Справа № 810/3398/14
Суддя: Спиридонова В.О.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/3398/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року №810/3398/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спиридонової В.О., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західспецпрофіль» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2014 до Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області (далі – позивач, Податковий орган) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західспецпрофіль» (далі – відповідач, Товариство) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 142960,21 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за даними податкового обліку у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість, який виник внаслідок несплати нарахованого Податковим органом і самостійно визначеного податкового зобов'язання. Податковим керуючим здійснено опис майна, а саме технологічної лінії по виробництву панелей типу «Сендвіч», дата введення в експлуатацію 2003 рік, кількістю 1 шт., ціною 156043,50 грн. З метою отримання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, позивач звернувся до суду.

Відповідач заперечень проти адміністративного позову до суду не подавав.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступних висновків.

Оскільки відповідачем заборгованість, яка з урахуванням часткового погашення складала 108801,93 грн., самостійно не сплачена Податковий орган звертався до суду.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом у справі №810/423/14-а встановлено наступне:

04.10.2013 Податковим органом проведено камеральну перевірку даних щодо порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов’язань, за результатами якої складено акт № 103/15-2/32611517. За висновками даного акту було встановлено, що платник податку порушує термін сплати самостійно визначеного грошового зобов’язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлено на адресу Товариства, за результатами чого 03.11.2013 повернувся конверт з відміткою поштової установи «за закінченням терміну зберігання».

На підставі постанови суду від 13.02.2014 у справі №810/423/14-а Податковий орган направив до ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» інкасове доручення (розпорядження) від 24.03.2014 №24/11-3 для погашення заборгованості відповідача в розмірі 108801,93 грн., яке повернуто банком 31.03.2014 у зв’язку з відсутністю коштів на рахунку платника згідно з пунктами 12.7, 12.11 глави 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2014.

11.04.2014 посадовою особою Податкового органу прийнято рішення №50 про опис майна у податкову заставу щодо майна, яке перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) ТОВ «Західспецпрофіль».

28.05.2014 податковим керуючим складено Акт опису майна ТОВ «Західспецпрофіль», відповідно до якого описано майно підприємства – технологічної лінії по виробництву панелей типу «Сендвіч», дата введення в експлуатацію 2003 рік, кількістю 1 шт., ціною 156043,50 грн.

Зазначене також підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №44011162 від 16.04.2014.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент звернення Податковим органом до суду із даним позовом заборгованість Товариства зі сплати податку на додану вартість (самостійно нарахованого, з урахуванням часткової сплати) збільшилася до 140660,11 грн.

Також за Товариством обліковується залишок несплаченої пені з податку на додану вартість в розмірі 2300,10 грн.

Таким чином, загальна сума податкового боргу Товариства, а саме заборгованість відповідача зі сплати податку на додану вартість та пені, складає 142960,21 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено приписами Податкового Кодексу України.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового Кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового Кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового Кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Згідно з підпунктом 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового Кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Відповідно до пункту 89.2 статті 82 Податкового Кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов'язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов'язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 Податкового Кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового Кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового Кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

За приписами пункту 95.6 статті 95 Податкового Кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана у результаті продажу майна платника податків, перевищує суму його грошового зобов'язання та податкового боргу, різниця перераховується на рахунки такого платника податків або його правонаступників.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про надання дозволу Державній податковій інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області на погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західспецпрофіль» за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтвердженні судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтями 185-187 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Спиридонова В.О.