Справа № 804/16464/13-а
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 р. Справа № 804/16464/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Власенка Д.О.
при секретарі судового засідання
Пасічнику Т.В.

без участі сторін

розглянувши у письмовому провадженні в
залі суду у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпродзержинської об'єднаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпродзержинська об'єднана податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, у
якому просить стягнути з відповідача
на користь державного бюджету суму
боргу по податку на додану вартість у
розмірі 61991,54 грн. та по податку на
доходи фізичних осіб у сумі 2504,36 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що за ФОП
ОСОБА_2 виникла податкова
заборгованість, яка добровільно не
сплачується, а тому підлягає
примусовому стягненню.

Представник позивача надав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Відповідачу ухвала про відкриття
провадження в адміністративній справі
та повістка надсилались на адресу, що
вказана у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, рекомендованими
поштовими відправленнями, але на
адресу суду повернувся конверт з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання».

Згідно частини 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідно до статті 17 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
місцезнаходження юридичної особи
або місце проживання фізичної особи -
підприємця визначається на підставі
відомостей, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких підстав суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у ній
матеріалами, оскільки судом вжито усіх
заходів для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд судової
справи.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги позову, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні обставини
справи та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що на
обліку у Дніпродзержинській ОДПІ
перебуває фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) (далі - ФОП
ОСОБА_2).

Відповідно до довідки
Дніпродзержинської ОДПІ про
заборгованість перед бюджетом станом
на 18.10.2013 року ФОП ОСОБА_2 має податковий
борг перед бюджетом у загальній сумі
64495,90 грн., у тому числі:

- з податку на додану вартість в
розмірі 61991,54 грн.;

- по податку на доходи фізичних
осіб у сумі 2504,36 грн.

Податковий борг по податку на додану
вартість (далі - ПДВ) виник з огляду на
таке:

- нараховано ПДВ по декларації N
900875998 від 18.10.2011 на 2689,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
901627827 від 20.11.2011 на 1987.0 гри.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від .16.12.2011 на 1498,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 18.01.2012 на 850,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 20.01.2012 на 645,0 гри.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 11.03.2012 на 341,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
902(3895798 від 20.04.2012 на 183,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
90280.49120 від 20.05.2012 на 621,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 20.06.2012 на 401,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 11.08.2012 на 664.0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 18.08.2012 на 226,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 20.09.2012 на 1221,0 грн.;

- нараховано ПДВ по уточнюючому
розрахунку податкових зобов'язань з
ПДВ у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок N
від 10.10.2012 на 1483 грн.;

- нараховано штрафу з ПДВ по
уточнюючому розрахунку податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок N від 10.10.2012 на 44 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 17.10.2012 на 824,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 20.11.2012 на 33451) грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 18.12.2012 на 1317,0 гри.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 21.01.2013 на 1460,0 грн..;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 20.02.2013 на 1982.0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від .18.03.2013 на 548.0 грн. (2 арк.); - -
нараховано ПДВ по декларації N
від 22.04.2013 на 1118,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 19.05.2013 на 2476,0 грн.; 1 -
нараховано ПДВ по декларації N 90365761 і 7
від 20.06.2013 на 8615,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 19.08.2013 на 826,0 грн.;

- нараховано ПДВ по декларації N
від 18.09.2013 на 7840,0 грн.;

- нараховано ПДВ по уточнюючому
розрахунку податкових зобов'язань з
ПДВ у зв'язку з виправленням,
самостійно виявлених помилок N
від 18.10.2013 на 750 грн.;

- нараховано штрафу з ПДВ по
уточнюючому розрахунку податкових
зобов'язань з у зв'язку з виправленням,
самостійно виявлених помилок N
від 18.10.2013 на 23,0 грн.;

- акт про сплату узгодженої суми
податкового зобов'язання по ПДВ від
09.11.2012 № 3979/1536/171/НОМЕР_1, податкові
повідомлення-рішення від 09.112012 №
та № про нарахування суми штрафу
7293,95 грн. та 159,92 грн. відповідно.

Податковий борг по податку на доходи
фізичних осіб виник з огляду на таке:

- розрахунок податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб, отриманих фізичною
особою - підприємцем від провадження
господарської діяльності N від
09.02.2013 на 1975.11 грн.;

- податкова декларація про
майновий стан і доходи за 2012 рік №
від 09.02.2013;

- акт про сплату узгодженої суми
податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб від 09.11.2012 №
3980/1537/171/НОМЕР_1, податкові
повідомлення-рішення від 09.11.2012 №
та № про нарахування суми штрафу
594,09 грн. та 81,69 грн., відповідно.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає, що
відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
встановлює Податковий Кодекс України.

Відповідно до п.п. 36.1. - 36.5 ст. 36
Податкового кодексу України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом. Виконання
податкового обов'язку може
здійснюватися платником податків
самостійно або за допомогою свого
представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового
кодексу України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Згідно п. 33.1 ст. 33 Податкового кодексу
України строком сплати податку та
збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового
обов'язку платника податків, у тому
числі податкового агента, визначається
календарною датою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу (п. 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України)

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
не надсилається (не вручається), якщо
загальна сума податкового боргу
платника податків не перевищує
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян. У разі збільшення
загальної суми податкового боргу до
розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, орган державної податкової
служби надсилає (вручає) податкову
вимогу такому платнику податків.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1. ст. 129 після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 20.1.34 ст. 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Згідно п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу
України орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд
приходить до висновку, що оскільки
доказів сплати заборгованості
відповідачем до суду надано не було,
суд вважає за необхідне стягнути з
нього на користь державного бюджету
суму боргу по податку на додану
вартість у розмірі 61991,54 грн. та по
податку на доходи фізичних осіб у сумі
2504,36 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 4-12, 41, 94, 128, 158-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпродзержинської об'єднаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь держави
суму боргу по податку на додану
вартість у розмірі 61991 (шістдесят одна
тисяча дев'ятсот дев'яносто одна) грн. 54
коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь держави
суму боргу по податку на доходи
фізичних осіб у сумі 2504 (дві тисячі
п'ятсот чотири) грн. 36 коп.

Судові витрати по справі не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О. Власенко