Справа № К/9991/6935/12-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/6935/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач),
Ємельянової В.І., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
прокурора Новосанжарського району
Полтавської області в інтересах
держави в особі Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття до ОСОБА_4 про стягнення
допомоги по безробіттю,

в с т а н о в и в :

У січні 2011 року прокурор звернувся до
суду із даним позовом, в якому просив
стягнути з відповідача незаконно
отриману допомогу по безробіттю в
розмірі 6251,97 грн.

Постановою Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 13 липня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 вересня
2011 року рішення суду першої інстанції
скасовано і прийнято нове рішення про
задоволення позову.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення цього суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що відповідач 6.01.10
року звернувся до центру зайнятості
щодо працевлаштування і позивачем
проведено його реєстрацію в
Новосанжарському районному центрі
зайнятості.

Відповідачем 6.01.2010 року особистим
підписом завірено достовірність
внесення даних до персональної карти
відповідно до «Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 219 від 14.02.2007 року (далі - Порядок), а
також було пред'явлено всі документи
згідно з цим Порядком.

Із запису в трудовій книжці
відповідача за №18 від 7.12.2009 року видно,
що того було звільнено з посади
оператора зерноочисних машин
товариства з обмеженою
відповідальністю «Чиста криниця»
згідно п. 2 ст. 36 Кодексу законів про
працю України (у зв'язку із закінченням
строку трудових відносин). Інших
документів до районного центру
зайнятості відповідачем не було
надано, а також не повідомлялось ніяких
даних про ведення ним трудової
діяльності.

У зв'язку з відсутністю підходящої
роботи позивачу було надано статус
безробітного за його особистою заявою
від 13.01.2010 року і призначено виплату
допомоги по безробіттю з 9.06.2010 року по
7.01.2011 року.

Починаючи з 22.04.2010 року, позивачем на
підставі пп. 1. п. 1 ст. 31 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" (далі - Закон №1533-ІІІ) було
припинено виплату відповідачу
допомоги по безробіттю в зв'язку з його
працевлаштуванням і останнього було
знято з обліку згідно п. 20 Порядку.

Позивачем 6.10.2010 року отримано лист від
Магдалинівського
професійно-технічного училища №88 про
те, що відповідач з 1.09.2009 року на
підставі наказу №З « 3-УДЗ» від 26.08.2009
року був зарахований на денну форму
навчання до складу учнів, прийнятих на
навчання за державним замовленням за
професією «Тракторист-машиніст с/г
виробництва, водій автотранспортних
засобів категорії «С», а 2.04.2010 року
згідно наказу №5 "В-УДЗ" від 2.04.2010 року
його було відраховано зі складу учнів
за самовільне залишення училища.

На адресу відповідача 12.10.2010 року
направлено вимогу щодо повернення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю в розмірі 6251,97 грн., однак
протягом десяти робочих днів з дня
отримання вимоги сплачені кошти не
було відшкодовано.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення" №803-XII від
1.03.1991 року (далі - Закон №803)
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

У відповідності з частиною другою
статті 11 Закону №803 особи, визнані у
встановленому порядку безробітними,
мають право на одержання допомоги по
безробіттю.

Частиною другою статті 25 Закону №803
встановлено, що розміри та умови
надання матеріального забезпечення на
випадок безробіття визначаються
Законом №1533-ІІІ.

Згідно підпункту "е" пункту 3 статті 1
Закону №803-ХІІ до зайнятого населення і
відповідно до таких, що не можуть бути
визнані безробітними, належать
громадяни, які проходять професійну
підготовку, перепідготовку і
підвищення кваліфікації з відривом від
виробництва або навчаються в денних
загальноосвітніх школах і вищих
навчальних закладах.

Відповідно до статті 36 Закону №1533-ІІІ
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг (частина
друга). Сума виплаченого забезпечення і
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення і
надання соціальних послуг (частина
третя).

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, який,
відмовляючи у задоволенні позову,
правильно виходив з того, що після
зарахування відповідача до складу
учнів, прийнятих на денну форму
навчання за державним замовленням,
відповідач перейшов до категорії
зайнятого населення і не мав права
реєструватись в центрі зайнятості як
безробітний.

Доводи касаційної скарги зроблених цим
судом висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскарженого судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230,231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Бутенко

В.І.Ємельянова

І.В.Штульман