Справа № 826/20397/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда
Суддя-доповідач: Чаку
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Мєзєнцева
Є.І.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «АК «Де-ФАКТО» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «АК «Де-ФАКТО до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання протиправними
та скасування припису та постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АК «Де-ФАКТО (далі по
тексту - позивач) звернулося до суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (далі по тексту -
відповідач, Інспекція ДАБК) про
визнання протиправними дій при
проведенні позапланової перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів та правил на
об'єкті будівництва «реконструкція
нежилого приміщення з № 1 по № 11 (групи
приміщень № 151) в літ. А по вул.
Мечнікова, 18 у Печерському районі міста
Києва»; визнання протиправними припису
від 19.11.2013 року та постанов від 03.12.2013
року № 591/13/26-68/0312/02/3, № 592/13/7/26-68/0312/02/3, №
593/13/7/26-68/0312/02/3.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 06 лютого 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 лютого 2014 року та
постановити нову про задоволення
адміністративного позову. На думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, на підставі звернення
ініціативної групи мешканців будинку
№ 18 по вул. Мечнікова у Печерському
районі міста Києва проведено
позапланову перевірка дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил на
об'єкті «реконструкція нежилого
приміщення з № 1 по № 11 (групи приміщень
№ 151) в літ. А по вул. Мечнікова, 18 у
Печерському районі міста Києва»
(замовник ТОВ «АК «Де-факто»), за
результатом якої складено акт від
19.11.2013 року (далі - акт перевірки).

За результатом позапланової перевірки
відповідачем винесено припис від
19.11.2013 року, яким з метою усунення
виявлених порушень з 19.11.2013 року
зупинено будівельні роботи з
реконструкції нежитлового приміщення
з № 1 по № 11 (групи приміщень № 151) в літ.
«А» по вулиці Мечникова, 18 у
Печерському районі міста Києва. Даним
приписом зобов'язано позивача усунути
виявлені порушення до 15.12.2013 року.

Також, відповідачем складено протоколи
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 19.11.2013
року.

В подальшому за результатом розгляду
матеріалів справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
прийнято:

- постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 03.12.2013 року №
591/13/7/26-69/0312/02/3, якою за порушення вимог
ч. 8 ст. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
ТОВ «АК «Де-Факто» визнано винним у
вчиненні правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф в сумі
109 620 грн.;

- постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 03.12.2013 року №
592/13/7/26-69/0312/02/3, якою за порушення вимог
ст. 11 Закону України «Про архітектурну
діяльність» та Порядку здійснення
авторського нагляду під час
будівництва об'єкта архітектури
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України № 903 від 11.07.2007 року
ТОВ «АК «Де-Факто» визнано винним у
вчиненні правопорушення у сфері
містобудівної передбаченого п. 8 ч. 2 ст.
2 Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» та
накладено штраф в сумі 54 810 грн.

- постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 03.12.2013 року №
593/13/7/26-69/0312/02/3, якою за порушення вимог
ст. 11 Закону України «Про архітектурну
діяльність» та Порядку здійснення
технічного нагляду під час будівництва
об'єкта архітектури затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
№ 903 від 11.07.2007 року ТОВ «АК «Де-Факто»
визнано винним у вчиненні
правопорушення у сфері містобудівної
передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф в сумі 43
843 грн.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає за необхідне звернути увагу на
наступне.

Відповідно до ч. 1, 8 ст. 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем подано та відповідачем
зареєстровано декларацію про початок
виконання будівельних робіт з
«реконструкції нежитлового приміщення
з № 1 по № 11 (групи приміщень № 151) в літ.
«А» по вулиці Мечникова, 18 у
Печерському районі міста Києва» №
КВ17 від 06.09.2013 року.

Зі змісту декларації вбачається, що
технічний нагляд здійснює ОСОБА_3,
кваліфікаційний сертифікат: серія
НОМЕР_1 (наказ ТОВ «АК «ДЕ-ФАКТО» №1/8 від
13.08.2013), головним архітектором проекту є
Сидоренко О.О., кваліфікаційний
сертифікат серія: НОМЕР_2 та призначено
його наказом ТОВ «ІНСАЙТ ІНВЕСТ» № 1/08П
від 08 серпня 2013 року. Також, в
декларації в графі «Земельна ділянка
використовується для будівництва на
підставі» зазначено, що земельна
ділянка «не значиться», але фактично
проектом передбачено зайняття
земельної ділянки.

Відповідачем надано копії письмових
пояснень громадян ОСОБА_3, Сидоренка
О.О., з яких вбачається, що технічний та
авторський нагляд ними не
здійснюється, оскільки жодних
договорів на здійснення технічного та
авторського нагляду на
вищезазначеному об'єкті вони не
підписували (а.с. 71, 72).

