Справа № 818/760/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.Справа № 818/760/14

Головуючий 1 інстанції: Шаповал М.М.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
28.04.2014р. по справі № 818/760/14

за позовом Приватного підприємства
«Дизайн»

до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області

про визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПП «Дизайн», звернулося до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати незаконним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах ГУ
Міндоходів у Сумській області № 000782204
від 21.10.13 р. про збільшення грошового
зобов'язання з ПДВ в сумі 10815,0 грн. та
застосування штрафних санкцій в
розмірі 2704,0 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 28.04.14 р. по
справі № 818/760/14 позов був задоволений.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
28.04.14 р. по справі № 818/760/14 та прийняти
нове судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Позивач заперечення на апеляційну
скаргу не надав.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
підставою для прийняття оскаржуваного
позивачем податкового
повідомлення-рішення є акт №
1218/2204/23820622/98 від 04.10.13 р. позапланової
документальної виїзної перевірки ПП
«Дизайн» з питань дотримання
податкового та іншого законодавства по
фінансово-господарським операціям з ПП
«Унісон-Дизайн» за період з 01.08.12 р. по
30.09.12 р. та ТОВ «Будрай» за період з 01.12.12
р. по 31.12.12 р., в якому перевіряючими були
зафіксовані порушення підприємством
позивача вимог п. 14.1.36 ст. 14; п. 185.1 ст. 185;
п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України,
внаслідок чого був занижений ПДВ за
серпень 2012 р. на суму 8515,0 грн., за
вересень 2012 р. на суму 1300,0 грн., за
грудень 2012 р. на суму 1000,0 грн.

Позивач скористався правом
адміністративного оскарження спірного
податкового повідомлення-рішення, але
скарги позивача на вказане
повідомлення-рішення до ГУ Міндоходів
у Сумській області та Міністерства
доходів і зборів України залишено без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення - без змін.

Наведені обставини стали підставою для
звернення позивача до суду першої
інстанції із вищевказаними позовними
вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
позивачем отримані від контрагентів
податкові накладні, які і є підставою
для нарахування сум податкового
кредиту, ці накладні оформлені
відповідно до вимог ст. 201 ПК України, що
також не заперечується податковим
органом, а чинним податковим
законодавством України не передбачена
відповідальність платника податків за
порушення законодавства, допущене його
контрагентами.

Колегія суддів зазначає, що порушення
вимог податкового законодавства
перевіряючи пов'язують з відсутністю
реального здійснення господарських
операцій між позивачем та ПП «Унісон
Дизайн» і ТОВ «Будрай», посилаючись на
акти про неможливість проведення
зустрічних звірок контрагентів, якими
встановлена неможливість фактичного
здійснення ПП «Унісон Дизайн» та ТОВ
«Будрай» господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі-продажу, відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів економічної діяльності у
зв'язку з відсутністю трудових
ресурсів, основних фондів, складських
приміщень, транспортних засобів,
відсутність об'єктів, які підпадають
під визначення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198
ПК України.

З письмових доказів, що містяться в
матеріалах справи вбачається, що між
позивачем (підрядник) та ТОВ «Сумський
обласний музей ім. Н. Онацького» був
укладений договір підряду № 1-05-12 від
15.05.12 р., предметом якого є виконання
капітального ремонту Сумського
обласного художнього музею ім. Н.
Онацького (сума договору складає: 98006,4
грн., у т.ч. ПДВ - 16334,4 грн.). Також між
підприємством позивача (підрядник) та
Сумським вищим училищем мистецтв і
культури ім. Д.С. Бортнянського
укладений договір підряду № 5-05-12 від
01.06.12 р., предметом якого є поточний
ремонт бібліотеки Сумського вищого
училища мистецтв і культури ім. Д.С.
Бортнянського по вул. Гагаріна, 18 (сума
договору складає 54266,0 грн., у т.ч. ПДВ -
9044,33 грн.). Також між ПП «Дизайн» та ТОВ
«Аптека 100» укладений договір підряду
№ 6-07-12 від 17.07.12 р., предметом якого
виконання перепланування нежитлових
приміщень (аптека) з влаштування
додаткового входу за адресою: пр.
Шевченка, 4 в м. Суми (сума договору (без
урахування вартості будівельних
матеріалів): 289358,0 грн., у т.ч. ПДВ 48226,33
грн.). Вказаними договорами було
передбачено, що здача виконаних
підрядником обсягів і приймання їх
замовником оформлюється актом
приймання виконаних підрядних робіт.
Також згідно умов вказаних договорів,
підрядник за своїм вибором залучає для
виконання певних обсягів робіт
субпідрядні будівельні та інші
організації, розподіляє їх обов'язки та
в разі необхідності укладає з ними
додаткові угоди.

Судом першої інстанції був досліджені
договори субпідряду № 05/12 від 05.07.12 р., №
07/12 від 17.07.12 р., № 09/12 від 30.08.12 р.,
укладені між ПП «Дизайн» (замовник) та
ПП «Унісон Дизайн» (підрядник),
предметом яких є виконання робіт, а
саме: перепланування нежитлових
приміщень (аптека) з влаштуванням
додаткового входу за адресою: пр.
Шевченка, 4, м. Суми; капітальний ремонт
Сумського обласного художнього музею
ім.. Н. Онацького; поточний ремонт
бібліотеки Сумського вищого училища
мистецтв і культури ім.. Д.С.
Бортнянського, по вул. Гагаріна, 18, м.
Суми. На виконання умов договорів були
складені акти приймання виконаних
будівельних робіт та ПП «Унісон
Дизайн» складено податкові накладні.
Разом з тим, на думку контролюючого
органу, у зв'язку з відсутністю
документального підтвердження
відрядження працівників ПП «Унісон
Дизайн» до об'єктів будівництва, не
можливо підтвердити факт виконання
робіт саме працівниками ПП «Унісон
Дизайн», що в свою чергу не підтверджує
факт реального здійснення
господарських операцій ПП «Унісон
Дизайн». Крім того, в ході проведення
перевірки підприємства позивача
перевіряючими було встановлено, що від
ДПІ у Шевченківському районі міста
Києва надійшов акт від 17.01.13 р. №
168/2240/37649519 про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Унісон Дизайн» з
питань підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період червень, серпень, вересень,
жовтень 2012 р. У зазначеному акті
перевірки вказано, що перевірку ПП
«Унісон Дизайн» неможливо провести у
зв'язку з тим, що платник та посадові
особи підприємства не знаходяться за
юридичною та фактичною адресою. Згідно
з базами даних Інформаційно-пошукової
системи ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва на дату складання акта перевірки
стан платника (код 9) - направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням. В ході проведення
зустрічної звірки встановлено
неможливість фактичного здійснення ПП
«Унісон Дизайн» господарських
операцій через відсутність майна та
інших матеріальних ресурсів
необхідних для здійснення операцій з
виконання будівельних робіт.
Зустрічною звіркою зроблено висновок,
що при вчиненні правочинів ПП «Унісон
Дизайн», які не спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ними по правочинах,
здійснених контрагентами платника при
визначенні податкових зобов'язань та
податкового кредиту, в зв'язку з чим
підлягають зменшенню суми податкового
кредиту, який задекларований
контрагентами-покупцями, до 0.

В рішенні суду першої інстанції
вказано, що відповідно до копії акту
приймання виконаних будівельних робіт
за серпень 2012 р. (а.с. 51-54) вартість робіт
склала 8970,0 грн. і роботи були виконані
належним чином субпідрядником ПП
«Унісон Дизайн». В свою чергу, ПП
«Унісон Дизайн» виписано податкову
накладну від 03.08.12 р. № 692 (а.с. 50) та
виставлено рахунок на оплату від 03.08.12
р. № 4003 на суму 8970,0 грн. (а.с. 48). Копією
платіжного доручення від 24.09.12 р. № 588
(а.с. 47) підтверджується оплата ПП
«Дизайн» будівельних робіт, які
виконані ПП «Унісон Дизайн» згідно
договору субпідряду № 05/12 від 05.07.12 р.
Також, відповідно копії акту приймання
виконаних будівельних робіт за серпень
2012 р. (а.с. 42-45) вартість робіт склала 42120,0
грн., а копією платіжного доручення від
18.08.12 р. № 580 (а.с. 39) підтверджується
оплата ПП «Дизайн» будівельних робіт,
які виконані ПП «Унісон Дизайн» згідно
договору № 17/12 від 17.07.12 р. ПП «Унісон
Дизайн» виписано податкову накладну
від 27.08.12 р. № 709 (а.с. 46) та виставлено
рахунок на оплату від 27.08.12 р. № 4019 на
суму 42120,0 грн. (а.с. 40). Крім того,
відповідно копії акту приймання
виконаних будівельних робіт за
вересень 2012 р. (а.с. 58-60) вартість робіт
склала 7800,0 грн. ПП «Унісон Дизайн»
виписано податкову накладну від 05.09.12 р.
№ 391 (а.с. 61) та виставлено рахунок на
оплату від 05.09.12 р. № 44623 на суму 7800,0 грн.
(а.с. 56). Згідно копії платіжного
доручення від 31.10.12 р. № 629 (а.с. 55)
позивачем по справі здійснено оплату
ПП «Унісон Дизайн» за надані
будівельні послуги згідно договору №
09/12 від 30.08.12 р.

Судом першої інстанції також був
досліджений договір поставки № 12/12 від
10.12.12 р., укладений між ПП «Дизайн»
(покупець) та ТОВ «Будрай», предметом
якого є передача у власність покупця
будівельних матеріалів (цемент ПЦ-400 та
фарби в/е) вартістю 6000,0 грн. На
підтвердження здійснення
фінансово-господарської операції ТОВ
«Будрай» була виписана видаткова
накладна від 20.12.12 р. № 865 та податкова
накладна від 20.12.12 р. № 87 на загальну
суму 6000,0 грн., у тому числі ПДВ 1000,0 грн.

В ході проведення перевірки
контролюючим органом встановлено, що в
порушення умов п. 5.1 договору, згідно з
яким якість товару повинна відповідати
стандартам, у ПП «Дизайн» відсутні
документи, які підтверджують якість
товару. Для перевірки платником не
надано сертифікатів відповідності
(експертних висновків), які б мали
засвідчити, що якість придбаних
товарів у ТОВ «Будрай» відповідають
нормам ДСТУ, ТУ чи іншим стандартам. Не
надано достовірних відомостей,
підтверджених документально, щодо
транспортування товару, здійснення
розвантажувальних робіт, порядку
складського зберігання, приймання
будівельних матеріалів
матеріально-відповідальними особами,
порядок оприбуткування отриманих
матеріалів. Також перевіряючи вказали,
що ТТН у підприємства відсутні. Крім
того. перевіряючими було встановлено,
що від ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва надійшов акт від 21.06.13 р. №
162/22-90/38260798 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Будрай» з
питань підтвердження відомостей по
взаємовідносинах з контрагентами,
якими сформовано податкові
зобов'язання та податковий кредит за
період з 23.07.12 р. по 21.06.13 р. На дату
складання акта перевірки стан платника
(код 8) - до ЄДР внесено запис про
відсутність за місцезнаходженням.
Підприємство за податковою адресою не
знаходиться. Актом перевірки
встановлено, що проведеними заходами
встановлено відсутність реального
факту здійснення
фінансово-господарської діяльності та
наявні ознаки фіктивності ТОВ
«Будрай». В ході аналізу податкової
звітності підприємства встановлено
відсутність будь-якої інформації про
наявність виробничих потужностей,
складських приміщень, наявність
автомобільного чи іншого транспорту, а
також устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства. За
результатами перевірки ТОВ «Будрай»
зроблено висновок, що правочини,
укладені між ТОВ «Будрай» та
підприємствами постачальниками, не
спричинили реального настання
юридичних наслідків. Відповідно баз
даних державної податкової служби,
встановлено проведення ТОВ «Будрай»
безтоварних господарських операцій,
спрямованих на надання податкової
вигоди для третіх осіб з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Згідно висновків акту перевірки
правочини, вчинені позивачем,
відповідач кваліфікує як такі, що не
направлені на реальне настання
правових наслідків, а отже визнає їх
нікчемними. Проте згідно приписів ст. 234
ЦК України правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків, є
фіктивним. Фіктивний правочин
визнається недійсним судом. Відповідач
не навів посилання на судові рішення
щодо недійсності вчинених позивачем
правочинів як фіктивних або інших
доказів щодо фіктивності здійснюваної
позивачем діяльності. Таким чином, ДПІ,
перекручуючи норми чинного
законодавства України, невірно їх
застосовує в частині кваліфікації
вчинених позивачем правочинів. За
відсутності фактів, що відповідно до
законодавства свідчили б про
нікчемність укладених угод, інших
доказів та обґрунтувань недійсності
укладених позивачем правочинів, а тим
більш, їх нікчемності відповідачем не
надано, що додатково свідчить про
неправомірність дій відповідача під
час проведення оспорюваної перевірки.

Крім того, належними та допустимими в
розумінні ст. 124 Конституції України,
ст. 70 КАС України доказами факту
вчинення платником податків
нікчемного правочину або факту
відображення в обліку показників
господарських операцій, які в
дійсності не відбулись, можуть бути або
обвинувальний вирок суду по
кримінальній справі (бо діяння
платника податків по протиправному
заволодінню майном іншої особи або
ухиленню від сплати податків, тобто
вчинення нікчемного правочину, є
об'єктивною стороною злочинів,
передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК
України), або рішення суду у справі про
стягнення одержаного за нікчемним
правочином (бо наслідком вчинення
платником податків нікчемного
правочину відповідно до ст. 207, ст. 208, ст.
250 ГК України є застосування
конфіскаційного заходу у вигляді
стягнення одержаного за нікчемним
правочином), або рішення суду про
визнання правочину недійсним (оскільки
відповідно ч. 3 ст. 228 ЦК України
вчинення платником податків правочину,
котрий суперечить інтересам держави і
суспільства, є підставою для звернення
до суду з вимогою про визнання такого
правочину недійсним). Але відповідачем
не надано жодних доказів порушення
кримінальної справи відносно
посадових (службових) осіб платника
податків або за викладеними в акті
фактами діяльності платника податків,
наявності обвинувального вироку суду,
рішення суду про стягнення одержаного
за нікчемним правочином, наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним.

Також колегія суддів зазначає, що
порушення позивачем вимог податкового
законодавства пов'язується з
допущеними порушеннями з боку його
контрагентів, а саме з неможливістю
проведення зустрічної звірки
контрагентів позивача.

Суд першої інстанції визнав
безпідставними посилання відповідача
на висновки актів ДПІ у
Шевченківському районі міста Києва
надійшов акт від 17.01.13 р. № 168/2240/37649519 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Будрай» та ДПІ у
Шевченківському районі міста Києва
надійшов акт від 17.01.13 р. № 168/2240/37649519 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «Унісон Дизайн», оскільки ПК
України не ставить право платника ПДВ
на податковий кредит у залежність від
дій або бездіяльності його
контрагентів. Якщо контрагенти не
виконали свого зобов'язання по сплаті
податку до бюджету, це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи.

