Справа № 820/10154/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 липня 2014 р.
№ 820/10154/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О.,

за участю: представника відповідача -
Серпутько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області
Ємельянової Світлани Володимирівни

про скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Харківського районного
управління юстиції Харківської
області Ємельянової Світлани
Володимирівни, в якому просить суд
скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області Ємельянової
Світлани Володимирівни про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №12592224 від 22.04.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що державний реєстратор прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області
Ємельянова Світлана Володимирівна на
мала достатніх правових підстав для
відмови у державній реєстрації права
власності на земельну ділянку №42 та
вважає, що рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №12592224 від 22.04.2014 року є
необґрунтованим та таким що підлягає
скасуванню.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином, що підтверджується матеріалами
справи, подав заяву про розгляд справи
за своєю відсутністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити
через безпідставність. Згідно наданих
до суду письмових заперечень пояснив,
що оскаржуване в даній справі рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області
Ємельянової Світлани Володимирівни
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень №12592224 від 22.04.2014
року є цілком законним та
обґрунтованим, винесеним відповідно до
чинного законодавства, а позовні
вимоги позивача є безпідставними та
необґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 17.04.2014 року ОСОБА_2
звернулась до Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області із заявою
№6310907 про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності) на
земельну ділянку площею 0,1458 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1
(кадастровий номер земельної ділянки -
:00:024:0047).

Рішенням Державного реєстратора
Реєстраційної служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області №12592224 від 22.04.2014
року відмовлено у державній реєстрації
права власності на зазначену вище
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 за суб'єктом ОСОБА_2.

Підставою для прийняття рішення
державний реєстратор визначив ч. 1 ст.19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», пункт 37 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 р. № 868, де визначено чіткий
перелік документів - підстав
проведення Державної реєстрації прав
на нерухоме майно, а саме - подані
документи не дають можливості
визначити правові підстави виникнення
речового права на земельну ділянку.

Крім того, державним реєстратором
Реєстраційної служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області в оскаржуваному
рішенні №12592224 від 22.04.2014 року
зазначено, що під час розгляду заяви
були проведені консолідовані пошуки №
20794907 від 22.04.2014 р., відповідно до
актуальної інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Держаного реєстру іпотек,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, наявні
відомості у Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
про діючи обтяження вказаної у заяві №
6310907 від 17.04.2014 р., земельної ділянки, що
розташована: АДРЕСА_1.

Суд зазначає, що вказані
правовідносини врегульовані Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р.
№ 868.

Відповідно до п.37 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є:
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат; свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; видані нотаріусом
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
чи їх дублікати; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
закону; свідоцтво про право власності,
видане органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно чи його
дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією; рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею; рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно; ухвала суду про
затвердження (визнання) мирової угоди;
заповіт, яким установлено сервітут на
нерухоме майно; закон, яким установлено
сервітут на нерухоме майно;рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст. 16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» разом
із заявою про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається частиною 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація прав
проводиться на підставі: договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
обтяження - заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Пунктом 28 Порядку передбачено, що
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Стаття 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначає
вичерпний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а саме, у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа; подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву
про державну реєстрацію обтяжень
речових прав на нерухоме майно щодо
попереднього правонабувача подано
після державної реєстрації права
власності на таке майно за новим
правонабувачем; заяву про державну
реєстрацію речових прав, похідних від
права власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; під час
подання заяви про державну реєстрацію
права власності на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду (їх окремі
частини), що виникло на підставі
документа, за яким правонабувач
набуває також право власності на
земельну ділянку, не подано заяву про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку; після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин, що
були підставою для прийняття такого
рішення; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем; заявником подано
ті самі документи, на підставі яких
заявлене право та обтяження такого
права вже зареєстровано у Державному
реєстрі прав.

Як встановлено судом, в картці прийому
заяви, яка знаходиться в обліковій
справі, документи, передбачені ст. 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» до Реєстраційної
служби Харківського районного
управління юстиції Харківської
області не були надані, а документи,
подані для проведення державної
реєстрації прав не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав.

Крім того, судом встановлено,
відповідно відомостей що містяться у
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, наявні
обмеження на земельну ділянку, що
розташована: АДРЕСА_1.

Враховуючи вище наведе, враховуючи що
подані документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують та
наявність відомостей у Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна про діючи обтяження вказаної у
заяві № 6310907 від 17.04.2014 р., земельної
ділянки, що розташована: АДРЕСА_1 суд
приходить до висновку, що рішення
реєстратора є правомірним.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили.

Враховуючи те, що дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області Ємельянової
Світлани Володимирівни про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на земельну ділянку, що
розташована: АДРЕСА_1, кадастровий
номер земельної ділянки :00:024:0047 є
правомірними, рішення №12592224 від 22.04.2014
року прийнято у відповідності до
законодавства України, підстав для
задоволення позовних вимог щодо
скасування вказаного рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень немає.

Отже, враховуючи вищевикладені
обставини справи, з огляду на
недоведеність та необґрунтованість
позовних вимог позивача, суд дійшов до
висновку, що в їх задоволенні слід
відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області Ємельянової
Світлани Володимирівни про скасування
рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21
липня 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко