити йому заборгованість за
період з 01 грудня 2005 року у сумі 66 317,4
грн.

Всі вимоги щодо стягнення
заборгованості з ГУПФ України в
Дніпропетровській області на його
користь з грудня 2009 року збільшити на 103
624,2 грн.

Стягнути з ГУПФ України в
Дніпропетровській області на його
користь 454 346,2 грн. тобто, 204 346,2 грн. -
перерахунок пенсії та 250 000 грн. -
моральної шкоди.

Також, позивач просив відповідно до
частини четвертої статті 163 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановити строк для подання суб'єктом
владних повноважень звіту про
виконання постанови.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ГУПФ
України в Дніпропетровській області у
частині нездійснення нарахування та
виплати ОСОБА_4 державної пенсії у
розмірі не менше 6 (шести) мінімальних
пенсій за віком відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону № 796,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеного відповідно до
частини першої статті 28 Закон № 1058 та з
урахуванням вимог частини третьої
статті 67 Закону № 796, як інваліду війни
3-ї групи, починаючи з 14 грудня 2008 року
по 31 жовтня 2010 року та з 01 листопада 2010
року по 31 березня 2011 року, як інваліду
війни 3-ї групи у розмірі не менше 8
(восьми) мінімальних пенсій за віком
відповідно до частини четвертої статті
54 Закону № 796, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеного відповідно до частини
першої статті 28 Закон № 1058 та з
урахуванням вимог частини третьої
статті 67 Закону № 796 та зобов'язано ГУПФ
України в Дніпропетровській області
здійснити нарахування і виплату пенсії
у вищевказаних розмірах з урахуванням
фактично виплачених сум.

Визнано неправомірними дії ГУПФ
України в Дніпропетровській області у
частині ненарахування та нездійснення
виплати ОСОБА_4 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до частини першої статті 50 Закону № 796
у розмірі 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеного відповідно до частини
першої статті 28 Закон № 1058 та з
урахуванням вимог частини третьої
статті 67 Закону № 796, як інваліду війни
3-ї групи, починаючи з 14 грудня 2008 року
по 31 жовтня 2010 року, та, починаючи з 01
листопада 2010 року по 31 березня 2011 року,
як інваліду війни 3-ї групи в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням розміру мінімальної
пенсії за віком, визначеного
відповідно до частини першої статті 28
Закон № 1058, та з урахуванням вимог
частини третьої статті 67 Закону № 796, та
зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та виплату додаткової
пенсії у вищевказаних розмірах з
урахуванням фактично виплачених сум.

Визнано неправомірними дії УПФ України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська у частині
нездійснення нарахування та виплати
позивачу державної пенсії в розмірі не
менше 8 мінімальних пенсій за віком
відповідно до частини четвертої статті
54 Закону № 796, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком відповідно
до частини першої статті 28 Закон № 1058
та з урахуванням вимог частини третьої
статті 67 Закону № 796, як інваліду війни
2-ї групи, починаючи з 01 квітня 2011 року,
та зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та виплату зазначених сум
з урахуванням фактично виплачених, з 01
квітня 2011 року до припинення права на
отримання пенсії;

Визнано неправомірними дії УПФ України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська у частині
нездійснення нарахування та виплати
позивачу додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
частини першої статті 50 Закону № 796, як
інваліду війни 2-ї групи, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком відповідно до частини першої
статті 28 Закон № 1058 та з урахуванням
вимог частини третьої статті 67 Закону
№ 796, починаючи з 01 квітня 2011 року, та
зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та виплату зазначених сум
з урахуванням фактично виплачених, з 01
квітня 2011 року до припинення права на
отримання пенсії.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2012 року апеляційну скаргу
ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Апеляційні скарги ГУПФ України в
Дніпропетровській області, УПФ України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська задоволено частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 липня 2011 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_4 частково задоволені.

Визнано неправомірними дії УПФ України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська у частині
нездійснення нарахування та виплати
ОСОБА_4 державної пенсії у розмірі не
менше 8 мінімальних пенсій за віком
відповідно до частини четвертої статті
54 Закону № 796, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком відповідно
до частини першої статті 28 Закон № 1058
та з урахуванням вимог частини третьої
статті 67 Закону № 796, як інваліду війни
2-ї групи, починаючи з 01 квітня 2011 року
по 23 липня 2011 року.

Зобов'язано УПФ України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_4
державної пенсії в розмірі не менше 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до частини четвертої статті 54 Закону №
796, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком відповідно до частини
першої статті 28 Закон № 1058 та з
урахуванням вимог частини третьої
статті 67 Закону № 796, як інваліду війни
2-ї групи, починаючи з 01 квітня 2011 року
по 23 липня 2011 року.

Визнати неправомірними дії УПФ України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська у частині
нездійснення нарахування та виплати
ОСОБА_4 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
частини першої статті 50 Закону № 796, як
інваліду війни 2-ї групи, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком відповідно до частини першої
статті 28 Закон № 1058 та з урахуванням
вимог частини третьої статті 67 Закону
№ 796, починаючи з 01 квітня 2011 року по 23
липня 2011 року.

Зобов'язано УПФ України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_4
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до частини першої
статті 50 Закону № 796, як інваліду війни
2-ї групи, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком
відповідно до частини першої статті 28
Закон № 1058 та з урахуванням вимог
частини третьої статті 67 Закону № 796,
починаючи з 01 квітня 2011 року по 23 липня
2011 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.
Посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить їх рішення скасувати та
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону № 796
(чинної на час виникнення спірних
правовідносин) особам, віднесеним до
категорії 1, які є інвалідами третьої
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону № 796 в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів третьої групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 мав статус
інваліда 3-ої групи, а з 01 листопада 2010
року є інвалідом 2-ої групи у зв'язку з
захворюванням, пов'язаному з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, і належить до осіб
категорії 1, які постраждали внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС,
перебуває на обліку в ГУПФ України в
Дніпропетровській області, УПФ України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська.

ОСОБА_4 з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007
року отримував пенсію за вислугу років
та пенсію по інвалідності з 01 січня 2008
року відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб".

У позовній заяві він зазначив, що з 2005
року його права на отримання пенсії за
Законом № 796 та надбавки до пенсії
відповідно статті 13 Закону № 796
порушені ГУПФ України в
Дніпропетровській області.

Разом з тим, позивач не надав доказів
свого звернення до відповідача із
заявою про переведення його з одного
виду пенсії на інший до 01 квітня 2011
року.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за рахунок коштів
Пенсійного фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до статті 10 вказаного
Закону особі, яка має одночасно право
на різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за її вибором. Особі,
яка має право на довічну пенсію,
призначається один з видів довічної
пенсії за її вибором.

Як передбачено статтею 53 Закону № 796
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виплачується повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Таким чином, відповідно до вказаних
норм позивач має право на додаткове
пенсійне забезпечення відповідно до
Закону № 796. Управління виплачує
позивачу цю пенсію, однак її розмір
обраховується неправильно.

Згідно з статтею 50 Закону № 796 (в
редакції, яка діяла до 01 січня 2008 року)
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 2-ої групи, - у розмірі
75 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" внесено
зміни до вказаної статті, згідно яких
особам, віднесеним до категорії 1,
зокрема інвалідам ІІ групи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 20
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року

№ 10-рп/2008 вказані зміни визнані
неконституційними і положення пункту 28
розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", які діяли
з 01 січня 2008 року до 22 травня 2008 року,
втратили чинність.

З того часу відновили дію положення
статті 50 Закону № 796 у попередній
редакції, які у 2011 році не змінювались.

Отже, з 01 квітня 2011 року по 23 липня 2011
року інвалідам 2-ої групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесеним до
категорії 1, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, має виплачуватись у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Для переведення з одного виду пенсії на
іншій позивач мав звернутися до УПФ
України в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська відповідно
до пункту 3 "Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій" відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Судами встановлено, що позивач
неодноразово звертався з цього приводу
із заявами довільної форми та не
надавав при цьому необхідних
документів.

Відповідно до пункту 5 вказаного
Порядку днем звернення за пенсією
вважається день приймання органом, що
призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший.

Днем звернення за перерахунком пенсії,
переведенням з одного виду пенсії на
інший вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви з
усіма необхідними документами.

Також встановлено, що всі необхідні
документи були подані позивачем тільки
31 березня 2011 року, тому, УПФ України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська правомірно саме з
цього часу прийняло позивача на облік
та розпочало виплату державної пенсії
відповідно до статті 54 Закону № 796.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконних та
необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суд не допустив порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні оскаржуваного рішення
підстав для його скасування чи зміни
немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області, Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.