Справа № 807/1968/14
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1968/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Повханич Г.П.

за участю:

позивача: Товариство з додатковою
відповідальністю "Берегівське
автотранспортне підприємство 12137",
представник - не з'явився;

відповідача: Берегівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Закарпатської області, представники -
Мошак В.І., Сабадош А.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
уточненою позовною заявою Товариства
з додатковою відповідальністю
"Берегівське автотранспортне
підприємство 12137" до Берегівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатської області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
19.02.2014 року №, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Берегівське
автотранспортне підприємство 12137" (далі
- позивач) звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Берегівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатської області
(далі - відповідач) про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення від 19.02.2014 року
№.

25.07.2014 року представник позивача
надіслав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності.

В судовому засіданні 16.07.2014 року
представник позивача підтримав
уточнені позовні вимоги та просив
задовольнити уточнений позов з
підстав, наведених у позовній заяві,
мотивуючи наступним. Відповідачем
03.02.2014 року було проведено фактичну
перевірку касової дисципліни позивача,
за наслідками якої було складено Акт
від 12.02.2014 року №000183 та прийнято
податкове повідомлення-рішення від
19.02.2014 року №. Однак, позивач не
погоджується з висновками викладеними
в Акті перевірки від 12.02.2014 року №000183 та
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення від 19.02.2014 року
№, обґрунтовуючи наступним. Як
наголошував представник позивача, в
оскаржуваному
податковому-повідомленні рішенні
вказано, що позивачем порушено пп. 2.9 п.2
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті, затвердженого
Постановою Національного банку
України (далі - НБУ) від 15.12.2004 року №637, у
відповідності до якої передбачено, що
готівкова виручка (готівка)
підприємств (підприємців), у тому числі
готівка, одержана з банку,
використовуються ними для
забезпечення потреб, що виникають у
процесі їх функціонування, а також для
проведення розрахунків з бюджетами та
державними цільовими фондами за
податками і зборами (обов'язковими
платежами), підприємства не повинні
накопичувати готівкову виручку
(готівку) у своїх касах понад
установлений ліміт каси для здійснення
потрібних витрат до настання строків
цих виплат. Однак, представник позивача
вказує на те, що є незрозуміло з даного
пункту, яким чином позивачем порушено
наведену вище статтю. Також, як
вказував представник позивача, під час
перевірки працівники відповідача
попросили працівників позивача видати
йому ордера без підписів і печатки,
тобто розпечатати їх з комп'ютера, що і
було вчинено головним бухгалтером
позивача. Разом з тим, як наголошував
представник позивача, працівники
позивача надали письмові пояснення по
даному факту, де вказали, що всі дії
були вчиненні згідно чинного
законодавства, що підтверджується
також копіями видаткових касових
ордерів від 30.11.2013 року та 31.01.2014 року.
Також, податкове
повідомлення-рішення від 19.02.2014 року
№ було вручено платнику податків
з порушенням ст. 75 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), а саме: Акт
перевірки вручено 12.02.2014 року, а
податкове повідомлення-рішення
безпосередньо 24.02.2014 року. Позивачу
перед початком перевірки вручили копію
наказу від 14.01.2014 року про проведення
фактичних перевірок, однак, жодних
інших документів позивачу не було
надано, що є порушенням ПК України, а
саме: у відповідача були відсутні
підстави для проведення фактичної
перевірки. Відтак, представник
позивача просить задовольнити
уточнені позовні вимоги в повному
обсязі.

В судовому засіданні представники
відповідача заперечили щодо
задоволення позову в повному обсязі, з
підстав викладених в наданих письмових
запереченнях та просили відмовити в
задоволенні позовних вимог, мотивуючи
наступним. Відповідачем на підставі
проведеної фактичної перевірку
позивача, результати якої відображено
в Акті перевірки від 12.02.2014 року №000183
було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 19.02.2014 року
№, у відповідності до якого
застосовано штрафні санкції в розмірі
13000,00. Зокрема, відповідачем під час
перевірки виявлено, що ліміт залишку
готівки в касі позивача згідно Наказу
від 17.05.2011 року №29 «а» було встановлено
в сумі 6000,00 грн. Проведеною перевіркою
встановлено, що у видаткових касових
ордерах позивача, а саме: від 31.01.2014 року
№5 - на суму 8500,00 грн. та від 30.11.2013 року
№807 - на суму 10000,00 грн. були відсутні
підписи одержувача готівкових коштів.
А тому, вищевказані суми готівкових
коштів перевіркою розрахунково додано
до залишку готівки в касі позивача. З
Актом перевірки від 12.02.2014 року №000183
було ознайомлено директора позивача
Яжяна Л.Є., який зауважень до Акту
перевірки та перевіряючих не мав.
Відтак, в порушення вимог пп. 2.9
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
позивач перевищив встановлений ліміт
залишку готівки в касі, а саме: 2 грудня
2013 року на 4030,38 грн. та 31.01.2014 року на 2504,10
грн. Таким чином, представники
відповідача просили в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідача, всебічно та повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про те, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем,
згідно Наказу від 14.01.2014 року №8 (а.с. 11),
Переліку проведення фактичних
перевірок від 14.01.2014 року № 8 (а.с. 74) та у
відповідності до Направлень від 21.01.2014
року, а саме: за №41/22-02 (а.с. 44) та за
№42/22-02 (а.с. 45) було проведено фактичну
перевірку відповідача з 03.02.2014 року,
тривалістю 10 діб. Метою перевірки було
дотримання норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі про
виробництво та обіг підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, трудових відносин
з працівниками (найманими особами).

Результати проведеної перевірки було
відображено в Акті фактичної перевірки
від 12.02.2014 року №000183 (а.с. 7-8). Перевірка
проводилася в присутності директора
позивача Яжяна Л.Є.

На підставі Акту перевірки від 12.02.2014
року №000183 відповідачем було прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 19.02.2014 року
№, у відповідності з яким до
позивача застосовано штрафні санкції в
розмірі 13000,00 (а.с. 6).

Зокрема, проведеною перевіркою було
встановлено порушення позивачем пп. 2.9
п.2 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті,
затвердженого Постановою НБУ від 15.12.2004
року №637.

У відповідності до пункту 2.9 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті, затвердженого
Постановою НБУ від 15.12.2004 року №637
готівкова виручка (готівка)
підприємств (підприємців), у тому числі
готівка, одержана з банку,
використовуються ними для
забезпечення потреб, що виникають у
процесі їх функціонування, а також для
проведення розрахунків з бюджетами та
державними цільовими фондами за
податками і зборами (обов'язковими
платежами). Підприємства не повинні
накопичувати готівкову виручку
(готівку) у своїх касах понад
установлений ліміт каси для здійснення
потрібних витрат до настання строків
цих виплат.

Згідно до Заяви-розрахунку для
встановлення загального ліміту
залишку готівки в касі, порядку і
строків здавання готівкової виручки
(а.с. 48) та Наказу від 17.05.2011 року 29 «а»
(а.с. 47) було встановлено ліміт залишку
готівки в касі позивача в розмірі 6000,00
грн.

Відповідно до п.3.4 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті, затвердженого
Постановою НБУ від 15.12.2004 року №637
видача готівки з кас проводиться за
видатковими касовими ордерами або
видатковими відомостями. Документи на
видачу готівки мають підписувати
керівник і головний бухгалтер або
працівник підприємства, який на це
уповноважений керівником.

Згідно до пункту 3.5 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті, затвердженого
Постановою НБУ від 15.12.2004 року №637 у
разі видачі окремим фізичним особам
готівки (у тому числі працівникам
підприємства) за видатковим касовим
ордером або видатковою відомістю касир
вимагає пред'явити паспорт чи документ,
що його замінює, записує його
найменування і номер, ким і коли він
виданий. Фізична особа розписується у
видатковому касовому ордері або
видатковій відомості про одержання
готівки із зазначенням одержаної суми
(гривень - словами, копійок - цифрами),
використовуючи чорнильну або кулькову
ручку з чорнилом темного кольору. Для
виведення залишку готівки в касі не
приймаються видаткові касові ордери
або видаткові відомості, в яких видача
готівки з каси не підтверджена
підписом одержувача. Видача готівки
особам, яких немає в штатному розписі
підприємства, проводиться за
видатковими касовими ордерами, що
виписуються окремо на кожну особу, або
за окремою видатковою відомістю.

