Справа № 2а-1580/10/1670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/11882/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24.11.2010

у справі №2а-1580/10/1670

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до 1) Державної податкової
адміністрації в Полтавській області, 2)
Лубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.07.2010 позов
задоволено частково. Рішення
Лубенської ОДПІ № від 14.08.2009 про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій до ФОП ОСОБА_2 скасовано в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій за порушення п.п.6,
12 ст.3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» на суму 2734,80 грн.
В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2010
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.07.2010
скасовано, прийнято нову про відмову в
позові.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції, з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права.

Сторони представників у судове
засідання касаційної інстанції не
направили, про час ті місце розгляду
справи повідомлені. Відповідно до ст.41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.55 КАС України у справі
проведено заміну сторони відповідача-1
Державної податкової адміністрації в
Полтавській області на
правонаступника Головне управління
Міндоходів у Полтавській області,
сторони відповідача-2 Лубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області на
правонаступника Лубенську об?єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

ДПА у Полтавській області проведено
планову виїзну перевірку
господарської одиниці, розташованої по
АДРЕСА_1, яка належить фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_2, щодо дотримання
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, за наслідками якої складено
акт від 30.07.2009 №00008711.

За висновками акта перевірки
позивачем допущено порушення вимог ст.3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі - Закон
№265/95-ВР), а саме п.6 у зв?язку з
незабезпеченням зберігання останньої
використаної книги обліку
розрахункових операцій, п.9 у зв?язку з
невиконанням щоденного друку
фіскального звітного чеку РРО за 13.06.2009,
не зберігання фіскального звітного
чеку в КОРО, п.11, у зв?язку з проведенням
розрахункових операцій без режиму
попереднього програмування
найменування товарів та обліку їх
кількості, п.12, у зв?язку з
незабезпеченням ведення вставленого
законодавством обліку
товарно-матеріальних цінностей за
місцем їх реалізації на загальну суму
11997,10 грн., п.13 у зв?язку з
невідповідністю суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, зазначеній в денному звіті
РРО або загальній сумі продажу за РК
виданими з початку робочого дня в
розмірі 275,55 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем-2 прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 14.08.2009 в сумі 4537,55
грн.

Оскаржуване рішення податкового
органу скасовано судом першої
інстанції в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій на суму
2734,80 грн. за порушення п.п. 6, 12 ст.3 Закону
№265/95-ВР. В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Судом апеляційної інстанції рішення
суду першої інстанції скасовано з
прийняттям нового рішення про відмову
в позові в повному обсязі.

Відповідно до ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Касаційна скарга позивача стосується
виключно висновків суду апеляційної
інстанції про підтвердження висновків
податкового органу про порушення
позивачем вимог п.6. 12 ст.3 Закону
№265/95-ВР.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, на які посилається позивач у
касаційній скарзі, та вважає, що судами
повно встановлені обставини у справі,
яким надана правильна правова оцінка
на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Заперечуючи проти правомірності
застосування штрафних санкцій за
порушення порядку обліку товарних
запасів, позивач зазначає, що на
суб'єктів підприємницької діяльності -
фізичних осіб не покладено обов'язку
щодо здійснення обліку товарних
запасів, а тому такі особи не можуть
нести відповідальність за його
невиконання.

Однак, відповідно до вимог пункту 12
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону
облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави вважати, що обов'язок ведення
обліку товарних запасів не може бути
покладений на суб'єктів
господарювання, які здійснюють
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (чинного на час
виникнення спірних відносин).

Натомість приватні підприємці, які
перебувають на загальній системі
оподаткування, відповідно до вимог
пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» зобов'язані
вести облік товарних запасів у порядку,
визначеному чинним законодавством.

Позивачем не заперечувався той факт, що
на момент перевірки він перебував на
загальній системі оподаткування, на
місці торгівлі були відсутні первинні
документи на товар, що знаходився на
реалізації, а також не надано доказів
ведення обліку товарних запасів за
місцем їх реалізації в будь-якій іншій
формі.

Невиконання вищезазначеного обов'язку
обумовлює законність застосування до
позивача фінансової санкції
передбаченої статтею 21 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Такі висновки суду апеляційної
інстанції відповідають правовій
позиції Верховного Суду України,
висловленій у постанові від 11.06.2013
(справа № 21-147а13), у якій, зокрема,
зазначено: обов'язок ведення обліку
товарних запасів не може бути
покладено на фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють підприємницьку діяльність
за спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03.07.1998 № 727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
(чинного на час виникнення спірних
відносин). Натомість фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які перебували на
загальній системі оподаткування,
відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та
статті 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» зобов'язані були вести облік
товарних запасів у порядку,
визначеному чинним законодавством.

Не спростовано позивачем і висновків
податкового органу про порушення вимог
пункту 6 статті 3 Закону №265/95-ВР щодо
забезпечення зберігання використаних
книг обліку розрахункових операцій та
розрахункових книжок протягом трьох
років після їх закінчення, оскільки
відсутність такої книги під час
перевірки підтверджується актом
перевірки, в якому зафіксовано дане
порушення, та який підписано без
зауважень. Крім того, згідно п.4.3, 4.4
позивачу було запропоновано прибути
до органу податкової служби за місцем
реєстрації у десятиденний термін для
надання вмотивованих пояснень та
документів щодо фактів, викладених в
акті та надати останню використану
книгу обліку розрахункових операцій,
чим позивач не скористався. Надання
такої книги у суді першої інстанції
факту порушення на час перевірки не
спростовує.

За встановлених обставин, доводи
касаційної скарги не можуть бути
підставою для скасування рішення суду
апеляційної інстанції, з наведених в
ній мотивів.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24.11.2010 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун