Справа № К/9991/18757/12-С
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року м.
Київ К/9991/18757/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Рибченка А.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової адміністрації України

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22.11.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2012

у справі № 2а/0570/15266/11

за позовомДержавного підприємства
«Артемвугілля»доДержавної податкової
адміністрації Українипровизнання
протиправною та скасування податкової
консультації,ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Артемвугілля»
(далі по тексту - позивач, ДП
«Артемвугілля») звернулось до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової адміністрації
України (далі по тексту - відповідач,
ДПА України) про визнання протиправною
та скасування податкової консультації.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 22.11.2011, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24.01.2012, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій про
задоволення позову і прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДП «Артемвугілля»
звернулось до ДПА України з листом від
05.07.2011 №14/38-570, в якому повідомив, що
здійснює видобування коксівного
вугілля марки «К» та «ПС», у зв'язку з
чим просив роз'яснити, які ставки плати
за користування надрами при
видобуванні корисних копалин
відповідно до п. 263.9 ст. 263 Податкового
кодексу України йому необхідно
застосовувати, а саме: 4,79 грн. як для
вугілля кам'яного марки антрацит або 3,15
грн. як для енергетичного та інших
марок кам'яного вугілля.

Листом від 08.08.2011 №14304/6/15-0916 ДПА
України надало позивачеві відповідь,
згідно якої при обчисленні позивачем
податкових зобов'язань з плати за
користування надрами при видобуванні
вугілля марок «К» та «ПС» повинна бути
застосована ставка 4,79 грн. за одну тону
погашених запасів. Надаючи таку
податкову консультацію, відповідач
виходив з того, що поняття «вугілля
кам'яне марки антрацит» фактично
об'єднує два природних різновиди
викопного вугілля, а саме, кам'яне
вугілля без визначення марки та власне
антрацит. Водночас у такому виді
корисної копалини як «енергетичне та
інші марки кам'яного вугілля»
ідентифікуючою ознакою є те, що марка
вугілля повинна бути «енергетичною».
За таких доводів відповідач прийшов до
висновку, що назва «вугілля кам'яне
марки антрацит» поширюється на вугілля
кам'яне коксівних марок, а тому за
видобуток такого вугілля необхідно
сплачувати ставку в розмірі 4,79 грн., а
не 3,15 грн. як за «енергетичне та інші
(крім коксівних) марки кам'яного
вугілля».

Відповідно до п. 14.1.172 ст. 14
Податкового кодексу України податкова
консультація допомога контролюючого
органу конкретному платнику податків
стосовно практичного використання
конкретної норми закону або
нормативно-правового акта з питань
адміністрування податків чи зборів,
контроль за справлянням яких покладено
на такий контролюючий орган.

Пунктом 52.4 ст. 52 Податкового
кодексу України передбачено, що
консультації надаються органом
державної податкової служби або митним
органом, в якому платник податків
перебуває на обліку, або вищим органом
державної податкової служби або вищим
митним органом, якому такий орган
адміністративно підпорядкований, а
також центральним органом державної
податкової служби або спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи.

Контроль за правильністю
обчислення, своєчасністю і повнотою
справляння плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин до бюджету у відповідності до
пп. 263.13.1 п. 263.13 ст. 263 Податкового
кодексу України здійснюють органи
державної податкової служби.

Суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку, що відповідач є
органом, який може надавати податкові
консультації, та враховуючи зміст його
листа від 08.08.2011 №14304/6/15-0916 останній є
податковою консультацією в розумінні
п. 14.1.172 ст. 14 Податкового Кодексу
України.

Згідно пп. 9.1.9 ст. 9, ст. 262
Податкового кодексу України плата за
користування надрами належить до
загальнодержавних податків та зборів.
Вона справляється у вигляді: плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин; плати за
користування надрами в цілях, не
пов'язаних з видобуванням корисних
копалин.

Відповідно до пп. 263.1.1 п. 263.1 ст. 263
Податкового кодексу України
платниками плати за користування
надрами для видобування корисних,
копалин є суб'єкти господарювання, у
тому числі громадяни України, іноземці
та особи без громадянства,
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці, які набули права
користування об'єктом (ділянкою) надр
на підставі отриманих спеціальних
дозволів на користування надрами.

Згідно з пп. 263.2.1 п. 263.2 ст. 263
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин по кожній наданій в
користування ділянці надр, що
визначена у відповідному спеціальному
дозволі, є обсяг видобутої у
податковому (звітному) періоді
корисної копалини (мінеральної
сировини) або обсяг погашених у
податковому (звітному) періоді запасів
корисних копалин.

Відповідно до пп. 263.5.3 п. 263.5 ст. 263
Податкового кодексу України для видів
корисних копалин, для яких у таблиці п.
263.9 цієї статті затверджено абсолютні
ставки плати (Сазн) у вартісному
(грошовому) вираженні, база
оподаткування тотожна об'єкту
оподаткування.

Ставки плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин визначені у п. 263.9 ст. 263
Податкового кодексу України та є
абсолютними.

У залежності від корисної
копалини, ставка за одиницю погашених
запасів корисних копалин складає
зокрема (у гривнях): вугілля кам'яне
марки антрацит - 4,79; енергетичне та інші
марки кам'яного вугілля - 3,15; вугілля
буре - 0,51.

З цієї таблиці вбачається, що
ставка плати за користування надрами
залежить як від виду корисної копалини,
так і від інших факторів, зокрема марки
у межах одного виду копалини.

Так, для кам'яного вугілля
запроваджені дві ставки плати за
користування надрами. Вони
відрізняються марками вугілля, яке
видобувається.

