Справа № 1170/2а-1193/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року м.
Київ К/9991/60808/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Кіровоградської митниці

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
15.06.2011

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.04.2012

у справі №1170/2а-1193/11

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ХПП Добронадіївське"
(далі - Товариство)

до Кіровоградської митниці

про скасування податкових
повідомлень-рішень.

За результатами розгляду касаційних
скарг Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року Товариство
звернулося до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просило скасувати
податкові повідомлення-рішення
Кіровоградської митниці форми «Р» від
24.01.2011 № 1 та від 24.01.2011 № 2.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 15.06.2011,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012,
позов задоволено.

У прийнятті цих судових актів
попередні інстанції виходили, зокрема,
з того, що визначення коду товарної
номенклатури згідно з УКТ ЗЕД при
митному оформленні імпортованого
товару (зерносушильного комплексу)
здійснювалося позивачем на підставі
класифікаційних рішень відділу
митного контролю митної вартості та
номенклатури Кіровоградської митниці
від 06.08.2008 № КТ-901-0011-08 та від 10.06.2008 №
90100/8/0006, а тому не може вважатися
порушенням позивачем як декларантом
митного законодавства.

Не погоджуючись з вказаними правовими
висновками судів, Кіровоградська
митниця звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та відмовити у позові. На обґрунтування
касаційних вимог скаржник зазначає,
зокрема, що вантажна митна декларація
із зазначенням у ній коду товарної
номенклатури імпортованого товару,
заповнюється декларантом, який і є
відповідальною особою за
достовірність зазначених у ній
відомостей. Допущене ж платником
порушення порядку митного оформлення
товару, незалежно від час його
виявлення митним органом, обумовлює
правомірність оспорюваних
донарахувань.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення розглядуваних
касаційних вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що
Кіровоградською митницею було
проведено камеральну перевірку щодо
стану дотримання Товариством
законодавства з питань митної справи,
оформлену актом від 20.12.2010 №
0006/0/901000000/.

Під час проведення перевірки митним
органом було встановлено, що протягом
травня-липня 2008 року позивач ввозив на
територію України зерносушильний
комплекс у розібраному стані,
придбаний у фірми GSI INTERNATIONAL (Сполучені
Штати Америки) за договором від 23.03.2008 №
GSI.0121А-00.

Митне оформлення цього товару
здійснювалося позивачем за вантажними
митними деклараціями типу ІМ-40 у
товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД
847899890 на підставі класифікаційних
рішень відділу митного контролю митної
вартості та номенклатури
Кіровоградської митниці від 06.08.2008 №
КТ-901-0011-08 та від 10.06.2008 № 90100/8/0006.

На думку відповідача, кваліфікуючою
ознакою для класифікації спірного
зерносушильного комплексу є його
основна функція (забезпечення умов для
тривалого зберігання зерна без змін
якісних характеристик), у зв'язку з чим
ввезений товар належить до товарної
підкатегорії .

Невірне, за висновком митного органу,
визначення позивачем коду товарної
номенклатури ввезених складових
зерносушильного обладнання, призвело
до заниження Товариством суми митних
платежів, що підлягають сплаті при
митному оформленні товару.

Наведені обставини стали підставою для
прийняття Кіровогрдаською митницею
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» від 24.01.2011 № 1, за яким
Товариству визначено суму грошового
зобов'язання з ввізного мита у розмірі
514 508,54 грн. (у тому числі 411 606,83 грн. за
основним платежем та 102 901,71 грн. за
штрафними санкціями), та податкового
повідомлення-рішення форми «Р» від
24.01.2011 № 2 про зобов'язання позивача
сплатити ПДВ у сумі 102 901,66 грн. (у тому
числі 82321,33 грн. за основним платежем та
20580,33 грн. за штрафними санкціями).

За змістом статті 313 Митного кодексу
України від 11.07.2002 № 92-ІV (який діяв на
час виникнення спірних правовідносин,
далі - МК) класифікація товарів, тобто
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в Українській
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, є
виключною компетенцією митних органів.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.
Такий контроль здійснюється на
підставі письмового розпорядження
керівника митного органу або особи, яка
його заміщує (стаття 69 МК).

