Справа № 42040/09/2070
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі
головуючого судді Лук'яненко М.О.,
за участю секретаря судового засідання
Гайворонського В.С.,
представників сторін:
відповідача - Буряківського О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Позивач, звернулось до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, у якому просить суд: скасувати
податкові повідомлення-рішення:
В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що спірні податкові
повідомлення - рішення ґрунтуються на
помилкових судженнях суб'єкта владних
повноважень, що викладене в акті
перевірки відповідача, а відтак,
суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України,
оскільки за відсутності визначених
законом підстав покладають на платника
податків додатковий обов'язок по
оплаті грошового зобов'язання на
користь Державного бюджету України.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги і доводи
заявленого позову, просив суд прийняти
рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
надав суду письмові заперечення,
позиція яких повністю збігається з
викладеною в судовому засіданні, де
зазначив, що під час проведення
перевірки та складання акту перевірки
фахівці відповідного податкового
органу діяли згідно до вимог чинного
податкового законодавства. За
результатами перевірки, в акті були
зафіксовані порушення вимог
Податкового кодексу України, за що
позивачу були визначені відповідні
податкові зобов'язання.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного
висновку.

Фахівцями Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області було
проведено планову виїзну перевірку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2006 року по 31.12.2008 року,
результати якого оформлені актом
№814/17-218/НОМЕР_1 від 16.04.2009 року, яким
зафіксовано порушення:п.п.7.3.1 п.7.3,
п.л.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997
року № 68/97-ВР "Про податок на додану
вартість" занижено податкове
зобов'язання та занижено податок на
додану вартість у розмірі 916406,0 грн. (в
т.ч. в квітні 2006 року у розмірі 10602,0 грн.,
в травні 2006 р. у сумі 23990,0 грн., у червні
2006 р. у сумі 78937,0 грн., у липні 2006 р. у сумі
16738,0 грн., у серпні 2006 р. у сумі 94897,0 грн.,
у вересні 2006 р. у сумі 34898,0 грн., у жовтні
2006 р. у сумі 79202,0 грн., у листопаді 2006 р. у
сумі - 67208,0 грн.. у грудні 2006 р. у сумі 66171,0
грн., у січні 2007 р. у сумі 20154,0 грн., у
лютому 2007 р. у сумі 35817,0 грн., у березні
2007 р. у сумі 34633,0 грн., у квітні 2007 р. у
сумі 32959,0 грн., у травні 2007 р. -29179,0 грн., у
червні 2007 р. - 35792,0 грн., у липні 2007 р. -
53590,0 грн., у серпні 2007 р. - 66526.0 грн., у
вересні 2007 р. - 14233,0 грн.. у жовтні 2007 р. -
57966,0 грн., у листопаді 2007 р. у сумі 46820,0
грн., у грудні 2007 р. у сумі 16094,0 грн.); п.п.
19.1, "а" , "в" ст.19 Закону України від 22.05.2003
року №889-IV "Про податок з доходів
фізичних осіб" зі змінами та
доповненнями, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України від 28,12.1994 року № 334/94-ВР "Про
оподаткування прибутку підприємств" зі
змінами та доповненнями-заниження
оподаткованого доходу за перевіряємий
період у сумі 717764,58 грн.; п.1 ст. 3 Закону
України від 06.07.1995 року №265/95-ВР "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" за період з 01.04.2006 року по 31.12.2008
року встановлена торгівля та надання
послуг за готівкові кошти без
використання реєстратора
розрахункових операцій в розмірі 409916,27
грн.; п.п.19.1 "а" ст. 19 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" № 889-IV
від 22.05.2003 року - неналежне ведення
обліку доходів та витрат, а саме книги
обліку доходів та витрат у періоді, що
перевіряється; п.п. 19.1 "в" ст.19 Закону
України від 22.05.2003 року №889-IV "Про
податок з доходів фізичних осіб" зі
змінами та доповненнями - включення до
декларацій про доходи за 2-4 квартали 2006
р., 1-4 квартали 2007 р., 1-4 квартали 2008 р.
перекручених даних (т. 1 а.с. 9-28).

Не погодившись з висновками акту
перевірки позивачем було подано
заперечення від 22.04.2009 року (т. 1 а.с.
189-190).

На підставі висновків акту перевірки
податковим органом складено податкові
повідомлення - рішення від 30.04.2009 року
№/0, №/0 (т. 1 а.с. 67-68).

Не погодившись з винесеними
податковими повідомленнями - рішеннями
від 30.04.2009 року №/0, №/0
позивач подав на них свої заперечення.

Рішенням відповідача від 08.07.2009 року
№1459/Ф/25-203 залишено податкові
повідомлення без змін, а скаргу без
задоволення (т. 1 а.с. 193-195).

10.06.2009 року відповідачем винесено
податкові повідомлення - рішення
№/1, №/1 (т. 1 а.с. 32-33).

Рішенням відповідача від 07.08.2009 року
№3525/Ф/25-0315 зазначено, що суми визначені
у податкових повідомленнях-рішеннях є
узгодженими, і не підлягають
адміністративному оскарженню (т. 1 а.с.
192).

Дослідивши зібрані докази по справі,
суд зазначає наступне:

В перевіряємому періоді контрагентами
позивача були ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5

Судовим розглядом встановлено, що між
позивачем (довіритель) та ФОП ОСОБА_4
(повірений) було укладено ряд договорів
доручення №06/02/2 від 06.02.2006 року, №06/02/1
від 06.02.2006 року, за умовами яких
повірений зобов'язується від імені і за
рахунок довірителя укладати договори
купівлі - продажу товарів, наданих
довірителем, або укладати договори на
надання послуг, які надає довіритель, з
третіми особами (т. 1 а.с. 83-84).

Крім того, між позивачем (довіритель) та
ФОП ОСОБА_5 (повірений) було укладено
ряд договорів доручення №22/08/2 від
22.08.2005 року, №22/08/1 від 22.08.2005 року, за
умовами яких повірений зобов'язується
від імені і за рахунок довірителя
укладати договори купівлі - продажу
товарів, наданих довірителем, або
укладати договори на надання послуг,
які надає довіритель, з третіми особами
(т. 1 а.с. 85-86).

На підтвердження реальності виконання
вимог вищевказаних договорів
позивачем надано до суду документи
первинного обліку: податкові накладні
(т. 1 а.с. 45-48, 50-66, т. 7 а.с. 3, 9, 18, 21, 25, 27, 36, 46,
49, 57, 67, 70, 78, 87, 93, 162, 189, т. 8 а.с. 29, 52, 72, 108, 144,
177, 202, т. 9 а.с. 30, 49, 67, 115, 121, 124, 127, 132, 134, 135,
138, 142, 146, 149, 153, 158, 162, 165, 168-169, 174, 180, 184, 187,
192, 194, 196, 201, 203, 207, 215, 220, 224, 229, 236, 246, т. 10
а.с. 12, 17, 27, 32, 38, 43, 51, 53, 61), актами здачі -
прийому робіт (т. 7 а.с. 2, 7-8, 10, 17, 19-20, 22-24,
26, 35, 45, 48, 56, 66, 69, 77, 86, т. 9 а.с. 120, 122, 125, 128,
133, 139, 143, 147, 150, 154, 159, 163, 166, 172-173, 178, 181, 186,
190, 193, 195, 202, 204, 211, 216, 221, 230, 13, 237, т. 10 а.с. 3,
18, 28, 34, 39, 47, 58), розрахунок (т. 9 а.с. 234-235,
244-245).

Оцінивши наявні в справі докази, суд
відмічає, що сторонами не
заперечується, а матеріалами справи
додатково підтверджено факт виконання
позивачем та контрагентом позивача
зобов'язань за спірними правочинами.
Копії витребуваних судом і долучених
до матеріалів справи первинних і
розрахункових документів не мають
дефектів форми, змісту або походження,
котрі в силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.п.7.2.1 п.7.2, п.п.7.2.4
п.7.2 ст.7 Закону України "Про ПДВ", п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом -Положення №88)
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості.

Підпунктом 7.2.1. п.7.2 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість" (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю податкову накладну, що має
містити зазначені окремими рядками: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дату виписування податкової
накладної; в) повну або скорочену назву,
зазначену у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
д) місце розташування юридичної особи
або місце податкової адреси фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість; е) опис
(номенклатуру) товарів (робіт, послуг)
та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну
або скорочену назву, зазначену у
статутних документах отримувача; ж)
ціну поставки без врахування податку;
з) ставку податку та відповідну суму
податку у цифровому значенні; и)
загальну суму коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку.

Згідно до підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті
7 вищевказаного Закону податкова
накладна складається у момент
виникнення податкових зобов'язань
продавця у двох примірниках. Оригінал
податкової накладної надаються
покупцю, копія залишається у продавця
товарів (робіт, послуг).

Також, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

У відповідності до вимог п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість" право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Згідно підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку.

Зі змісту підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 вищевказаного закону не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з підпунктом 5.2.1. пункт 5.2 статті
5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8
цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3
статті 5 вищевказаного закону виплату
винагород або інших видів заохочень
пов'язаним з таким платником податку
фізичним чи юридичним особам у разі,
якщо немає документальних доказів, що
таку виплату або заохочення було
проведено як компенсацію за фактично
надану послугу (відпрацьований час). За
наявності зазначених документальних
доказів віднесенню до складу валових
витрат підлягають фактичні суми виплат
(заохочень), але не більші ніж суми,
розраховані за звичайними цінами.

Не підлягають віднесенню до складу
валових витрат суми збитків платника
податку, понесених у зв'язку з продажем
товарів (робіт, послуг) або їх обміном
за цінами, що нижчі за звичайні,
пов'язаним з таким платником податку
особам.

Як встановлено судом, та вбачається з
матеріалів справи, ФОП ОСОБА_3 в
подальшому використав отримані
товари/послуги від своїх контрагентів
в своїй господарській діяльності, про
що свідчать залучені до матеріалів
справи копії видаткових накладних,
акти прийому товарів, довіреності,
прибуткові касові ордери, акти
здачі-прийому робіт, договірна ціна,
накладні, кошторис, відомість ресурсів,
рахунки - фактури, податкових
накладних, договори (т. 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10).

При цьому, суд вважає за необхідне
звернути уваги на те, що акт перевірки
№ 814/17-218/НОМЕР_1 від 16.04.2009 року, висновки
якого стали підставою для винесення
спірних податкових повідомлень -
рішень, не відповідає приписам
"Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства",
затвердженого наказом ДПА України від
25 серпня 2005 року №925/11205 (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), виходячи з наступного.

Пунктом 2.2 вищевказаного порядку
передбачено, що "загальні положення
акта невиїзної документальної, виїзної
планової чи позапланової перевірок
повинні містити такі дані: Інформація
про перевірки інших суб'єктів
господарювання з питань правових
відносин з платником податків та
підтвердження задекларованих ним
показників, проведені за період, що
перевіряється".

Крім того, підпунктом 2.2.15 Порядку
№925/11205 визначено, що якщо суб'єкт
господарювання протягом своєї
діяльності мав від'ємне значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток (збитки) або незначні
прибутки, заявляв до відшкодування з
бюджету значні суми податку на додану
вартість або при значних обсягах
податкового зобов'язання та
податкового кредиту відображав
незначні суми податку на додану
вартість до сплати, в обов'язковому
порядку зазначаються обґрунтовані їх
причини. У разі встановлення в ході
перевірок декларування від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, в акті перевірки
робиться відповідний запис, із
зазначенням кількості податкових
періодів та суми.

В силу приписів підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.5
пункту 2.3 за кожним відображеним в акті
фактом порушення податкового
законодавства необхідно: висвітлити
показники, які відображаються
суб'єктом господарювання у податковій
та іншій звітності, та фактичні
показники, виявлені у ході перевірки на
підставі первинних документів
податкового та бухгалтерського обліку
суб'єкта господарювання у розрізі
періодів у грошових одиницях,
передбачених звітністю; у разі
виявлення розбіжностей чітко викласти
зміст порушення з посиланням на
конкретні пункти і статті
нормативно-правових актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків, в якому дане
порушення здійснено, при цьому додати
до акта письмові пояснення посадових
осіб суб'єкта господарювання щодо
встановлених порушень; зазначити
первинний документ, на підставі якого
вчинено записи у податковому та
бухгалтерському обліку (навести
кореспонденцію рахунків операцій), та
інші докази, що достовірно
підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів. При цьому до акта перевірки
додаються пояснення посадових осіб або
інших працівників суб'єкта
господарювання (у межах їх
компетенції), що перевіряється, щодо
відсутності первинних та інших
документів; у разі відмови посадових
осіб суб'єкта господарювання надати
перевіряючим письмові пояснення щодо
встановлених порушень та/або причин
ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, факти відмови
відобразити в акті.

Не допускається відображення в акті
перевірки необґрунтованих даних, а
також суб'єктивних припущень
перевіряючими, які не мають
підтверджених доказів, та різного роду
висновків щодо дій посадових осіб
суб'єкта господарювання (наприклад,
"приховування об'єкта оподаткування",
"розкрадання", "привласнення", "описка"
тощо).

У випадках відсутності податкового
обліку або порушення порядку його
ведення даний факт фіксується в
описовій частині акта.

Пункт 3.3 Порядку №925/11205 встановлює, що
усі додатки, які містять інформацію про
діяльність платника, та відомості або
таблиці, в яких згруповані факти
однотипних порушень та порушень, які
повторюються, підписуються посадовими
особами органу державної податкової
служби, які здійснили перевірку, та
посадовими особами суб'єкта
господарювання.

Матеріали перевірок інших суб'єктів
господарювання щодо правових відносин
з платником податків (акти, довідки,
пояснювальні записки, розрахунки та
інші документи), завірені копії
документів, що підтверджують наявність
фактів порушень податкового, валютного
та іншого законодавства (у разі їх
вилучення), пояснювальні записки
посадових осіб суб'єкта господарювання
щодо встановлених порушень, реєстри, в
яких наводиться інформація про
проведені перевірки, надіслані запити
на їх проведення до інших органів
державної податкової служби та
отримані відповіді не надаються
суб'єкту господарювання, а
використовуються при розгляді
матеріалів перевірки керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби для
прийняття податкового повідомлення
(рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій) та вжиття
відповідних заходів. До акта невиїзної
документальної перевірки додаються
інформативні додатки залежно від
питань, що підлягали перевірці (пункт
3.4, 3.5 Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства ).

Враховуючи вище наведе, судом
встановлено, що ні до акту перевірки, ні
в судове засідання відповідачем
зазначені додатки не надавались.
Інформації про проведення зустрічних
перевірок відповідачем до акту не
залучалось, та не використовувалось.

Також, суд не бере до уваги матеріали
переписки з Комінтернівським та
Червонозаводським ДПІ, оскільки вони є
безпідставними, так як не відповідають
часу проведення перевірки.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд
зазначає, що висновки акту перевірки є
хибними, а тому останні не можуть бути
підставою для прийняття контролюючим
органом податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи, що обґрунтованість та
правомірність судження суб'єкта
владних повноважень про нікчемність
правочинів не знайшла свого
підтвердження добутими судом по справі
доказами, а інших фактичних мотивів
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних рішень згідно з актом
перевірки не покладено, суд дійшов до
висновку про недоведеність факту
порушення позивачем положень Закону
України від 22.05.1997 року №283/97-ВР "Про
оподаткування прибутку підприємств"
(зі змінами та доповненнями), Закону
України "Про податок на додану
вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року (із
змінами та доповненнями).

За правилами частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладено, суд вважає позов
обґрунтованим, та таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції
України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1,
2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення: №/0,
№/0 від 30.04.2009 року, №/1,
№/1 від 10.06.2009 року.

Стягнути з державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 АДРЕСА_1, і.п.н. НОМЕР_1) судовий
збір у розмірі 3.40 (три гривні сорок
копійок) грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку, передбаченому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено 25
липня 2014 року.

Суддя
М.О. Лук'яненко