Справа № 2а-2548/10/1370
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року м. Київ
К/800/57920/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді Муравйов О. В.
Маринчак Н. Є. Моторний О.
А.розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну
скаргуСпеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Львові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходівна постанову та
ухвалуЛьвівського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 року
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.10.2013 рокуу
справі№ 2а-2548/10/1370за позовомДочірнього
підприємства «Західукргеологія»
Національної акціонерної компанії
«Надра України»до третя
особаДержавної податкової інспекції у
м. Львові Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
Закрите акціонерне товариство
«Інтернафтогазбуд»проскасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 року
у справі № 2а-2548/10/1370, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.10.2013 року,
позов задоволено частково. Визнано
нечинними податкові повідомлення
рішення Державної податкової
інспекції у м. Львові від 28.07.2009 року №
12571; від 14.10.2009 року № 12571/1/17460; від 31.12.2009
року № 12571/2/22784; податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова від 22.03.2010 року №
12571/3/22784. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, Спеціалізована державна
податкова інспекція з обслуговування
великих платників у м. Львові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить її
скасувати, прийняти нове про відмову в
позові. Свої вимоги заявник
обґрунтовує порушенням судами норм
матеріального права, зокрема, ст. ст. 178,
363 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1,
11, 14, 28, 49 Закону України «Про нафту і
газ», п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем планової
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2008 року по 31.12.2008 рік, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2008
року по 31.12.2008 рік, складено акт №
242/23-2/01432606 від 14.07.2009 року, яким
зафіксовано порушення ч. 3 ст. 14 Закону
України «Про нафту і газ» та абз. 3 п. 5.1
Інструкції про порядок обчислення і
справляння платежів за користування
надрами для видобування корисних
копалин, затвердженої спільним наказом
Комітету з питань геології та
використання надр і ДПА України від
30.12.1997 року №207/472/51/157; п. 15 «Порядку
справляння платежів за користування
надрами для видобування корисних
копалин», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 264 від
26.03.2008 року, яке призвело до заниження
податкових зобов'язань в сумі 576,19 грн.
по платі за користування надрами для
видобування, зокрема, Ретичинського
родовища.

На підставі вказаного акта
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення (з урахуванням
процедури апеляційного оскарження) від
28.07.2009 року № 12571; від 14.10.2009 року №
12571/1/17460; від 31.12.2009 року № 12571/2/22784 щодо
визначення податкового зобов'язання по
платі за користування надрами для
видобування корисних копалин на суму 1
034,29 грн., з яких 576,19 грн. - основний
платіж, 458,10 грн. - штрафні (фінансові)
санкції; а також відповідачем-2
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 22.03.2010 року №
12567/3/22784, яким визначено податкове
зобов'язання по платі за користування
надрами для видобування корисних
копалин на суму 1 034,29 грн., з яких 576,19
грн. - основний платіж, 458,10 грн. - штрафні
(фінансові) санкції.

Дочірнє підприємство
«Західукргеологія» Національної
акціонерної компанії «Надра України» є
власником спеціального дозволу на
користування надрами реєстраційний №
2337 від 12.08.2003 року на геологічне
вивчення, в тому числі
дослідно-промислову розробку
Ретичинського родовища природного
газу, який діє до 12.08.2013 року.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про
нафту і газ» спеціальний дозвіл на
користування нафтогазоносними надрами
- документ, що видається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з геологічного
вивчення та забезпечення
раціонального використання надр і
засвідчує право юридичної чи фізичної
особи, якій цей документ виданий, на
користування нафтогазоносними надрами
протягом часу, в межах ділянки надр, на
умовах, передбачених у цьому документі.

В силу ч. 4 ст. 14 вказаного Закону
власник спеціального дозволу на
користування нафтогазоносними надрами
не може дарувати, продавати або
будь-яким чином відчужувати права,
надані йому спеціальним дозволом на
користування нафтогазоносними
надрами, будь-якій іншій, юридичній чи
фізичній особі, в тому числі передавати
їх до статутних фондів створюваних з
його участю суб'єктів господарської
діяльності, а також до майна спільної
діяльності. Однак, зазначене не
виключає можливості укладення
договору про спільну діяльність,
оскільки таке право прямо передбачено
у ст. 49 вказаного Закону, який в силу
статті 2 є спеціальним щодо відповідних
норм Кодексу України «Про надра».

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про нафту і газ» у разі, якщо
діяльність, пов'язана з користуванням
нафтогазоносними надрами,
здійснюється на умовах договору про
спільну інвестиційну діяльність,
спільне виробництво, виробничу
кооперацію, один із учасників цього
договору зобов'язаний мати відповідний
спеціальний дозвіл на користування
нафтогазоносними надрами.

04.01.2001 року між позивачем (підприємство)
та ЗАТ «Інтернафтогазбуд» (інвестор)
укладений договір про спільну
інвестиційну і виробничу діяльність з
геологічного вивчення та
дослідно-промислової розробки
Ретичинської площі.

