Справа № 2а-3896/12/2170
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року м. Київ
К/800/52514/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Суддів
Рецебуринського Ю.Й.
(доповідача),

Бутенка В.І.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Херсонській області (далі - УМВС
України в Херсонській області),
Управління державного міграційної
служби України в Херсонській області
(далі - УДМС України в Херсонській
області) про визнання незаконним та
скасування рішення, зобов'язання
обміняти посвідку на проживання в
Україні,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, в подальшому уточненим,
в якому просила: визнати
неправомірними дії УМВС України в
Херсонській області по прийняттю
рішення відділу у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в
Херсонській області від 25 жовтня
2011 року про скасування дозволу на
імміграцію в Україну; скасувати
вказане рішення відповідача;
зобов'язати відділ у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в
Херсонській області обміняти ОСОБА_3
посвідку на проживання в Україні
відповідно до чинного законодавства
України.

Позов обґрунтовано тим, що 25 жовтня 2011
року заступником начальника відділу у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб УМВС України
в Херсонській області було прийнято
рішення про скасування їй дозволу на
імміграцію в Україну. У зв'язку з цим, у
неї була вилучена посвідка на постійне
проживання в Україні. Вважає, що дане
рішення прийняте відповідачем
незаконно, підлягає скасуванню.
Посилається на те, що за місцем її
постійного проживання в Україні вона
народила дитину, про що отримала
свідоцтво про народження. Відповідно
до договору дарування від 31 липня 2002
року отримала в дар частину житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1, в якому до
теперішнього часу мешкає зі своїм
неповнолітнім сином. В неї відсутні
будь-які реєстраційні документи, вона
позбавлена можливості здійснювати та
користуватися в повній мірі своїми
законними правами наданими
законодавством України, як особі без
громадянства України, яка постійно
проживає на території України, не має
можливості перевести дитину до іншої
школи, працевлаштуватися на роботу.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року, позов задоволено. Визнано
неправомірними дії УМВС України в
Херсонській області по прийняттю
рішення відділу у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в
Херсонській області від 25 жовтня 2011
року про скасування дозволу на
імміграцію в Україну ОСОБА_3 Скасовано
рішення відділу у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в
Херсонській області від 25 жовтня 2011
року про скасування дозволу на
імміграцію в України ОСОБА_3
Зобов'язано УДМС України в Херсонській
області обміняти ОСОБА_3 посвідку на
проживання в Україні.

У касаційній скарзі УМВС України в
Херсонській області, посилаючись на
порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що 29 січня 2004 року
громадянка Росії ОСОБА_3 подала до УМВС
України в Херсонській області заяву
про видачу посвідки на проживання. У
пункті 6 вказаної заяви зазначила, що в
шлюбі не перебуває - «цивільний шлюб».

9 березня 2004 року позивач отримала
дозвіл на імміграцію в Україну на
підставі пункту 1 частини 3 статті 4
Закону України «Про імміграцію» від 7
червня 2001 року №2491-ІІІ (далі - Закон -
№2491-ІІІ).

30 квітня 2004 року ОСОБА_3 отримала
посвідку на постійне проживання в
Україні.

16 квітня 2010 року постановою
Скадовського районного суду
Херсонської області ОСОБА_3 притягнуто
до адміністративної відповідальності
на підставі частини 1 статті 203 К
України про адміністративні
правопорушення, за невчасний обмін
посвідки.

25 жовтня 2011 року заступником
начальника відділу у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в
Херсонській області прийняте рішення
про скасування позивачу дозволу на
імміграцію в Україну. Підставою
скасування у рішенні зазначено пункт 1
статті 2 Закону №2491-ІІІ.

У висновку про скасування дозволу на
імміграцію зазначено, що громадянка
Росії ОСОБА_3 надала свідомо неправдиві
відомості (відсутнє свідоцтво про
укладення шлюбу).

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону
№2491-ІІІ дозвіл на імміграцію може бути
скасовано органом, який його видав,
якщо з'ясується, що його надано на
підставі свідомо неправдивих
відомостей, підроблених документів чи
документів, що втратили чинність.

Згідно з частинами 1, 2 статті 13 Закону
№2491-ІІІ орган спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань імміграції
за місцем проживання особи, стосовно
якої прийнято рішення про скасування
дозволу на імміграцію, не пізніш як у
тижневий строк з дня отримання цього
рішення надсилає його копію особі та
вилучає у неї посвідку на постійне
проживання та особа, стосовно якої
прийнято рішення про скасування
дозволу на імміграцію, повинна виїхати
з України протягом місяця з дня
отримання копії цього рішення.

Відповідно до статті 15 Закону №2491-ІІІ
дії та бездіяльність посадових і
службових осіб, які порушують порядок
та строки розгляду заяв про надання
дозволу на імміграцію, рішення,
прийняті спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади з
питань імміграції та підпорядкованими
йому органами, можуть бути оскаржені у
встановленому порядку до суду.

З огляду на викладене, правильними є
висновки судів попередніх інстанцій,
що висновок відповідача про те, що
ОСОБА_3 були надані неправдиві
відомості (відсутнє свідоцтво про
укладення шлюбу) є безпідставним,
оскільки у заяві, поданій нею 29 січня 2004
року до УМВС України в Херсонській
області, у пункті що стосується
відомостей про шлюб зазначено: «у шлюбі
не перебуваю, цивільний шлюб», а тому
позивач і не могла надати свідоцтво про
шлюб при поданні заяви про видачу
посвідки.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Херсонській області відхилити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Бутенко

В.І. Ємельянова