Справа № 646/4303/14-а
Суддя: Блага І. С.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4303/14-а
№ провадження 2-а/646/46/2014
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.07.2014 р.
м.Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі

головуючого судді - Блага І.С.,

при секретарі - Шеховцовій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ взводу №6
ГУМВСУ в Харківській області Деркача
Олександра Олександровича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до
Червонозаводського районного суду
міста Харкова, як адміністративного
суду, з вищевказаним адміністративним
позовом, яким просив:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо складання постанови
серії ПС1 №457535 від 24.04.2014р. у справі про
адміністративне правопорушення;

- визнати протиправною та
скасувати постанову серії ПС1 №457535 від
24.04.2014р., винесену відповідачем про
притягнення його, ОСОБА_1, до
адміністративної відповідальності за
порушення п.8.4 Правил дорожнього руху і
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
255грн.;

- закрити провадження у справі про
адміністративне правопорушення
стосовно нього, ОСОБА_1, за відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних
вимог ОСОБА_1 вказав, що він не скоював
адміністративного правопорушення, за
вчинення якого відповідач притягнув
його до адміністративної
відповідальності та наклав
вищевказане адміністративне
стягнення. Вважає, що дії відповідача
зі складання постанови є
протиправними, а сама постанова -
незаконною, оскільки винесена з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, зокрема, правил
оформлення адміністративних
матеріалів. Обгрунтовуючи ці доводи,
позивач зазначає, що 10.03.2014р. він,
керуючи автомобілем «FIAT DOBLO»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював
поворот зі сторони Бурсацького узвозу
направо на площу Конституції. В цей
момент на панелі приборів автомобілю
показник датчику температури
охолоджувальної рідини піднявся до
критичного рівню. Двигун автомобілю
вимкнувся. Позивач здійснив спробу
запустити двигун автомобілю, але це
йому не вдалося. Переконавшись, що
автомобіль не завдає перешкод іншим
транспортним засобам, позивач був
змушений зачекати, поки двигун не
охолоне. В цей час до нього підійшов
відповідач та почав оформлювати
протокол про адміністративне
правопорушення. Позивач пояснив
відповідачу, що сталося і що він був
змушений здійснити зупинку
транспортного засобу внаслідок
вищевказаних обставин. Але відповідач
проігнорував як пояснення позивача,
так і його клопотання опитати свідків -
водіїв інших автомобілів, які стояли
неподалік та були очевидцями події. Як
наслідок, при оформленні
адміністративного матеріалу
відповідач не врахував вищевказані
обставини крайньої необхідності, які
змусили позивача зупинити
транспортний засіб. Крім того, в момент
руху автомобілю позивач не бачив і не
міг бачити зі своєї полоси руху
дорожній знак 3.34 «зупинку заборонено»,
порушення вимог якого ставиться
відповідачем в провину позивачу.
Оформлюючи протокол та оскаржувану
постанову, відповідач не роз'яснив
позивачу його права, передбачені ст.268
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, чим позбавив
останнього права користуватися
правовою допомогою, заявляти
клопотання.

У судове засідання позивач, належним
чином повідомлений про час та місце
слухання справи, не прибув, подав до
суду заяву з проханням розглянути
справу за його відсутності.

Відповідач був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
слухання справи, але в судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин.

Таким чином, суд вирішує цю
адміністративну справу згідно вимог ч.3
ст.128 КАС України, відповідно до якої у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За відсутності сторін суд проводить
судовий розгляд без фіксування
судового засідання звукозаписувальним
технічним засобом, що відповідає
вимогам ст.41 КАС України.

Вивчивши доводи позовної заяви,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КУпАП
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення
здійснюється в порядку, визначеному
Кодексом адміністративного
судочинства України з особливостями,
встановленими КУпАП.

Особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності передбачено ст.171-2
КАСУ.

Пунктом 3 ст. 293 КУпАП передбачено, що
одним з рішень, яке приймає орган при
розгляді скарги на постанову про
адміністративне правопорушення є
скасування постанови та закриття
справи.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, які закріплені у ст.7 КАСУ,
є змагальність сторін, диспозитивність
та офіційне з'ясування всіх обставин у
справі.

Розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і в доведенні перед судом їх
переконливості (ч.1 ст.11 КАСУ).

Стаття 69 КАС України передбачає, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності субб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Предметом судового розгляду у
адміністративних справах даної
категорії є спір щодо законності
рішення органу владних повноважень про
наявність та/або відсутність правових
підстав для притягнення особи до
адміністративної відповідальності.
Тобто, одними з фактичних обставин, які
підлягають доказуванню по справі, є
наявність або відсутність у діях
позивача складу адміністративного
правопорушення, а також наявність або
відсутність повноважень у відповідача
на притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП справи про
адміністративні правопорушення,
передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122
цього Кодексу розглядаються органами
внутрішніх справ. Від імені ОВС
(міліції) розглядати справи про
адміністративні правопорушення за ч.2
ст.122 КУпАП та накладати відповідні
адміністративні стягнення мають право
працівники Державтоінспекції, які
мають спеціальні звання (п.3 ч.2 ст.222
КУпАП).

Статтею 9 КУпАП надано визначення
адміністративного правопорушення
(проступка) як протиправної, винної
(умисної або необережної) дії чи
бездіяльності, яка посягає на
громадський порядок, власність, права
і свободи громадян, на встановлений
порядок управління, вчинена
суб'єктом правопорушення, і за яку
передбачено адміністративну
відповідальність.

Порядок складання протоколу про
адміністративне правопорушення,
вимоги до його змісту передбачені
ст.ст.254, 256 КУпАП. Зміст постанови по
справі про адміністративне
встановлено ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що
доказами в справі про адміністративні
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Орган (посадова особа) при
розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду, чи є підстави
для передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи (ст.280 КУпАП).

Посадова особа, яка виносить
постанову, оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом і правосвідомістю
(ст.252 КУпАП та п.2.13. Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затв. Наказом МВС України від 26.02.2009р.
№1217).

Як встановлено у судовому засіданні,
10.03.2014р. інспектором ДПС РДПС ДАІ взводу
№6 ХМУ ГУМВСУ в Харківській області
Деркачем О.О. було складено протокол
про адміністративне правопорушення
(серія АА2 №534954) відносно ОСОБА_1., в яком
зазначено, що 10.03.2014р. об 11-15 год. по
пл..Конституції, 13, останній керував
автомобілем FIAT, д/н НОМЕР_1, здійснив
зупинку та стоянку у зоні дії
дорожнього знаку 3.34 «зупинку
заборонено», чим порушив вимоги п.8.4
Правил дорожнього руху; дії ОСОБА_1
кваліфіковані за ч.1 ст.122 КУпАП. У цьому
протоколі ОСОБА_1 зроблені зауваження
(а.с.10).

24.04.2013р. за результатами розгляду
вищевказаної справи про
адміністративне правопорушення
відповідачем було винесено постанову
серії ПС1 №457535 про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за порушення п.8.4 ПДР, тобто за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн. (а.с.9).

При цьому суд позбавлений можливості
зробити однозначний висновок про
дотримання відповідачем порядку
розгляду справи про адміністративне
правопорушення, який встановлено ст.279
КУпАП, в тому числі, в частині
роз'яснення позивачу його прав як
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про
дорожній рух» учасникам дорожнього
руху ставиться в обов'язок знати і
неухильно дотримувати вимог цього
Закону, Правил дорожнього руху та
інших нормативних актів з питань
безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.8.4 Правил
дорожнього руху дорожні знаки
поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки, як інформують
водіїв про наближення до небезпечної
ділянки дороги і характер небезпеки.
Під час руху по цій ділянці необхідно
вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету, які встановлюють
черговість проїзду перехресть,
перехрещень проїзних частин або
вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки, які запроваджують
або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки, які показують
обов'язкові напрямки руху або
дозволяють деяким категоріям
учасників рух по проїзній частині чи
окремих її ділянках, а також
запроваджують або скасовують деякі
обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки, які
запроваджують або скасовують певний
режим руху, а також інформують
учасників дорожнього руху про
розташування населених пунктів, різних
об'єктів, територій, де діють
спеціальні правила;

д) знаки сервісу, які інформують
учасників дорожнього руху про
розташування об'єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків, які
уточнюють або обмежують дію знаків,
разом з якими вони встановлені.

При цьому суд звертає увагу, що правові
норми пункту 8.4 Правил дорожнього руху
є нормами-дефініціями, які містять
визначення певних правових категорій
та понять (у даному випадку - понять
«дорожні знаки»).

В той же час, диспозиція частини 1
статті 122 КУпАП передбачає, що
об'єктивна сторона цього
правопорушення полягає у порушенні
певних правил дорожнього руху, тобто
норм-правил поведінки, а не
норм-дефініцій.

Разом з тим, ані у протоколі про
адміністративне правопорушення, ані у
оскаржувані постанові не вказано, яку
конкретно правову норму - правило
поведінки, встановлене ПДР, було
порушено позивачем.

Крім того, як вбачається з протоколу
про адміністративне правопорушення та
оскаржуваної постанови, відповідачем
не було взято до уваги пояснення
позивача щодо обставин вимушеної
зупинки його автомобілю.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є
адміністративним правопорушенням дія,
яка хоч і передбачена цим Кодексом або
іншими законами, що встановлюють
відповідальність за адміністративні
правопорушення, але вчинена в стані
крайньої необхідності, тобто для
усунення небезпеки, яка загрожує
державному або громадському порядку,
власності, правам і свободам громадян,
установленому порядку управління, якщо
ця небезпека за даних обставин не могла
бути усунута іншими засобами і якщо
заподіяна шкода є менш значною, ніж
відвернена шкода.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що вимушена
зупинка - це припинення руху
транспортного засобу через його
технічну несправність чи небезпеку,
яка спричинена вантажем, який
перевозиться, станом учасника
дорожнього руху, появою перешкоди для
руху.

Відповідно до п.15.14 ПДР у разі вимушеної
зупинки в місці, де зупинку заборонено,
водій повинен вжити всіх заходів, щоб
прибрати транспортний засіб, а за
неможливості це зробити - діяти згідно
з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Але в порушення вимог ст.280 КУпАП
відповідачем не було з'ясовано вказані
обставини, на які посилався позивач у
своїх зпереченнях на протокол про
адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, в
судовому засіданні встановлено, що при
розгляді відповідачем справи про
адміністративне правопорушення
стосовно позивача не було належних,
достовірних та достатніх даних про
наявність в діях останнього ознак
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку
про незаконність дій відповідача при
розгляді адміністративної справи,
притягненні позивача до
адміністративної відповідальності та
накладення на нього адміністративного
стягнення за порушення ст. 122 ч. 1
КУпАП у вигляді штрафу.

Разом з тим, відсутність події та
відсутність складу адміністративного
правопорушення у даному випадку є
самостійними підставами для закриття
провадження у справі згідно з п.1 ч.1
ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 2-7, 69, 70, 158-163, 167, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов
ОСОБА_1.

Визнати протиправними дії Інспектора
ДПС РДПС ДАІ ХМУ взводу №6 ГУМВСУ в
Харківській області Деркача
Олександра Олександровича щодо
складання постанови серії ПС1 №457535 від
24.04.2014р. у справі про адміністративне
правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати
постанову серії ПС1 №457535 від 24.04.2014р.,
винесену інспектором ДПС РДПС ДАІ ХМУ
взводу №6 ГУМВСУ в Харківській області
Деркачем О.О. про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
порушення п.8.4 Правил дорожнього руху і
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
255грн.

Закрити провадження у справі про
адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
І.С.Блага