Справа № 804/7888/14
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 р. Справа № 804/7888/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю., при
секретарі судового засідання -Щербак
А.Ю., за участю: представників
позивача - представників відповідача -
Мосіної М.І., Чеховича Е.М., Копейко М.М.,
Костюк М.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
до Солонянської селищної ради про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2014 року Державна фінансова
інспекція в Дніпропетровській області
звернулась до суду з позовом, в якому
просить: зобов'язати Солонянську
селищну раду виконати п.2, 4, 6 вимоги
Криничанської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 04.03.2014 року
№710-13/152 на суму 191495,92грн., шляхом
визначеним у вимозі.

17.07.2014 року під час розгляду справи
позивачем було уточнено свої позовні
вимоги та викладено такі в наступній
редакції: «Зобов'язати Солонянську
селищну раду виконати певні дії, а саме:
виконати п.2,6 вимоги Криничанської
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 04.03.2014 року №710-13/152 на
суму 185049,45 грн.».

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що за результатами проведеної ревізії
ним були встановлені порушення вимог
чинного законодавства, які призвели до
матеріальних збитків в сумі 185049,45 грн.
Криничанською міжрайонною державною
фінансовою інспекцією на адресу
відповідача було направлено
обов'язкову вимогу про усунення
фінансових порушень виявлених
ревізією від 04.03.2014 року №710-13/152. Проте,
відповідачем вимоги інспекції
виконані не були, що і стало підставою
звернення до суду з даним позовом.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог, зазначали,
що збитків державі спричинено не було.
Зазначали, що дійсно розпорядження про
преміювання заступника голови
селищної ради приймалися головою, але в
подальшому затверджувалися рішеннями
сесії селищної ради.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши наявні у справі письмові
докази приходить до наступних
висновків.

Криничанською міжрайонною державною
фінансовою інспекцією відповідно до
п.2.3.6.1 Плану роботи Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області на І квартал
2013 року проведено ревізію селищного
бюджету, фінансово-господарської
діяльності Солонянської селищної ради
за період з 01.01.2010 року по 31.12.2013 року.

За результатами ревізії селищного
бюджету, фінансово-господарської
діяльності Солонянської селищної ради
за період з 01.01.2010 року по 31.12.2013 року
складено акт від 21.02.2014 року №710-48/6.

Відповідно до акту ревізією було
встановлено, що протягом 2010-2013 років
преміювання заступника селищного
голови, надання їй допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань проводилося на підставі
розпорядження селищного голови, а не
рішення сесії селищної ради, що є
порушенням абз.2 п.6 постанови Кабінету
міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» і призвело до
зайвого нарахування і виплати премії в
сумі 104621,56 грн., допомоги на
оздоровлення в сумі 15459,68 грн.,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в сумі 15666,15
грн.

Також було встановлено, що в порушення
ст.3 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР, із
змінами та доповненнями та ст.1 Закону
України «Про розмір внесків на деякі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування», ст.21 Закону
України «Основи законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» установою
проведено нарахування внесків на
незаконно сплачену зарплату у сумі
52519,26 грн.

На підставі висновків акту
Криничанською міжрайонною державною
фінансовою інспекцією на адресу
відповідача було направлено письмову
вимогу про усунення фінансових
порушень виявлених ревізією від 04.03.2014
року №710-13/152.

Пункти 2 та 6, виконання яких є предметом
розгляду у даній справі, містили
вимоги:

- стягнути кошти у сумі 104621,56грн. з
працівників, що зайво отримали премію,
у сумі 15459,68грн. з працівників, що зайво
отримали матеріальну допомогу на
оздоровлення, в сумі 15666,15грн., з
працівників, що зайво отримали
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань;

- в іншому випадку стягнути кошти
в сумі 135747,39грн. з винних осіб, в порядку
встановленому законодавством;

- стягнути єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 52519,26грн. з
Управління Пенсійного фонду в
Солонянському районі, або зарахувати
переплату в рахунок майбутніх
платежів.

Відповідно до пояснень сторін пункти 2
та 6 вимоги відповідачем виконані не
були.

Також, представники відповідача
зазначили, що вимога позивача в
судовому порядку не оскаржувалась.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.10 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» органу державного
фінансового контролю надається право
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Згідно зі ст.15 Закону України від 26.01.1993
року №2939-ХІІ «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.10 Закону України
від 26.01.1993 року №2939-ХІІ «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»,
органу державного фінансового
контролю надається право звертатися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Згідно з п.4 Положення про
територіальні органи Державної
фінансової інспекції України та їх
підрозділи, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
03.10.2011 року №1236, Інспекція відповідно
до покладеного на неї завдання вживає в
установленому порядку заходів щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Поняття «інтерес держави» на сьогодні
закріплено у рішенні Конституційного
Суду України у справі за
конституційними поданнями Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа про представництво
прокуратурою України інтересів
держави в арбітражному суді) від 08.04.1999
року № 1-1/99.

Інтереси держави можуть збігатися
повністю, частково або не збігатися
зовсім з інтересами державних
органів, державних підприємств та
організацій чи з інтересами
господарських товариств з часткою
державної власності у статутному
фонді. Проте держава може вбачати свої
інтереси не тільки в їх діяльності, але
й в діяльності приватних підприємств,
товариств.

В основі «інтересів держави» завжди є
потреба у здійсненні
загальнодержавних (політичних,
економічних, соціальних та інших) дій,
програм, спрямованих на захист
суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону
України, гарантування її державної,
економічної, інформаційної,
екологічної безпеки, охорону землі як
національного багатства, захист прав
усіх суб'єктів права власності та
господарювання тощо.

Згідно зі ст.13 Закону України від 26.01.1993
року №2939-ХІІ «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», дії або
бездіяльність посадових осіб органу
державного фінансового контролю
можуть бути оскаржені в судовому або
адміністративному порядку.

В матеріалах справи відсутні належні
та допустимі докази скасування або
визнання протиправною в установленому
законом порядку вимоги від 07.05.2013 року
№10-04-14-14/3676, а відтак дана вимога на
момент розгляду справи є чинною та, як
встановлено судом, невиконаною в
добровільному порядку, тому позовні
вимоги є правомірними та такими, що
підлягають задоволенню.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст.71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім розгляду справ про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень.

Суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Відповідно до абзацу другого п.6
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»
від 9 березня 2006 р. №268 преміювання
сільських, селищних і міських голів,
голів районних і районних у містах рад,
їх заступників, встановлення їм
надбавок, надання матеріальної
допомоги здійснюється у порядку та
розмірі, установлених цією постановою,
у межах затверджених видатків на
оплату праці. Рішення про зазначені
виплати приймається відповідною радою.

Суд не приймає доводи відповідача про
те, що розпорядження про преміювання,
надання допомоги на оздоровлення,
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань пізніше
затверджувались рішеннями сесії
селищної ради, адже це прямо суперечить
порядку преміювання закріплених
зазначеною нормою.

Враховуючи, що під час розгляду справи
було встановлено законність вимог
відповідача, а також їх не виконання
відповідачем, суд приходить до
висновку в необхідності задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області до
Солонянської селищної ради про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

Зобов'язати Солонянську селищну раду
виконати пункти 2 та 6 вимоги
Криничанської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 04.03.2014 року
№710-13/152.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 21.07.2014
року.

Суддя
А.Ю.
Рищенко