Справа № 524/2870/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 р. Справа № 524/2870/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання
Зарицької Т.В.

Позивач - ОСОБА_1

Представник позивача - ОСОБА_2

Представник відповідача - Зятковська
І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
19.05.2014р. по справі № 524/2870/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Директора Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Пищити Світлани
Миколаївни , Кременчуцького
міського центра соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді

про скасування наказу про накладення
дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1),
звернулась до Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області з позовом до
Директора Кременчуцького міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді Пищити Світлани
Миколаївни, Кременчуцького міського
центра соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді (далі - відповідач,
КМЦСССДМ), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати
наказ директора Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Пищити Світлани
Миколаївни №25 - о/с від 04 березня 2014
року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1», яким на неї було накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
оголошення догани.

- у відповідності до ч.ч. 1, 2 cт. 87 КАС
України, стягнути з Державного бюджету
на користь позивача судові витрати,
пов'язані з розглядом справи в сумі 73,08
гривень (сімдесят три грн., 08 коп.).

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 19.05.2014 року у задоволенні
зазначеного адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що привело до неправильного вирішення
справи, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник відповідача,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

Позивач та представник позивача,
наполягаючи на порушенні судом першої
інстанції, при прийнятті постанови,
норм матеріального права, просили
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити позов,
з обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
прибули в судове засідання,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач працює у
Кременчуцькому міському центрі
соціальна служб для сім'ї, дітей та
молоді (КМЦСССДМ) з 09 грудня 1996 року
(підстава: наказ директора КМЦСССДМ №
14-л від 09 грудня 1996 року). Посаду
головного спеціаліста відділу
соціальної роботи КМЦСССДМ обіймає з 01
січня 2007 року (підстава: наказ
директора КМЦСССДМ № 79 о/с від 29 грудня
2006 року).

Наказом директора КМЦСССДМ Пищити С.М.
№ 25 - о/с від 34 березня 2014 року «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1» на неї було
накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді оголошення догани.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з
наявності в бездіяльності позивача
складу дисциплінарного проступку та
обґрунтованості накладення на неї
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Нормами cт. 14 Закону України «Про
державну службу», передбачено, що
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працюй.

До службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу: попередження
про неповну службову відповідність;
затримка до одного року у присвоєнні
чергового рангу або у призначенні на
вишу посаду.

Згідно cт. 147 КЗпП України за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано такі заходи
стягнення, як догана та звільнення.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

Положеннями cт. 149 КЗпП України
передбачено, до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення. Вказана
вимога закону відповідачем виконана не
була.

За кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. При обранні
виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Відповідно до чинного законодавства -
дисциплінарна відповідальність
державного службовця полягає в
накладенні передбачених законом
дисциплінарних стягнень за порушення
ним службової дисципліни. Порушенням
службової дисципліни вважається
протиправне, неналежне виконання
працівником трудових обов'язків.
Підставою дисциплінарної
відповідальності є дисциплінарний
проступок, до складу якого традиційно
включається суб'єкт, суб'єктивна
сторона, об'єкт і об'єктивна сторона.

Суб'єктом дисциплінарного проступку є
особа, яка перебуває у трудових
правовідносинах з відповідачем.

Суб'єктивну сторону дисциплінарного
проступку характеризує вина і виступає
в двох формах: умислу чи необережності.

В усіх випадках наявності вини
спільним і обов'язковим її елементом є
усвідомлення особою протиправності
свого діяння, якщо ж немає усвідомлення
немає і вини.

Об'єктивна сторона дисциплінарного
проступку складається з протиправної
поведінки суб'єкта, шкідливих
наслідків та причинного зв'язку між
ними і поведінкою правопорушника.

Протиправність поведінки полягає в
порушенні трудових обов'язків,
закріплених нормами трудового права:
КЗпП, правилами внутрішнього трудового
розпорядку, статутами, положеннями,
посадовими інструкціями, а також у
порушенні або невиконанні наказів і
розпоряджень власника, уповноваженої
ним адміністрації.

Загальним об'єктом дисциплінарного
проступку є дисципліна праці.
Дисциплінарне стягнення - це
передбачена законом міра примусу, що
застосовується певним органом до
працівника, який порушив трудову
дисципліну.

При притягненні до дисциплінарної
відповідальності слід обов'язково
встановлювати чи був насправді факт
порушення трудової дисципліни, в якій
формі вини проявилось порушення
трудової дисципліни, причини, що
спонукали працівника вчинити
дисциплінарний проступок, обставини,
за яких його вчинено.