Дані особи були допитані в суді першої
інстанції в якості свідків, де
підтвердили ОСОБА_3 що вони не мають
відношення до будівництва.

Оскільки, на час проведення перевірки
та прийняття оскаржуваних припису та
постанов відповідачем встановлено, що
особи, зазначені в декларації про
початок виконання будівельних робіт,
не мають відношення до об'єкту
будівництва, та технічний та
авторський нагляд на об'єкті не
здійснюється, а позивачем під час
перевірки не надано належних доказів
на спростування відомостей про
відсутність технічного та авторського
нагляду, то колегія суддів вважає, що
відповідач діяв в межах повноважень та
на підставі чинного законодавства.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про початок виконання будівельних
робіт, та виконання будівельних робіт
без зареєстрованої декларації.

Постановою Кабінету міністрів України
№ 903 від 11.07.2007 року затверджено Порядок
здійснення технічного нагляду під час
будівництва об'єкта архітектури
затвердженого та Порядку здійснення
авторського нагляду під час
будівництва об'єкта архітектури,
відповідно до яких під час будівництва
об'єкта архітектури здійснюється
авторський та технічний нагляд.

Враховуючи, що відповідальні за
технічний нагляд та головний
архітектор проекту під час проведення
перевірки пояснили, що не мають
відношення до об'єкту будівництва,
оскільки позивачем не надано належних
доказів здійснення технічного та
авторського нагляду іншими особами,
отже висновок відповідача про
порушення позивачем ст. 11 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
постанови Кабінету міністрів України
№903 від 11.07.2007 року є обґрунтованим.

Документом, який визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності є Порядок
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Порядок), затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011 року № 553.

В редакції Порядку від 23.05.2011 року
зазначалося, що Порядок визначає
процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва.
Зауваження щодо категорій складеності
були відсутні.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.02.2012 року № 148 до Порядку були
внесені зміни, а саме: у тексті Порядку
слова «господарська діяльність,
пов'язана із створенням об'єктів
будівництва» та «господарська
діяльність, пов'язана із створенням
об'єктів архітектури у всіх відмінках
замінити словами «господарська
діяльність, пов'язана з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності» у
відповідному відмінку.

Будь-яких інших законодавчих актів, які
б регулювали процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
прийнято не було.

Крім того, п. 11 Порядку, яким визначені
повноваження посадових осіб Інспекцій
під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
розмежовані повноваження по
проведенню перевірки стану дотримання
суб'єктами містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, в тому числі під час
застосування будівельної продукції
(пп.5) та по контролю за додержанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (пп.6).

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
Порядок визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
незалежно від категорії складності
об'єкта.

О тже, доводи позивача щодо
протиправності застосування
відповідачем Порядку, під час
здійснення позапланової перевірки
об'єкту будівництва ІІІ категорії
складності, є необґрунтованими.

Згідно п.5 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Підставами для проведення
позапланової перевірки, крім іншого, є
письмові звернення фізичних та
юридичних осіб.

Як зазначено вище, перевірку позивача
було проведено на підставі звернення
ініціативної групи мешканців будинку
№ 18 по вул. Мечнікова у Печерському
районі міста Києва, копія якого
міститься в матеріалах справи, тобто за
наявності підстав визначених п. 5
Порядку.

За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених Порядком (п.16
Порядку).

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (п.17
Порядку).

Як зазначено вище, приписом від 19.11.2013
року з метою усунення виявлених
порушень зупинено будівельні роботи з
реконструкції нежитлового приміщення
з № 1 по № 11 (групи приміщень №151) в літ.
«А» по вулиці Мечникова, 18 у
Печерському районі міста Києва.

Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України (п.20 Порядку).

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта (п.21
Порядку).

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф (п.22 Порядку).

Як зазначено вище, відповідачем
складено протоколи про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності від
19.11.2013 року та за результатом розгляду
матеріалів про справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності прийнято оскаржувані
постанови.

Згідно з абз 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації: на об'єктах III
категорії складності - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
незабезпечення замовником здійснення
авторського нагляду у випадках, коли
такий нагляд є обов'язковим згідно із
законодавством, - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
незабезпечення замовником здійснення
технічного нагляду у випадках, коли
такий нагляд є обов'язковим згідно із
законодавством, - у розмірі тридцяти
шести мінімальних заробітних плат.

Процедуру накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, що передбачені Законом
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» визначає Порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 року № 244.

Проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що оскаржувані припис
та постанови узгоджуються з вимогами
чинного законодавства і прийняті
відповідно до обставин, що склалися, в
межах наданих відповідачу повноважень,
а тому апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «АК
«Де-ФАКТО» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений
28.07.2014 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.