Класифікація вугілля за марками
регламентується Державним стандартом
України «Вугілля буре, кам'яне та
антрацит. Класифікація.» (ДСТУ-3472-96).
Вона передбачає поділ вугілля на 9
марок (перелік є вичерпним): буре (Б),
довгополумя'не (Д), довгополумя'не
газове (ДГ), газове (Г), жирне (Ж),
коксівне (К), піснувате спікливе (ПС),
пісне (П), антрацит (А), тобто при
класифікації вугілля антрацит
становить окрему марку.

Як зазначено у таблиці, що
міститься у п. 263.9 ст. 263 Податкового
кодексу України, ставка 4,79 грн. за 1 тону
застосовується при розрахунку плати за
користування надрами лише при
видобуванні вугілля кам'яного марки
антрацит.

Колегія суддів вважає, що суди
попередніх інстанцій правильно
зазначили, що за такого формулювання,
яке міститься в п. 263.9 ст. 263 Податкового
кодексу України, вказана ставка може
застосовуватись лише щодо вугілля
марки антрацит. При видобуванні інших
марок вугілля дана ставка не може
застосовуватися.

Доводи відповідача, що такий вид
корисної копалини як «вугілля кам'яне
марки антрацит» об'єднує два природних
різновиди викопного вугілля кам'яне та
власне антрацит, суперечать змісту
вказаної норми, яка в такому випадку
повинна була б звучати як «вугілля
кам'яне та марки антрацит». Жодного
посилання на інші марки вугілля, крім
антрациту, зазначене поняття не
містить.

У консультації відповідач також
безпідставно ототожнює зазначений у
Інструкції з застосування
класифікації запасів і ресурсів
корисних копалин державного фонду надр
до родовищ вугілля (затверджена
наказом Державної комісії України по
запасах корисних копалин при
державному комітеті природних
ресурсів України від 25.10.2004 №225,
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 08.11.2004 за №1419/10018) розподіл
викопного вугілля за природними
різновидами із класифікацією вугілля
за марками.

Зважаючи на те, що законодавець у
таблиці, яка міститься у пп. 263.9 ст. 263
Податкового кодексу України,
посилається саме на марки вугілля, для
цілей оподаткування слід
застосовувати саме класифікацію
вугілля за ДСТУ-3472-96, яка передбачає
антрацит як марку вугілля, а не його
різновид.

Крім того, як зазначено у цій
таблиці, ставка 3,15 грн. за 1 тону
застосовується при розрахунку плати за
користування надрами при видобуванні
енергетичного та інших марок кам'яного
вугілля. З аналізу змісту наведеного
рядка таблиці вбачається, що він
розповсюджується на будь-які марки
кам'яного вугілля, які не передбачені у
інших рядках. Вугілля марок «К» та «ПС»
не є маркою «А» - антрацит, а тому при
обчисленні податкових зобов'язань з
плати за користування надрами при їх
видобуванні слід відносити їх до інших
марок кам'яного вугілля, для яких
встановлена ставка 3,15 грн. за 1 тону
погашених запасів.

Попри це, відповідач у спірній
податковій консультації визнав
неможливим застосування ставки 3,15 грн.
при видобуванні вугілля марки «К» та
«ПС». Підставою для цього зазначив, що у
рядку «енергетичне» та інші марки
кам'яного вугілля" визначальним на
думку відповідача є слово
«енергетичне» і інші марки кам'яного
вугілля повинні відноситись до
енергетичного. Згідно з тлумаченням
відповідача даний рядок
розповсюджується на енергетичне та
інші (крім коксівних) марки кам'яного
вугілля. Разом з тим, таке тлумачення
даного рядку вказаної таблиці є
безпідставним, оскільки формулювання
«енергетичне та інші марки кам'яного
вугілля» не містить застереження щодо
коксівних марок, як це вільно тлумачить
відповідач.

Колегія суддів також
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанції, що таке
тлумачення не відповідає змісту
відповідного рядка таблиці, оскільки
словосполучення «інші марки» не
відноситься до прикметника
«енергетичні». Тобто інша марка
кам'яного вугілля виходячи з
конструкції словосполучення
«енергетичне та інші марки кам'яного
вугілля» не повинна бути енергетичною,
як стверджує відповідач, а повинна бути
іншою по відношенню до антрациту, тобто
до цього рядку повинні відноситись всі
види кам'яного вугілля, крім антрациту.

Посилання відповідача на те, що
виходячи з назви ДСТУ 3472-96 «Вугілля
буре, кам'яне та антрацит» антрацит не є
кам'яним вугіллям, на увагу суду в
даному випадку не заслуговують,
оскільки законодавець в таблиці назву
корисної копалини визначив саме як
«вугілля кам'яне марки антрацит», тобто
саме законодавець дав таке
формулювання вугіллю марки антрацит,
але таке словосполучення все одне
виключає його розповсюдження на інші
марки вугілля ніж антрацит.
Ототожнювання антрациту з вугіллям
кам'яним підтверджується також,
зокрема, наказом Міністерства
економіки України від 24.02.2009 №155, в
якому зареєстровано ціни саме на
«вугілля кам'яне антрацит».

За таких обставин суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність
висновків відповідача, які наведені в
податковій консультації від 08.08.2011
№14304/6/15-0916.

Відповідно до п. 53.3 ст. 53
Податкового кодексу України платник
податків може оскаржити до суду як
правовий акт індивідуальної дії
податкову консультацію контролюючого
органу, викладену в письмовій або
електронній формі, яка, на думку такого
платника податків, суперечить нормам
або змісту відповідного податку чи
збору. Визнання судами такої
податкової консультації недійсною є
підставою для надання нової податкової
консультації з урахуванням висновків
суду.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової адміністрації України
відхилити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22.11.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І.
СтепашкоСудді(підпис)С.Е.Острович
(підпис)А.О. Рибченко