Справа № 335/5331/14-а
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 335/5331/14-а 2-а/335/135/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

18 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя у складі головуючого
судді Воробйова А.В., при секретарі
Зубович А.В. розглянувши справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Запорізької міської ради про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії.

У позовній заяві вказує, що він, 18.11.2013
року звернувся з заявою до відповідача
про надання безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибну ділянку) площею приблизно
0,06 га за адресою АДРЕСА_1. В 1978 році на
зазначеній земельній ділянці він
побудував житловий будинок, який
відповідає архітектурно-будівельним
нормам, в якому він проживає та сплачує
земельний податок.

На заяву він отримав відповідь-лист від
09.12.2013 року заступника міського голови
з питань діяльності виконавчих органів
влади, в якому зазначається, що
земельна ділянка відноситься до
садибної забудови, але її не можуть
передати у власність без визнання
права власності на будинок.

25.12.2013 року він повторно звернувся до
Запорізької міської ради з заявою про
надання безоплатно у власність
земельної ділянки у якій зазначив, що
підстав для відмови у надання
земельної ділянки немає, оскільки вона
відноситься до категорії присадибної
ділянки і вирішення цього питання
відноситься до повноважень
Запорізької міської ради.

20.01.2014 року він отримав лист - відповідь
№п-7476-К від заступника міського голови
з питань діяльності виконавчих органів
влади, яким йому відмовлено в
задоволенні клопотання про передачу
земельної ділянки у власність.

Позивач вважає, що діючим
законодавством встановлено виключене
право Запорізької міської ради
передавати земельні ділянки
комунальної власності у власність
громадян.

На підставі викладеного ОСОБА_1
просить: визнати протиправною
бездіяльність Запорізької міської
ради щодо залишення без розгляду його
заяв від 18.11.2013 року та 25.12.2013 року про
надання земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 та
зобов'язати Запорізьку міську раду
розглянути зазначені заяви у місячний
строк з часу ухвалення судового
рішення; стягнути з відповідача
витрати на правову допомогу в розмірі
4000 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_2, позов підтримав,
наполягаючи на підставах та підставах
викладених у позовній заяві. Просить
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Матюшко Е.В.,
позов не визнала. Вважає позовні вимоги
необґрунтованими, недоведеними і
такими, що не підлягають задоволенню.
Просить в задоволенні позову
відмовити. Письмові заперечення
залучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у розгляді справи, з'ясувавши
фактичні обставини, що мають значення
для справи, перевіривши їх доказами з
огляду на їх достатність та
взаємозв'язок, суд дійшов наступного
висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач, 18.11.2013
року звернувся з заявою до відповідача
про надання безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибну ділянку) площею приблизно
0,06 га за адресою АДРЕСА_1. В 1978 році на
зазначеній земельній ділянці він
побудував житловий будинок, який
відповідає архітектурно-будівельним
нормам, в якому він проживає та сплачує
земельний податок.

На заяву отримав відповідь-лист від
09.12.2013 року заступника міського голови
з питань діяльності виконавчих органів
влади, в якому зазначається, що
земельна ділянка відноситься до
садибної забудови, але її не можуть
передати у власність без визнання
права власності на будинок.

25.12.2013 року позивач повторно звернувся
до Запорізької міської ради з заявою
про надання безоплатно у власність
земельної ділянки у якій зазначив, що
підстав для відмови у надання
земельної ділянки немає, оскільки вона
відноситься до категорії присадибної
ділянки і вирішення цього питання
відноситься до повноважень
Запорізької міської ради.

20.01.2014 року отримав лист - відповідь
№п-7476-К від заступника міського голови
з питань діяльності виконавчих органів
влади, яким йому відмовлено в
задоволенні клопотання про передачу
земельної ділянки у власність.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами статті 118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри.

Так, відповідно до ч.3 ст. 116 ЗК України
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян проводиться у
разі: а) приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Також, слід зазначити, що повноваження
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування щодо
передачі земельних ділянок у власність
або у користування передбачені ст. 12 та
ст.122 ЗК України.

У відповідності до ст. 12 ЗК України до
повноважень міської ради відноситься
розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб або надання
земельних ділянок комунальної
власності у користування.

За змістом ч.1 ст.122 ЗК України, сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

В свою чергу, пунктом 34 частини першої
статті 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №
280/97-ВР визначено, що виключно на
пленарних засіданнях відповідної ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
відповідна рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень. Рішення ради
приймається на її пленарному засіданні
після обговорення більшістю депутатів
від загального складу ради, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Проте, Запорізькою міською радою в
порушення вищезазначених норм
матеріального права, клопотання
позивача про виділення безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд в установленому законом
порядку, розглянуто не було.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги в частині визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії, що
підлягають задоволенню.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача витрат на правову допомогу
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.90 КАС України, витрати,
пов'язані з оплатою допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права, які
надають правову допомогу за договором,
несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги,
передбачених законом. У разі
звільнення сторони від оплати надання
їй правової допомоги витрати на
правову допомогу здійснюються за
рахунок Державного бюджету України.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Статтею 30 Закону України „Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
судові витрати на правову допомогу - це
фактично понесені стороною і
документально підтверджені витрати,
пов'язані з наданням цій стороні
правової допомоги адвокатом або іншим
спеціалістом в галузі права при
вирішенні цивільної справи в розумному
розмірі з урахуванням витраченого
адвокатом часу.

Статтею 33 Правил адвокатської етики,
схвалених Вищою кваліфікаційною
комісією адвокатури при Кабінеті
Міністрів України 01.10.99 року, єдиною
допустимою формою отримання адвокатом
за надання правової допомоги клієнту є
гонорар. Гонорар, отримуваний
адвокатом за надання правової
допомоги. Повинен бути законним за
формою і порядком внесення і розумно
обґрунтованим за розміром.

При визначенні обґрунтованого розміру
гонорару, беруться до уваги обсяг часу
і роботи, що вимагаються для належного
виконання доручення. Розмір гонорару і
порядок його внесення мають бути чітко
визначені в угоді про надання правової
допомоги.

Матеріали справи не містять належних
доказів про склад та розмір витрат,
пов'язаних з оплатою правової допомоги
пов'язаної зі складання позовної заяви,
що входить до предмету доказування по
справі, а тому в частині стягнення
витрат на правову допомогу слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької
міської ради про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Запорізької міської ради щодо
залишення без розгляду заяв ОСОБА_1 від
18.11.2013 року та 25.12.2013 року про надання
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд за
адресою АДРЕСА_1 та зобов'язати
Запорізьку міську раду розглянути
зазначені заяви у встановлений законом
строк.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду протягом 10 днів з дня
її проголошення.

Суддя:
А.В. Воробйов