Справа № 308/642/14-а
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Спарва№ 308/642/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2014
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Жупан А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгороді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Головного управління
Пенсійного Фонду України у
Закарпатської області про визнання
протиправним і скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до Головного управління Пенсійного
Фонду України у Закарпатської області,
в якому просила визнати протиправним
рішення відповідача від 17 грудня 2013
року щодо утримання з неї розмір
переплаченої пенсії в сумі 876,16 грн. та
зобов'язати відповідача виплати їй
утриману частину пенсії, з урахуванням
інфляції.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що
вона є пенсіонером та отримує пенсію
згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб». В січні 2014 року
позивачка отримала від відповідача
лист від 27.12.2013 року за №14058/11 про
утримання переплаченої пенсії з неї в
розмірі 876,16 грн., так як вона з 02.01.2013
року по 31.12.2013 року працювала та
одночасно отримувала проіндексовану
пенсію. Позивачка вважає, що рішення є
незаконним та протиправним. Вона
дійсно з 02.01.2013 року по теперішній час
працює директором Міського
комунального проектного підприємства
«Чоппроект».

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких осіб»,
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органам пенсійного забезпечення про
обставини, що спричиняють зміну пенсії
або припинення її виплати. В разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу пенсійного
забезпечення заподіяну шкоду.

Позивачка зазначає, що дану статтю вона
не порушувала жодним чином, працюючи на
посаді директора МУПП «Чопроект» вона
щомісяця подавала звіти (звіт про суми
нарахованої заробітної плати
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування) у органи
пенсійного забезпечення. Крім того ні
законом, ні іншим підзаконним актом не
встановлено спеціальної форми
повідомлення органи пенсійного
забезпечення, а тому подання звітності
за її підписом є належним
повідомленням нею органів пенсійного
забезпечення про її працевлаштування.

Представник позивачки ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав повністю та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав з мотивів, викладених
у запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером та
отримує пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Пенсійним фондом України було
проведено звірку бази даних військових
пенсіонерів (програмне забезпечення
ПВП ДКГ) та бази даних СПОВ на предмет
виявлення працюючих пенсіонерів за
жовтень 2013 року, та повторно - звірку за
період з січня по жовтень 2013 року.

При перевірці було встановлено, що
позивачка з 02.01.2013р. по 31.12.2013 року
працювала та одночасно отримувала
проіндексовану пенсію, про що свідчить
дані облікової картки про застраховану
особу.

17 грудня 2013 року Головне Управління
пенсійного фонду України в
Закарпатській області прийняли
рішення про утримання з пенсіонерки
розмір переплаченої пенсії в сумі 876,16
грн.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких осіб»,
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органам пенсійного забезпечення про
обставини, що спричиняють зміну пенсії
або припинення її виплати. В разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу пенсійного
забезпечення заподіяну шкоду. Суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера (подання
документів із свідомо неправдивими
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі його сім'ї тощо), можуть
бути повернуті пенсіонерам
добровільно або стягуються на підставі
рішень органу, який призначає пенсію,
чи суду.

Відповідно до заяви від 14.04.2010 року,
позивачка зобов'язувалась повідомляти
в тижневий термін головне управління
Пенсійного фонду України в разі
працевлаштування. Однак, при
працевлаштуванні позивачкою чого не
було зроблено.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.2
розділу ІІ Положення в редакції
затвердженої постанови Пенсійного
фонду від 27.06.2002р. №11-2 про головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, головне
управління відповідно до покладених на
нього завдань здійснює призначення
(перерахунок) та виплату пенсій
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу та іншим особам
(крім військовослужбовців строкової
служби та членів їх сімей), які мають
право на пенсію згідно із ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких осіб».

Відповідно до підпункту 3 п.2.1 розділу
ІІ Положення в редакції затвердженої
постанови Пенсійного фонду від 25.08.2008р.
№5-5, управління ПФУ в Ужгородському
районі забезпечення своєчасно і в
повному обсязі фінансування та виплати
пенсій, допомоги на поховання та інших
виплат, які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів фонду
та інших джерел, визначених
законодавством.

Отже, позивачка зобов'язана була
повідомити Головне управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області про її
працевлаштування на роботу.

Таким чином, суд вважає позов
необґрунтованим і відмовляє в його
задоволенні.

Керуючись ст.ст.159,161,186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного Фонду
України у Закарпатської області про
визнання протиправним і скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя:
Лемак О.В.