Предметом є спільна діяльність для
забезпечення
організаційно-економічних умов для
спільної розвідки, освоєння родовища,
здійснення спільної інвестиційної
діяльності по створенню необхідних
виробничих потужностей, ведення
спільної виробничо-господарської
діяльності з видобутку продукції (п. 1.1
договору).

Згідно із п. 2.2 договору позивач
проводить безпосередню діяльність по
проведенню геологічного вивчення і
дослідно-промислової розробки родовищ.
Оператор веде облік продукції,
отриманої в процесі спільної
діяльності, витрат та фінансових
результатів, пов'язаних із спільною
діяльністю (п. 7.1 договору). Облік і
складання податкової звітності
результатів спільної діяльності, а
також розрахунки з бюджетом ведуться
оператором у відповідності із
законодавством України (п. 7.2 договору).

Зазначений договір був зареєстрований
у встановленому порядку, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків від 09.04.2001 року
№Д-066/3624.

У відповідності до абз. 3 п. 5.1
Інструкції про порядок обчислення і
справляння платежів за користування
надрами для видобування корисних
копалин, затвердженої спільним наказом
Комітету України з питань геології та
використання надр і ДПА України від
30.12.1997 року № 207/472/51/157, сума плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин визначається
користувачами надр самостійно і
обчислюється щокварталу,
накопичувальним підсумком з початку
року для нафти, конденсату, газу
природного (у тому числі супутнього при
видобутку нафти), підземних вод
(термальних, промислових), ропи,
мінеральних грязей та мулу - виходячи з
обсягів видобутих корисних копалин,
квот (лімітів) у разі їх затвердження,
нормативів плати до одиниці видобутих
корисних копалин та коефіцієнтів,
наведених у пункті 4.3 цієї Інструкції.

Згідно із п. п. 15, 17 Порядку справляння
платежів за користування надрами для
видобування корисних копалин,
затвердженого постановою

Кабінету Міністрів України № 264 від
26.03.2008 року «Про заходи щодо справляння
платежів за користування надрами для
видобування корисних копалин», платник
до закінчення визначеного Законом
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» граничного строку подання
податкових розрахунків за податковий
(звітний) період, що дорівнює
календарному кварталу, подає за
встановленою ДПА формою податкові
розрахунки з платежів органу державної
податкової служби, а протягом десяти
календарних днів після закінчення
граничного строку подання податкового
розрахунку за податковий (звітний)
період - виконує зобов'язання щодо
внесення платежів у сумі, визначеній в
розрахунку з платежів, поданому ним
органу державної податкової служби.

Відповідач, не заперечуючи фактичну
сплату податку, посилається на її
сплату не позивачем, який, на думку
відповідача, особисто був зобов'язаний
його сплатити і не мав права
переуступати цей обов'язок іншій особі.

Згідно із пп. пп. 7.7.1, 7.7.2, 7.7.7 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» встановлені
особливі правила оподаткування
спільної діяльності. Зокрема, спільна
діяльність без створення юридичної
особи провадиться на підставі договору
про спільну діяльність, що передбачає
об'єднання коштів або майна учасників
для досягнення спільної господарської
мети. При цьому, облік результатів
спільної діяльності ведеться
платником податку, уповноваженим на це
іншими сторонами згідно з умовами
договору, окремо від обліку
господарських результатів такого
платника податку. Порядок податкового
обліку та звітності результатів
спільної діяльності встановлюється
центральним податковим органом.

Пунктом 3 Порядку ведення податкового
обліку результатів спільної
діяльності на території України без
створення юридичної особи,
затвердженого наказом ДПА України № 571
від 30.09.2004 року, визначено, що облік
результатів спільної діяльності
ведеться уповноваженим платником
окремо від обліку результатів іншої
господарської діяльності такого
платника. Згідно із п. 8 порядку,
уповноважений платник несе
відповідальність за утримання та
перерахування до бюджету податку, який
було обчислено від спільної
діяльності.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, платником усіх податків
по договору спільної діяльності є
оператор, який уповноважений
учасниками договору на підставі
довіреностей вести бухгалтерський та
податковий облік, нараховувати і
сплачувати платежі до Державного
бюджету України, в тому числі плату за
користування надрами, то цей оператор,
за місцем реєстрації договору спільної
діяльності, подавав інформацію про
видобуток вуглеводневої сировини та
розрахунки плати за користування
надрами. Щомісячне нарахування та
сплата плати за користування надрами
оператором підтверджується
розрахунками плати за користування
надрами, платіжними дорученнями та/або
виписками з особового рахунку про
сплату плати за користування надрами.

Оскільки в порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
податковим органом не доведено
обґрунтованості висновку акта
перевірки щодо невиконання позивачем
зобов'язання по платі за користування
надрами, колегія суддів вважає, що
оскаржувані повідомлення-рішення є
протиправними.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують, а зводяться до
переоцінки обставин, встановлених
судами першої та апеляційної
інстанцій, що у відповідності до ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
України не віднесено до повноважень
суду касаційної інстанції.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Львові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів відхилити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.10.2013 року
у справі № 2а-2548/10/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
Н. Є. Маринчак

О. А. Моторний