Наказ про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівника, повинен бути винесений
органом, якому надано право прийняття
на роботу (обрання, затвердження і
призначення на посаду) працівника
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці, та не
пізніше шести місяців з дня вчинення
проступку.

До застосування дисциплінарного
стягнення вказаний орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення з тим,
щоб при прийнятті відповідного рішення
врахувати ступінь тяжкості вчиненого
проступку і заподіяну шкоду, обставини,
за яких вчинено проступок, і попередню
роботу працівника.

При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Судом встановлено, що відповідно до
наказу Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді №37 від 15 січня 2014 року головний
спеціаліст відділу соціальної роботи
ОСОБА_1 була призначена відповідальною
за здійснення соціального
супроводження прийомної сім'ї ОСОБА_5
та ОСОБА_6 у 2014 році, про що була
ознайомлена під підпис. Відповідно до
п. 3 даного наказу головному
спеціалісту ОСОБА_1 було доручено
підготувати та до 30 січня 2014 роки
подати на затвердження директору
центру такі документи: план здійснення
соціального супроводження прийомної
сім'ї у 2014 році, графік відвідування
прийомної сім'ї у 2014 році та інші
організаційні документи, передбаченні
законодавством, зокрема оцінки потреб
на кожну дитини на 2014 рік, план
соціального супроводження на кожну
дитини на 2014 рік.

Однак, колегія суддів зазначає, що
даний напрямок роботи не входить до
функціональних обов'язків позивача, що
підтверджується посадовою інструкцією
головного спеціаліста відділу
соціальної роботи від 11 січня 2012 року.

Відповідно до п. 9 постанови Кабінету
Міністрів України Ns 565 від 26 квітня 2002
року "Про затвердження Положення про
прийомну сім'ю» (із змінами і
доповненнями), соціальне супроводження
прийомної сім'ї здійснюється постійно.
Для здійснення соціального
супроводження за прийомною сім'єю
закріплюється соціальний працівник
відповідного центру соціальних служб
для сім'ї, дітей та молоді, який пройшов
спеціальну підготовку за програмою,
затвердженою наказом центрального
органу виконавчої влади з питань сім'ї,
imew та молоді.

Згідно п. 8 наказу Міністерства України
у справах сім'ї, молоді та спорту № 3357
від 23 вересня 2009 року «Про затвердження
порядку здійснення соціального
супроводження прийомних сімей та
дитячих будинків сімейного типу» щодо
кадрового забезпечення:

8.1. Соціальне супроводження здійснює
фахівець центру згідно з посадовою
інструкцією.

8.2. Фахівець центру, який здійснює
соціальне супроводження, має
відповідати кваліфікаційній
характеристиці посади.

8.3. Фахівець центру обов'язково
проходить спеціальну підготовку за
програмою, затвердженою відповідним
наказом Міністерства України у справах
сім'ї, молоді та спорту.

8.5. Фахівець центру проходить навчання
з метою підготовки не рідше ніж один
раз на п'ять років.

8.6. Один фахівець центру може
супроводжувати не більше 30 прийомних
сімей та дітей-вихованців.

8.7. Скарга на дії фахівця центру
подається згідно з чинним
законодавством.

На виконання вказаних правових норм,
позивачем на ім'я директора КМЦСССДМ
Пищиту С.М. подавались службові
записки, в яких вона ставила до відома
керівництво КМЦСССДМ (вхідні
реєстраційні № 48 від 06 лютого 2014 року,
від 18 лютого 2014 року, 21 лютого 2014 року)
про те, що відповідне навчання, яке
надає право здійснювати соціальне
супроводження прийомних сімей, вона
взагалі не проходила.

Так, у відповідності до cт. 19 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» організація
навчання і підвищення кваліфікації
посадових осіб місцевого
самоврядування, просування їх по
службі, визначення тривалості робочого
часу, порядку здійснення ними
службових відряджень та відшкодування
витрат на ці відрядження, а також
особливості їх дисциплінарної
відповідальності, вирішення інших
питань, пов'язаних із службою в органах
місцевого самоврядування,
забезпечуються у порядку,
передбаченому законом.

Судом також встановлено, що на
виконання наказу № 37 від 15 січня 2014
року «Про здійснення соціального
супроводження прийомної сім'ї ОСОБА_5
та ОСОБА_6» позивачем 24 січня 2014
року були підготовлені та передані на
підпис директору КМЦСССДМ Пищиті С.М.
через начальника відділу КР Парахнич
Л.О. наступні документи:

- Оцінка потреб на 2014 рік прийомної
дитини ОСОБА_8;

- Оцінка потреб на 2014 рік прийомної
дитини ОСОБА_9;

- Оцінка потреб на 2014 рік прийомної
дитини ОСОБА_10;

- План соціального супроводження
прийомних дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
на 2014 рік.

30 січня 2014 року позивачем були
підготовлені та передані на підпис
директору КМЦСССДМ Пищиті С.М. через
начальника відділу КР Парахнич Л.О.
наступні документи:

- План здійснення соціального
супроводження прийомної сім'ї ОСОБА_5
та ОСОБА_6 на 2014 рік;

- Графік відвідування прийомної сім'ї
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 2014 рік.

Зазначені документи були передані на
підпис директору КМЦСССДМ Пищиті С.М.
через начальника відділу КР Парахнич
Л.О., але не прийняті та не
зареєстровані .

Натомість, відповідач не зважаючи на
вищевказані факті, надає позивачу
письмові доручення №4 від 06 лютого 2014
року (реєстраційний № 47 від Об лютого
2014 року, № 35 від 07 лютого 2014 року
(реєстраційний № 53 від 07.02.2014 року), № 37
від 13 лютого 2014 року (реєстраційний № 63
від 13 лютого 2014 року), № 38 від 17 лютого
2014 року (реєстраційний № 69 від 17 лютого
2014 року), № 42 від 21 лютого 2014 року
(реєстраційний № 81 від 21 лютого 2014 року)
щодо виконання вищезазначеного наказу.

Службовою запискою від 07 лютого 2014 року
(реєстраційний № 54 від 07 лютого 2014 року)
(а.с. 35-37) позивач надав на підпис
директора КМЦСССДМ Пищити С.М.
документи, які надавалися раніше.

Службовою запискою від 10 лютого 2014 року
(реєстраційний № 56 від 10 лютого 2014 року)
(а.с. 38-43) позивач повторно надає на
підпис директора КМЦСССДМ Пищити С.М.
документи, які надавалися раніше.

У зв'язку з відмовою директора КМЦСССДМ
Пищити С.М. підписувати надані
документи, позивачем 19 лютого 2014 року
цінним листом на його ім'я були
відправлені документи згідно переліку:

- План здійснення соціального
супроводження прийомної сім'ї ОСОБА_5
та ОСОБА_6 на 2014 рік;

- Графік відвідування прийомної сім'ї
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 2014 рік;

- Оцінка потреб на 2014 рік прийомної
дитини ОСОБА_8;

- Оцінка потреб на 2014 рік прийомної
дитини ОСОБА_9;

- Оцінка потреб на 2014 рік прийомної
дитини ОСОБА_10;

- План соціального супроводження
прийомних дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
на 2014 рік, що підтверджується поштовим
відправленням № 2058 від 19 лютого 2014
року.

Також слід відзначити, що план
здійснення соціального супроводження
прийомної сім'ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 2014
рік та графік відвідування прийомної
сім'ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 2014 рік були
затверджені директором КМЦСССДМ
Пищитою С.М. 07 лютого 2014 року (а.с. 35-37).
Оцінка потреб на 2014 рік прийомної
дитини ОСОБА_8, оцінка потреб на 2014 рік
прийомної дитини ОСОБА_9, оцінка потреб
на 2014 рік прийомної дитини ОСОБА_10
затверджені відповідачем 25 лютого 2014
року, копії містяться в матеріалах
справи.

Незважаючи на той факт, що перелічені
документи підписані та затвердженні
директором КМЦСССДМ Пищитою С.М. 07
лютого 2014 року та 25 лютого 2014 року в
наказі № 25 о/с від 04 березня 2014 року
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1» зазначено, що
на даний час (тобто на момент видання
наказу) жодне з вищезазначених
письмових доручень директора головним
спеціалістом ОСОБА_1 не виконано» (абз.
11 Наказу).

Судом також встановлено, що
Прокуратурою міста Кременчука
Полтавської області вих. 1101662 вих./4 від
03 лютого 2014 року на ім'я директора
КМЦСССДМ Пищити С.М. направлена вимога
в порядку ст. 8, 20 Закону України «Про
прокуратуру» про надання інформації по
напрямкам роботи КМЦСССДМ в строк до 07
лютого 2014 року.

06 лютого 2014 року за вих. № 04/184
директором КМЦСССДМ Пищитою С.М. на ім'я
прокурора м. Кременчука направлена
відповідь на виконання вимоги від 03
лютого 2014 року, в якій зазначені
посилання на підготовлену та надану
позивачем інформацію щодо
працевлаштованих осіб з числа
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування.

Також на виконання доручення директора
КМЦСССДМ Пищити С.М. позивачем
підготовлений лист на ім'я директора
Професійно-технічного училища №6 м.
Кременчука щодо надання інформації про
працевлаштування осіб з числа
дітей-сиріт та дітей позбавлених
батьківського піклування.

Зважаючи на встановлені факти, колегія
суддів приходить до висновку, що
письмові доручення № 39 від 17 лютого 2014
року, № 40 від 18 лютого 2014 року та № 42
від 21 лютого 2014 року щодо вимоги про
надання позивачем пояснень стосовно
начебто самовільного направлення
вищезазначеного листа є
безпідставними та не підтвердженими
письмовими доказами.

На виконання своїх службових
обов'язків позивачем 21 лютого 2014 року
цінним листом № 2272 на ім'я директора
КМЦСССДМ Пищити С.М. направлені додатки
1-5, а саме: положення, план заходів,
загальний план на рік проведення
інформаційної компанії щодо створення
ПС та ДБСТ, графік проведення «Гарячої
лінії» щодо створення ПС та ДБСТ,
штатний розпис) до наказу №51 від 15
січня 2014 року «Про проведення
інформаційної компанії щодо створення
ПС ДБСТ та соціальна робота з
кандидатами у прийомні батьки та
батьки-вихователі ДБСТ».

Таким чином, висновки відповідача
наведенні у наказі щодо невиконання та
неналежне виконання позивачем своїх
службових обов'язків є надуманими та
безпідставними та вказані обставини
справи не прийняті до уваги судом
першої інстанції.

Частиною 2 cт. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб що передбачено
Конституцією України та законами
України.

Колегія суддів також зазначає, що
незважаючи на вимоги закону,
відповідачем фактично не перевірялася
та не оцінювалася робота позивача на
займаній посаді, не враховувались
професійні якості, строк перебування
на посаді і т.п.

Окрім того, наказ про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
повинен, крім іншого, містити чітке
формулювання суті та обставин вчинення
допущеного працівником проступку,
підстав прийняття рішення про
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності із вказівкою у
необхідному випадку на час вчинення та
час виявлення самого проступку, а також
обґрунтування обрання певного виду
стягнення, який застосовується до
порушника, з урахуванням передбачених
у законі обставин.

Однак, оскаржуваний наказ № 25 о/с від 04
березня 2014 року не містить чіткого і
конкретного формулювання як суті, так і
обставин вчинення певного
дисциплінарного проступку і які саме
негативні наслідки настали для
установи, і яким чином це вплинуло на
стабільність роботи установи.

Оскаржуваний наказ лише містить
перелік недотримання позивача вимог
керівника установи, які викладені в
узагальненій формі.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що оголошення позивачу
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани без посилання на порушення
конкретних пунктів посадової
інструкції та не наведення суті
порушення посадових обов'язків
суперечить вимогам cт. 147 КЗпП України.

Наведені обставини свідчать, що наказ
директора КМЦСССДМ Пищити С.М. про
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності, виданий з порушенням
зазначених вимог закону, а не
дотримання відповідачем приписів ч. 3
cт. 2 КАС України, свідчить про
протиправність її дій.

За таких обставин судова колегія
вважає, що відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не довів
правомірності прийнятого наказу, а
тому рішення прийняте з порушенням
вимог діючого законодавства, є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

За результатами розгляду справи судом
апеляційної інстанції позов
задоволено в повному обсязі, отже
судовий збір має бути стягнутий на
користь позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції при
ухваленні постанови були порушені
норми чинного матеріального права, і як
наслідок апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 19.05.2014р. по справі № 524/2870/14-а
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ директора Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Пищити Світлани
Миколаївни №25 - о/с від 04 березня 2014
року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1», яким на неї було накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
оголошення догани.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 cт. 87 КАС
України, стягнути з Державного бюджету
на користь позивача судові витрати,
пов'язані з розглядом справи в сумі 73,08
гривень (сімдесят три грн., 08 коп.).

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С. Повний текст
постанови виготовлений 28.07.2014 р.