Справа № 483/1460/14-а
Суддя: Медюк С. О.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області
Справа № 483/1460/14-а
Провадження № 2-а/483/49/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 липня 2014 року
м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Медюка С.О.

при секретарі - Даниловій А.Г.,

за участю представника позивача
Даниленка А.В.,

представників відповідача Середи Л.Я.,
Альохіної М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Очаківського
міськрайонного суду справу за
адміністративним позовом
Обслуговуючого кооперативу «Чайка-2»
(далі кооператив «Чайка-2») до
Іванівської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області про визнання не чинним і
скасувати рішення суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача
кооперативу «Чайка-2» Даниленко А.В.
звернувся до Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області з адміністративним позовом до
Іванівської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області про визнання не чинним і
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що 13 березня 2014 року кооператив
«Чайка-2» звернувся до Іванівської
сільської ради Очаківського району
Миколаївської області з клопотанням
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою земельної ділянки
площею біля 2 га., що розташована за
адресою: с.Іванівка, вул.Радянська, 33.

Рішенням сільської ради від 24 березня
2014 року №4 позивачу було відмовлено в
наданні дозволу на розроблення
технічної документації із землеустрою,
мотивуючи рішення тим, що у кооперативу
«Чайка-2» відсутні у власності об'єкти
нерухомого майна, невідповідність
місця розташування вказаної земельної
ділянки до генерального плану
населеного пункту та
техніко-економічних обґрунтувань
використання землі, перебування
вказаної земельної ділянки в межах
нормативно визначеної водоохоронної
зони, та п. 2 і 3 рішення сільської ради
від 27 лютого 2013 року №3 «Про
актуалізацію наявного генерального
плану сіл Іванівка та Яселка
Іванівської сільської ради на період
розробки та затвердження оновленого
варіанту». Позивач посилаючись на
норми Земельного Кодексу, Водного
Кодексу, Законів України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
«Про місцеве самоврядування» вважає ,
що орган місцевого самоврядування не
мав жодних підстав передбачених
Законом для прийняття рішення про
відмову в наданні дозволу на
виготовлення проекту землеустрою, а
тому підлягає скасуванню. Просив
визнати не чинним та скасувати рішення
Іванівської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області від 24 березня 2014 року №4 в
частині відмови в задоволенні
клопотання Обслуговуючого кооперативу
«Чайка-2» щодо надання дозволу на
розробку проекту землеустрою
земельної ділянки площею біля 2 га. в
межах с.Іванівка по вул.Радянська, 33 для
користування згідно Статуту для
утримання і обслуговування елінгів
(гаражів) які належать членам
кооперативу, визнати не чинним та
скасувати пункти 2 і 3 рішення сільської
ради від 27 лютого 2013 року №3 «Про
актуалізацію наявного генерального
плану сіл Іванівка та Яселка
Іванівської сільської ради на період
розробки та затвердження оновленого
варіанту» щодо припинення надання
земельних ділянок для потреб забудови
на резервних територіях, що не увійшли
до діючого генерального плану, а також
в межах генерального плану для усіх
потреб, які не враховані містобудівною
документацією та дозволів на розробку
проектів землеустрою, надання
земельних ділянок зі зміною цільового
призначення, земель житлової та
громадської забудови населених
пунктів, в тому числі для особистого
селянського господарства, та
зобов'язати Іванівську сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області розглянути на пленарному
засіданні сесії подане 13 березня 2014
року клопотання Обслуговуючого
кооперативу «Чайка-2» щодо надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою земельної ділянки.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі просив про його задоволення.
Додатково пояснив, що у кооперативу
відсутнє нерухоме майно та членами
кооперативу до уставного фонду
нерухомість не передавалась.

Представники відповідача Альохіна М.П.
та Середа Л.Я. позов не визнали з
підстав зазначених в запереченні. Крім
цього, представник відповідача Середа
Л.Я. зазначила, що сільрада не заперечує
проти відведення земельної ділянки
кооперативу але правових підстав для
цього не має.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
оцінивши докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах компетенції та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України .

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішується питання регулювання
земельних відносин.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Відповідно до вимог ст. 123 Земельного
кодексу України надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
на підставі рішень органів виконавчої
влади ради органів місцевого
самоврядування. Особа зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської районної, обласної ради,
Кабінету міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

Відповідний виконавчий орган
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановлено
порядку.

Факт, що позивач 13.03.2014 року звертався
до Іванівської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області з клопотанням про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо надання дозволу на
розробку проекту землеустрою
земельної ділянки площею біля 2 га. в
межах с.Іванівка по вул.Радянська, 33
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами, а саме
копією даного клопотання та копією
рішення Іванівської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області від 24.03.2014 року №4 «Про відмову
в задоволенні клопотання
Обслуговуючого кооперативу «Чайка-2»
щодо надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою на земельну
ділянку для використання та
обслуговування елінгів (гаражів) на
території сільської ради».

Твердження представника позивача про
порушення відповідачем вимог Закону,
при прийнятті оспорюваного рішення
сільською радою, суд вважає
безпідставне та таким, що не
ґрунтується на вимогах законодавства,
оскільки судом встановлено, що у
позивача на теперішній час відсутнє
право власності на об'єкти нерухомого
майна за адресою: с.Іванівка,
вул.Радянська, 33, що не заперечувалось
представником у судовому засіданні.

Крім цього, представник позивача в
судовому засіданні не зміг пояснити та
обґрунтувати чим саме пункти 2 і 3
рішення сільської ради від 27 лютого 2013
року №3 «Про актуалізацію наявного
генерального плану сіл Іванівка та
Яселка Іванівської сільської ради на
період розробки та затвердження
оновленого варіанту» порушують права
кооперативу «Чайка-2» в той час як сам
кооператив було створено в серпні 2013
року, а статут зареєстровано в вересні
2013 року.

Не заслуговують на увагу і твердження
представника позивача про те, що
прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою водоохоронної та
прибережної захисної смуги, які на
даний час не виготовлялись і взагалі
відсутні виходячи з наступного. Так,
постановою Верховного Суду України
від 21.05.2014 року встановлено, що за
системним аналізом законодавства на
час виникнення правовідносин,
відповідно до положень статті 88 ВК
України, Порядок № 434, Постанови №486
розмір та межі прибережних захисних
смуг встановлювались за проектами
землеустрою (термін та зміст за
статтями 50-54 Закону України «Про
землеустрій»), а на землях населених
пунктів відповідно до існуючих на час
встановлення конкретних умов забудови,
а при наданні в користування земельних
ділянок навколо зазначених та інших
водних об'єктів, у разі відсутності
землевпорядної документації
(документації із землеустрою, проекту
землеустрою) та встановлених у натурі
(на місцевості) меж щодо прибережних
захисних смуг водних об'єктів,
збереження водних об'єктів повинно
бути досягнуто шляхом урахування при
розгляді матеріалів щодо надання цих
земельних ділянок нормативних
розмірів прибережних захисних смуг,
установлених статтею 88 ВК України, та
орієнтовних розмірів і меж
водоохоронних зон, що визначаються
відповідно до Постанови № 486 з
урахуванням конкретної ситуації.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування. їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Тобто, адміністративне судочинство
спрямоване на захист саме порушених
прав осіб у сфері публічно-правових
відносин, тобто для задоволення позову
адміністративний суд повинен
встановити, що в зв'язку з прийняттям
рішення суб'єктом владних повноважень
порушуються права позивача.

Згідно зі ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
у тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
подавати і купувати, вирішувати
питання їх відчуження, визначати в
угодах та договорах умови використання
та фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Право комунальної власності
територіальної громади захищається
законом на рівних умовах з правами
власності інших суб'єктів.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
об'єктивними обставинами і матеріалами
справи встановлено, що спірне рішення
прийняте Іванівської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області від 24.03.2014 року №4 «Про відмову
в задоволенні клопотання
Обслуговуючого кооперативу «Чайка-2»
щодо надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою на земельну
ділянку для використання та
обслуговування елінгів (гаражів) на
території сільської ради» у межах
встановленої компетенції, позивачем не
доведено невідповідності такого
рішення вимогам чинного законодавства
України, у зв'язку з чим відсутні
підстави вважати, що права та
охоронювані законом інтереси позивача
порушені, а тому позовні вимоги
Обслуговуючого кооперативу «Чайка-2»
до Іванівської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області про визнання не чинним та
скасування рішення Іванівської
сільської ради Очаківського району
Миколаївської області від 24 березня 2014
року №4 в частині відмови в задоволенні
клопотання Обслуговуючого кооперативу
«Чайка-2» щодо надання дозволу на
розробку проекту землеустрою
земельної ділянки площею біля 2 га. в
межах с.Іванівка по вул.Радянська, 33,
визнання не чинним та скасування
пункти 2 і 3 рішення сільської ради від 27
лютого 2013 року №3 «Про актуалізацію
наявного генерального плану сіл
Іванівка та Яселка Іванівської
сільської ради на період розробки та
затвердження оновленого варіанту» та
зобов'язання Іванівської сільської
ради Очаківського району
Миколаївської області розглянути на
пленарному засіданні сесії подане 13
березня 2014 року клопотання
Обслуговуючого кооперативу «Чайка-2»
щодо надання дозволу на розробку
проекту землеустрою земельної ділянки,
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову Обслуговуючого кооперативу
«Чайка-2» до Іванівської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області про визнання не чинним і
скасувати рішення суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії, - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її оголошення .

Повний текст постанови виготовлено
25.07.2014 року.

Головуючий