У відповідності до п. 3.12 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті, затвердженого
Постановою НБУ від 15.12.2004 року №637 під
час одержання касових ордерів або
видаткових відомостей касир
зобов'язаний перевірити наявність і
справжність на документах відповідних
підписів, а на видатковій відомості -
дозвільного напису керівника
підприємства або осіб, які ним
уповноважені; правильність оформлення
документів, наявність усіх реквізитів;
наявність перелічених у документах
додатків. У разі невиконання хоча б
однієї із зазначених вимог касир
повертає документи для відповідного
оформлення. Касові ордери або
видаткові відомості одразу ж після
одержання або видачі за ними готівки
підписуються касиром, а на доданих до
них документах ставиться відбиток
штампа або напис "Оплачено" із
зазначенням дати (число, місяць, рік).

Разом з тим, під час перевірки
відповідачем було виявлено, що у
видаткових касових ордерах позивача, а
саме: від 31.01.2014 року №5 на суму 8500,00 грн.
(а.с. 46) та від 30.11.2013 року №807 на суму
10000,00 грн. (а.с. 46) відсутні підписи
одержувача готівкових коштів та підпис
головного бухгалтера.

У відповідності до пункту 7.24 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті, затвердженого
Постановою НБУ від 15.12.2004 року №637 у
разі виявлення під час перевірок
видаткових касових ордерів або
видаткових відомостей, у яких видача
готівки з каси не підтверджена
підписом одержувача (абзац другий
пункту 3.5 цього Положення), сума готівки
за такими видатковими документами
додається до залишку готівки в касі
виключно в день, у якому оформлено
зазначені видаткові документи, і
надалі зазначена сума не береться для
розрахунку понадлімітних залишків
готівки.

Відповідно до пункту 5.9 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті, затвердженого
Постановою НБУ від 15.12.2004 року №637 не
вважаються понадлімітними в день їх
надходження ті готівкові кошти, що
надійшли до кас підприємств у вихідні
та святкові дні та були здані в сумі, що
перевищує встановлений ліміт каси, до
обслуговуючих банків наступного
робочого дня банку та підприємства або
були видані для використання
підприємством відповідно до
законодавства (без попереднього
здавання їх до банку і одночасного
отримання з каси банку на зазначені
потреби) наступного робочого дня на
потреби, які пов'язані з діяльністю
підприємства.

Відтак, у відповідності до вимог пункту
5.9 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті,
затвердженого Постановою НБУ від 15.12.2004
року №637, вище вказані суми готівкових
коштів були перевіркою розрахунково
додані до залишку готівки в касі
позивача, зокрема суми: по видатковому
касовому ордері від 30.11.2013 року №807 на
суму 10000,00 грн., в якому відсутні підписи
одержувача готівкових коштів - ОСОБА_4
та головного бухгалтера позивача про
видачу вказаних коштів (а.с. 46) та по
видатковому касовому ордері №5 від
31.01.2014 року на суму 8500,00 грн., в якому
відсутні підписи одержувача
готівкових коштів - ОСОБА_5 та головного
бухгалтера позивача про видачу
вказаних коштів (а.с. 46). Разом з тим,
головний бухгалтер ОСОБА_6 на вказаних
видаткових касових ордерах поставила
відмітку «копія вірна» і поставила
підпис (а.с. 46).

З Актом перевірки від 12.02.2014 року №000183
було ознайомлено директора позивача -
Яжяна Л.Є.(а.с. 7-8), який зазначив, що
зауважень до Акту перевірки не має (а.с.
8).

Згідно до пункту 5.1 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті, затвердженого
Постановою НБУ від 15.12.2004 року №637 якщо
підприємства працюють у вихідні та
святкові дні і не мають змоги, через
відсутність відповідної домовленості
з банком на інкасацію, здати одержану
ними за ці дні готівкову виручку
(готівку), то вона має здаватися
підприємствами до банку протягом
операційного часу наступного робочого
дня банку та підприємства.

Таким чином, відповідачем, у
відповідності до сторінок касових книг
(а.с. 49-56) було встановлено, що станом на
30.11.2013 року (субота - вихідний день)
залишок готівки в касі позивача на
початок дня був у сумі 258,12 грн.,
надходження готівки було в розмірі
10360,61 грн., залишок готівки у касі на
кінець дня 30.01.2013 року становив 10618,73
грн.; 02.12.2013 року залишок готівки в касі
на початок дня був у сумі 10618,73 грн.,
надходження готівки було в розмірі 2946,65
грн., видаток готівки був у сумі 3535,00
грн., залишок готівки у касі на кінець
дня 02.12.2013 року становив 10030,38 грн.; 31.01.2014
року залишок готівки в касі на початок
дня був у сумі 110,38 грн., надходження
готівки було у розмірі 14207,14 грн.,
видаток готівки був у сумі 5813,42 грн.,
залишок готівки у касі на кінець дня
31.01.2014 року становив 8504.10 грн.

Відтак, як було встановлено перевіркою,
позивачем було перевищено
встановлений ліміт залишку готівки в
касі станом на 2 грудня 2013 року в сумі
4030,38 грн. та станом на 31 січня 2014 року в
сумі 2504,10 грн.

Як наголошував в судовому засіданні
представник позивача, позивачем було
видано відповідачеві видаткові касові
ордера від 31.01.2014 року №5 та від 30.11.2013
року №807 без підпису та печаток,
оскільки саме представники
відповідача просили надати їм вказані
видаткові касові ордера відразу з
комп'ютера та без підписів та печаток
на них. Однак, суд не може погодитися з
даним твердженням представника
позивача, оскільки позивачем не було
надано жодних доказів на підтвердження
наявності вище вказаного факту.

Відповідно до статті 1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються НБУ, до них
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу: за перевищення
встановлених лімітів залишку готівки в
касах-у двократному розмірі сум
виявленої понадлімітної готівки за
кожний день.

Також, не знайшло свого підтвердження,
посилання представника позивача на те,
що у відповідача не було підстав для
проведення перевірки, оскільки перед
початком перевірки, позивачу вручили
тільки копію Наказу від 14.01.2014 року про
проведення фактичних перевірок та не
було вручено жодних інших документів,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України
посадові особи контролюючого органу
мають право приступити до проведення
фактичної перевірки за умови
пред'явлення направлення на проведення
такої перевірки, копії наказу про
проведення перевірки та службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.
Відтак, відповідачем були пред'явлені
позивачеві для ознайомлення Наказ від
14.01.2014 року №8 (а.с. 11) та Направлення від
21.01.2014 року, а саме: за №41/22-02 (а.с. 44) та за
№42/22-02 (а.с. 45).

Також, представник позивача
посилається на те, що податкове
повідомлення-рішення від 19.02.2014 року
№ було вручено позивачеві з
порушенням ст. 75 ПК України, а саме: Акт
перевірки вручено 12.02.2014 року, а
податкове повідомлення-рішення
безпосередньо 24.02.2014 року. Однак, ст. 75
ПК України не регулює питання
надіслання та вручення податкового
повідомлення-рішення платнику, а
відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України для
надіслання (вручення) податкових
повідомлень-рішень (за результатами
фактичної перевірки) здійснюється
протягом десяти робочих днів з дня
реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі вище вказаного суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову Товариства з
додатковою відповідальністю
"Берегівське автотранспортне
підприємство 12137" до Берегівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатської області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
19.02.2014 року № - відмовити.

2. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 28 липня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 29
липня 2014 року.