Справа № 2а-14071/11/1370
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/40795/12

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського
М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Львівського обласного центру
зайнятості про зобов'язання вчинити
певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2012
року,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що 26 вересня 2011 року позивач була
звільнена з посади начальника відділу
довідково-інформаційної роботи з
населенням Львівського міського
центру зайнятості на підставі пункту 1
частини 1 статті 40 (у зв'язку із
скороченням штату працівників) Кодексу
законів про працю України. На момент
звільнення стаж державної служби у
позивача становив 10 років 5 місяців 3
дні. Після призначення їй пенсії за
віком відповідно до статті 37 Закону
України «Про державну службу», позивач
звернулась до Львівського міського
центру зайнятості із заявою про
виплату грошової допомоги у розмірі 10
місячних посадових окладів відповідно
до вимог частини 13 статті 37 Закону
України «Про державну службу» та
надала довідку Пенсійного фонду
України від 4 жовтня 2011 року №13281/03-40. У
листі від 7 жовтня 2011 року №17-3330/0-11
позивачу було відмовлено у виплаті
вказаної грошової допомоги, оскільки
не можна вважати виходом на пенсію
звільненої особи в порядку пункту 1
частини 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України. Проте позивач стверджує,
що на момент призначення їй пенсії за
віком, вона набула право на достроковий
вихід на пенсію відповідно до вимог
статті 21 Закону України «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні». Просила зобов'язати
Львівський міський центр зайнятості
здійснити виплату грошової допомоги у
розмірі 10 місячних посадових окладів
відповідно до частини 13 статті 37 Закону
України «Про державну службу».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року позов ОСОБА_1 задоволено.
Зобов'язано Львівський обласний центр
зайнятості нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10
місячних посадових окладів.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2012
року апеляційну скаргу Львівського
міського центру зайнятості задоволено.
Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року скасовано. В задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
апеляційним судом порушення норм
чинного матеріального та
процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень, позивач
просить скасувати постановлене судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що з 25 квітня 2001 року по 26
вересня 2011 року позивач працювала у
Львівському обласному центрі
зайнятості.

Наказом директора Львівського
обласного центру зайнятості від 26
вересня 2011 року №247 ОСОБА_1
звільнено з посади начальника відділу
довідково-інформаційної роботи з
населенням Львівського міського
центру зайнятості з 26 вересня 2011 року
на підставі пункту 1 частини 1 статті 40
Кодексу законів про працю України у
зв'язку із скороченням штату
працівників. Позивачу була виплачена
вихідна грошова допомога у розмірі
середньомісячної заробітної плати та
компенсація за 13
календарних днів невикористаної
щорічної відпустки за період з 25 квітня
2011 року по 26 вересня 2011 року.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону
України «Про державну службу» за
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством України
пенсійного віку, за наявності
загального трудового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років.

Згідно довідки управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Львова від 4 жовтня 2011 року №13281/03-40 у
зв'язку із наявністю у ОСОБА_1 стажу
державної служби 10 років, позивачу
призначено пенсію за віком з 27 вересня
2011 року.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону
України «Про державну службу» на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Частиною 13 статті 37 цього Закону
передбачено, що державним службовцям у
разі виходу на пенсію при наявності
стажу державної служби не менше 10 років
виплачується грошова допомога в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Статтею 21 Закону України «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні» встановлено, що особам
передпенсійного віку, трудовий договір
з якими було розірвано з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
у зв'язку зі змінами у організації
виробництва і праці, а також у зв'язку з
виявленою невідповідністю працівника
за станом здоров'я, гарантується право
на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж для чоловіків - 25 років,
для жінок - 20 років, а для осіб, які мають
право на пенсію на пільгових умовах -
стаж роботи що дає право на даний вид
пенсії.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 була звільнена у
зв'язку зі скороченням штату
працівників за пунктом 1 частини 1
статті 40 Кодексу законів про працю
України. Згідно довідки управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова від 4
жовтня 2011 року №13281/03-40 позивач
перебуває на обліку в управлінні
пенсійного фонду та одержує пенсію за
віком згідно Закону України «Про
державну службу».

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що обов'язковими
умовами для виплати 10 посадових
окладів є наявність припинення
державної служби відповідно до пункту 3
статті 30 Закону України «Про державну
службу», у зв'язку з досягненням
граничного віку перебування на
державній службі та виходом на пенсію
державного службовця, про що він
особисто має зазначити у своїй заяві
про звільнення з роботи, однак оскільки
позивачем вказаний порядок дотримано
не було, тому відсутні підстави для
задоволення позову.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 26 листопада 2013 року
№11-рп/2013 у справі за конституційним
зверненням щодо офіційного тлумачення
положення частини тринадцятої статті 37
Закону України «Про державну службу» в
системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини першої, частини другої
статті 40 Кодексу законів про працю
України, статті 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» необхідно
розуміти так, що у разі дострокового
виходу на пенсію державного службовця
з посади в органах державної влади
відповідно до чинного законодавства
державний службовець за наявності
стажу державної служби не менше 10 років
і страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України «Про державну службу».

Враховуючи викладене, задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1
має право на отримання грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, оскільки позивач за
своїм віком, страховим стажем та стажем
державної служби набула права на
достроковий вихід на пенсію відповідно
до статті 21 Закону України «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні».

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2012
року скасувати, залишивши в силі
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.