Зазначений висновок узгоджується із
правовою позицію, викладеною у
постановах Верховного Суду України від
31.01.11 р. у справах № 21-42а10 та № 21-47а10, та
практикою Європейського суду з прав
людини (рішення від 22.01.09 р. у справі
«БУЛВЕС» АД проти Болгарії»), яку суди
повинні застосовувати як джерело права
відповідно ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Так, відповідно п. 57 Рішення
Європейського суду з прав людини по
справі «Булвес» АД проти Болгарії від
22.01.09 р. судом було зазначено, що
оскільки компанія-заявник у повному
обсязі та вчасно виконала обов'язки з
дотримання встановлених
Державою-членом Конвенції норм
стосовно ПДВ та не мала засобів для
забезпечення виконання податкових
зобов'язань постачальником і не знала
про невиконання останнім своїх
обов'язків, вона могла правомірно
очікувати отримання вигоди від
застосування одного із основних правил
системи оподаткування ПДВ, а саме від
визнання права на податковий кредит
щодо суми ПДВ, яка була сплачена
постачальнику. Більше того, лише після
подачі декларації із віднесенням
відповідних сум до складу податкового
кредиту та проведення податковими
органами зустрічної перевірки
постачальника могло бути встановлено,
чи виконав постачальник свій обов'язок
подання звітності з ПДВ у повному
обсязі. Відповідачем не доведено
обізнаності позивача щодо
недобросовісного декларування своїх
зобов'язань його контрагентами. Отже,
позивач не може нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку. Такі
вимоги, на думку зазначеного рішення
Європейського суду з прав людини, є
надмірним тягарем для платника
податку, що порушує справедливий
баланс, який повинен підтримуватись
між вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту прав власності.

Колегія суддів вважає необхідним
вказати на те, що твердження апелянта
про відсутність у позивача ТТН на
перевезення товару не може бути єдиною
та безумовною підставою для визнання
безтоварності укладеної угоди,
оскільки ТТН підтверджується операція
з надання послуг з перевезення
вантажів, а не факт придбання товару.
Крім того, відповідачем не враховано,
що за договором доставка товару
здійснюється постачальником, але
відповідач не вказав які саме
автотранспортні засоби повинні
перевозити вантаж, перелічений у
видатковій накладній, з урахуванням
кількості, ваги, об'єму, зважаючи на
визначення поняття «автомобіль
вантажний», наведене в Законі України
«Про автомобільний транспорт» та
оформлення ТТН виключно на перевезення
вантажним автотранспортом, а тому дані
вимоги відповідача є надуманими та
безпідставними.

Що стосується посилання податкового
органу по порушення ПП «Дизайн» п. 5.1
договору поставки № 12/12 від 10.12.12 р.
через відсутність у позивача
документів, які підтверджують якість
товару, колегія суддів зазначає, що
якість товарів, що поставляються,
повинна відповідати стандартам,
технічним умовам, іншій технічній
документації, яка встановлює вимоги до
їхньої якості, або зразкам (еталонам),
якщо сторони не визначать у договорі
більш високі вимоги до якості товарів.
Номери та індекси стандартів,
технічних умов або іншої документації
про якість товарів зазначаються в
договорі. Якщо зазначену документацію
не опубліковано у загальнодоступних
виданнях, її копії повинні додаватися
постачальником до примірника договору
покупця на його вимогу. У разі
відсутності в договорі умов щодо
якості товарів остання визначається
відповідно до мети договору або до
звичайного рівня якості для предмета
договору чи загальних критеріїв
якості. Постачальник повинен
засвідчити якість товарів, що
поставляються, належним
товаросупровідним документом, який
надсилається разом з товаром, якщо інше
не передбачено в договорі.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що саме на постачальника (у даному
випадку ТОВ «Будрай») покладений
обов'язок, щодо надання документів, які
підтверджують якість поставленого
товару. Оскільки такі документи
підприємству позивача постачальником
не надавалися, на ПП «Дизайн» не може
бути покладено відповідальність за
невиконання п. 5.1 договору поставки №
12/12 від 10.12.12 р.

Наведені вище обставини стали
підставою для висновку суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
задоволення позовних вимог. Колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, оскільки доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Зважаючи на те, що постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
28.04.14 р. по справі № 818/760/14 прийнята у
відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального права,
колегія суддів не виявила підстав для
її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ДПІ у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 28.04.14 р. по справі № 818/760/14 -
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 28.04.14 р. по
справі № 818/760/14 за позовом Приватного
підприємства «Дизайн» до ДПІ у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
незаконним та скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П.