Аналіз наведених законодавчих
положень свідчить про можливість
митного контролю після завершення
митного оформлення за умови існування
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України.

Однак з установлених судами фактичних
даних зі спору відповідних обставин не
вбачається.

Як було з'ясовано судами та
підтверджується наявними у справі
доказами, під час митного оформлення
спірного товару позивач надав митному
органові усі необхідні документи, у
тому числі й ті, що містять чіткий опис
ввезеного товару; позивачем було
сплачено митні платежі, виходячи із
коду товарної номенклатури ввезеного
товару (847899890) який було визначено на
підставі названих рішень відповідача;
митний орган погодився із здійсненою
позивачем класифікацією спірного
товару згідно з УКТЗЕД та сумою
нарахованих та сплачених ним платежів
при імпорті за наслідками здійснення
правового аналізу та оцінки поданих
позивачем як декларантом документів.

У розділі 3 Порядку здійснення митного
контролю й митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.04.2005 № 314, встановлено, що на стадії
прийняття ВМД до оформлення
здійснюється перевірка комплектності
отриманих від декларанта документів і
їх відповідності даним, зазначеним у
графах 40 і 44 ВМД (пункт 7). У рамках
проведення митного контролю
здійснюється: перевірка правильності
класифікації та кодування товарів
(згідно з поданими документами) (пункт
17); перевірка правильності нарахування
податків і зборів (обов'язкових
платежів) за ВМД та застосування пільг
у їх сплаті відповідно до
законодавства (пункт 21); ініціювання
проведення митного огляду, якщо
документів, поданих декларантом,
недостатньо для прийняття рішення про
повноту та/або достовірність
відомостей, що перевіряються, або
результати перевірки правильності
класифікації та кодування товарів,
визначення країни походження тощо
потребують проведення такого огляду
(пункт 25).

Таким чином, використовуючи свої
повноваження в рамках заходів з
митного контролю у процедурі митного
оформлення товару відповідач мав
об'єктивну можливість достеменно
перевірити опис та функціональне
призначення усіх складових спірного
обладнання, за необхідності здійснивши
його митний огляд (у разі недостатності
поданих декларантом документів).

Докази подання позивачем неповної,
недостовірної, неправдивої інформації
митному органові при декларуванні
спірних товарів у матеріалах справи
відсутні. Митницею не наведено жодних
доводів та не подано будь-яких доказів
на підтвердження того, що виявлені
помилки у класифікації спірного товару
були наслідком саме протиправних дій
імпортера (позивача у справі) та не
доведено існування законних підстав
для перегляду прийнятого рішення щодо
визначення коду спірного товару.

А відтак оскільки митний орган,
приймаючи вантажні митні декларації,
відніс товар до певного коду товарної
номенклатури та пропустив товар на
митну територію України (після сплати
імпортером передбачених законом
податків і зборів), то в подальшому він
не мав правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань у
зв'язку з виявленням помилки у
класифікації товару.

Наведене обґрунтовує незаконність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Доводи касаційної скарги засновані на
іншому розумінні та тлумаченні
наведених законодавчих положень, а
тому не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваних рішень.

Оскільки висновки судів відповідають
нормам чинного законодавства та
фактичним обставинам спору,
установленим на підставі повного та
об'єктивного дослідження доказів у
справі, то процесуальних підстав для
скасування оскаржуваної постанови та
ухвали судів першої і апеляційної
інстанцій не вбачається.

З огляду на реорганізацію відповідача
у справі за його клопотанням Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне замінити Кіровоградську
митницю її правонаступником -
Кіровоградською митницею Міндоходів.

Керуючись статтями 55, 220, 2201, 223, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Замінити відповідача у справі
Кіровоградську митницю її
правонаступником - Кіровоградською
митницею Міндоходів.

2. Касаційну скаргу
Кіровоградської митниці Міндоходів
відхилити.

3. Постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
15.06.2011 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.04.2012 у справі №1170/2а-1193/11 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько