Справа № 2а-4937/10/1670
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 липня 2014 року м. Київ
В/800/3084/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Бухтіярової І.О., Костенка М.І.,
Маринчак Н.Є., Моторного О.А., Муравйова
О.В., розглянувши заяву Хорольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28.05.2014 року

у справі № 2а-4937/10/1670 (К/9991/52758/11 - номер
справи у Вищому адміністративному суді
України)

за позовом Хорольської міжрайонної
державної податкової інспекції
Полтавської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

про стягнення штрафних (фінансових)
санкцій

ВСТАНОВИЛА:

Хорольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області подала заяву про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.05.2014 року в названій справі.

Відповідно до ст. 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень подається до Верховного суду
України через Вищий адміністративний
суд України, який за змістом ст. 2392 та
ст. 240 Кодексу адміністративного
судочинства України перевіряє
відповідність заяви вимогам цього
Кодексу та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 08.07.2014 року вказану заяву
залишено без руху та надано заявнику
строк для усунення встановлених
недоліків заяви про перегляд судового
рішення Верховним Судом України, а саме
для зазначення в поданій заяві про
перегляд судового рішення, які
конкретно норми матеріального права
неоднаково застосовані судом (судами)
касаційної інстанції та в чому саме
полягає неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Заявник, на виконання зазначеної
ухвали, усунув вказані недоліки заяви
про перегляд судового рішення
Верховним Судом України.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.05.2014 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію постанови Вищого
адміністративного суду України від
21.08.2013 року у справі № 2а-11977/11/0170/11
(К/9991/30233/12), копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від
10.02.2014 року у справі № 2а-4632/10/1670
(К/9991/15399/11), у яких, на його думку,
згадані норми права застосовано
інакше, ніж у даній справі.

Зі змісту постанови Вищого
адміністративного суду України від
21.08.2013 року, наведеної заявником як
приклад неоднакового застосування
судом норм матеріального права,
вбачається, що судом касаційної
інстанції при прийнятті судового
рішення не застосувались положення
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Вимоги статті 237 Кодексу
адміністративного України визначають
виключними мотивами подання заяви про
перегляд судових рішень неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень саме у подібних
правовідносинах.

У той же час, як вбачається зі змісту
поданої заяви та доданого як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права судового рішення
Вищого адміністративного суду України
від 21.08.2013 року, неоднакове
застосування судами норм
матеріального права у подібних
правовідносинах відсутнє.

Крім того, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
10.02.2014 року, на яку посилається заявник,
як на рішення, в якому має місце
неоднакове застосування норм
матеріального права, в порівнянні з
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.05.2014 року, справа по суті
не вирішувалась, а направлялась на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Слід зазначити, що направлення справи
на новий розгляд виключає можливість
формулювання судом касаційної
інстанції остаточної правової позиції
у справі, оскільки застосування норм
матеріального права можливе лише на
підставі повного і всебічного
встановлення обставин справи.
Водночас, неповне встановлення
обставин справи виключає можливість
ствердження того факту, що матеріальні
норми були по-різному застосовані саме
в подібних відносинах, оскільки зміст
цих відносин у такому разі не є
остаточно встановленим.

За таких обставин, підстави для допуску
справи до провадження для перегляду
судового рішення Верховним Судом
України у даній адміністративній
справі відсутні.

З огляду на наведене, керуючись
статтями 236-239, 239-1, 239-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити Хорольській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області у допуску справи
для перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28.05.2014 року у справі №
2а-4937/10/1670 (К/9991/52758/11 - номер справи у
Вищому адміністративному суді
України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ПідписІ.О.
БухтіяроваСудді ПідписМ.І. Костенко
ПідписН.Є. Маринчак ПідписО.А.
Моторний ПідписО.В. Муравйов