Справа № 2а/1270/337/2012
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/39358/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С. В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 травня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області про скасування вимоги про
стягнення недоїмки,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області про скасування вимоги про
стягнення недоїмки.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 травня 2012
року, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Сватівському районі
Луганської області як платник
страхових внесків.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Сватівському районі винесена вимога
від 05 квітня 2011 року №Ф-2519, про
стягнення недоїмки у розмірі 1246,80 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають, зокрема фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, у
тому числі ті, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок), та
члени сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Вимогами пункту 1 статті 14
вищенаведеного Закону передбачено, що
страхувальниками відповідно до цього
Закону є, роботодавці, зокрема
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону;

Пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначено, що страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Пунктом 4 статті 25 вказаного Закону
передбачено, що територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату. Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Відповідно до підпункту 8.2 пункту 8
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1, органи Пенсійного фонду
надсилають страхувальникам вимогу про
сплату недоїмки у випадку, зокрема,
якщо страхувальник має на кінець
звітного базового періоду недоїмки зі
сплати страхових внесків. Вимога
формується на підставі даних особових
рахунків платників на всю суму боргу.

Враховуючи, що позивачем своєчасно та в
повному обсязі суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за базовий
звітний період сплачена не була, суди
першої та апеляційної інстанції дійшли
вірного висновку, що відповідачем
правомірно складено вимогу про сплату
недоїмки у розмірі 1246,80грн.

Крім того, 18 січня 2012 року постановою
Луганського окружного
адміністративного суду у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Сватівському районі до
ОСОБА_2 позовні вимоги щодо стягнення
заборгованості по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
1246,80 грн. задоволено.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судових рішеннях, підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 29
лютого 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07 травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Сватівському районі
Луганської області про скасування
вимоги про стягнення недоїмки - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній