Справа № 826/2687/14
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2687/14
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рест Тім" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 квітня 2014 р. у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рест Тім" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання протиправними
дії, скасування припису та постанов про
накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рест Тім" звернулося
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправними дії, скасування припису
та постанов про накладення штрафу.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 квітня 2014 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову якою задовольнити
позов.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на йогом
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої
інстанції, та вбачається з матеріалів
справи, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 Товариства
з обмеженою відповідальністю
«РЕСТ-ТІМ» за адресою : м. Київ, вул.
А.Ахматової, 30. За результатами
перевірки складено акт від 18.02.14р.

За результатами перевірки встановлено:
що нежитлове приміщення, група
приміщень № 512 розташоване за адресою :
м. Київ, вул. А.Ахматової, 30, самочинно
реконструйоване, а саме: влаштовано
систему вентиляції та кондиціювання,
здійснено демонтаж частини внутрішніх
перегородок та влаштовано додаткові
внутрішні перегородки, чим змінено
техніко-економічні показники без
документу, що дає право на виконання
будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ст.
34 та ст. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та Порядок виконання будівельних
робіт, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 р. № 466 (далі - Порядок № 466).
Таким чином виявлено невідповідність
технічній документації, пред'явленій
на момент перевірки.

На підставі Акту перевірки 18.02.14р.
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві було складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

04 березня 2014 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельної о
контролю у місті Києві винесено
постанови про накладення на позивача
штрафних санкцій за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності: №
97/14/7/26-8/0403/02/3 якою на позивача накладено
штрафні санкції у розмірі 109 620,00грн. за
допущення порушення абз. 4 п. 4 ч.2 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності»; №
98/14/7/26-9/0403/02/3 якою на позивача накладено
штрафні санкції у розмірі 109 620,00грн. за
допущення порушення абз. 4 п. 6 ч.2 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності».

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що правомірно вчинено
дії щодо проведення перевірки та
правомірно винесено припис від 18.02.2014
та постанов про накладення штрафу від
04.03.2014.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) - це діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Відповідно до статті 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 41 Закону,
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року №553 затверджений
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
який визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності. Згідно
пункту 1 Порядку №553 здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами.

Відповідно до пункту 5 Порядку №553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.
Плановою перевіркою вважається
перевірка, що передбачена планом
роботи інспекції, який затверджується
керівником відповідної інспекції.

Відповідно до пункту 7 Порядку під час
проведення позапланової перевірки
посадова особа інспекції зобов'язана
пред'явити службове посвідчення та
направлення для проведення
позапланової перевірки.

Підставою для перевірки слугувало
звернення Заступника Прокурора
Дарницького району м. Києва від 12.12.2013 р.
№32р-13 до Інспекції щодо проведення
перевірки щодо незаконного проведення
реконструкції нежитлового приміщення
по вул. А.Ахматової, 30 у м. Києві.

Строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Як вбачається з матеріалів справи,
направлення про проведення перевірки
посадові особи TOB «PECT ТІМ» від 10.01.2014 р.
та від 14.02.2014р не отримували. Також,
доказів пред'явлення направлення на
перевірку Відповідачем надано не було.

Таким чином, дії Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві щодо проведення позапланової
перевірки позивача є протиправними.

Відповідно до п.п. З п. 4 ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема:
видавати обов'язкові для виконання
приписи.

Згідно п.15 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю форми актів та інших
документів, які складаються під час або
за результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затверджуються Мінрегіонбудом.

Відповідно до п.16 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно п.17 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю у разі виявлення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, крім акта
перевірки, складається протокол разом
з приписом усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих
та будівельних робіт, які
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт.

Пунктом 18 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю акт перевірки складається у
двох примірниках. Один примірник
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Позивач стверджує, що оскільки
керівник Товариства особисто приїздив
до приміщення Відповідача для надання
пояснень по суті запитів, то інспектор
не був присутній на перевіряємому
об'єкті, чим було порушено процедуру
розгляду та прийняття оскаржуваних
рішень.

Відповідно до частини 2 статті 17 КАС
України (на яку посилався й суд у
прийнятій постанові), юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства,
під актом державного чи іншого органу
слід розуміти юридичну форму рішень
цих органів - офіційний письмовий
документ, який породжує певні наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших відносин і має обов'язковий
характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у
контексті положень КАСУ необхідно
розуміти як нормативно-правові акти,
так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію
яких поширено на невизначене або
визначене загальними ознаками коло
осіб і які призначені для
неодноразового застосування щодо
цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії -
рішення, які є актом одноразового
застосування норм права, і дію яких
поширено на конкретних осіб або які
стосуються конкретної ситуації, за
своєю природою ненормативні правові
акти, на відміну від нормативних,
встановлюють не загальні правила
поведінки, а конкретні приписи,
звернені до окремого індивіда чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово й після реалізації
вичерпують свою дію.

Разом з тим, згідно ст.41 ч.8 п.9 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" посадові особи інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право:
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника інспекції чи його
заступника експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію.

Відповідно п. 19 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, припис складається у двох
примірниках. Один примірник припису
залишається в інспекції, а інший
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку.

Наказом Міністерство регіонального
розвитку; будівництва та
житлово-комунального господарства
України, від 15.05.2012 № 240 "Про
затвердження форм актів та інших
документів, які складаються під час або
за результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю"
затверджено форми документів, які
складаються під час або за
результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю та
зокрема форми форму припису про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил згідно з
додатком 3; та форму припису про
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають
законодавству, будівельним нормам,
державним стандартам і правилам,
архітектурним вимогам, затвердженим
проектним рішенням, технічним умовам
та іншим нормативно-правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт згідно з
додатком 4. Цей перелік є вичерпним.

Із вказаних вище норм вбачається, що
законодавством не передбачено
заборона експлуатації
реконструйованих будівель шляхом
винесення припису про усунення
порушення вимог законодавства.

Отже, відповідач своїм приписом не мав
законного права забороняти
експлуатацію групи нежилих приміщень
№ 512 в м. Києві по вул. Анни Ахматової,
буд. 30.

З матеріалів справи вбачається, що
співробітником Інспекції було
розглянуто справу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
посадовою особою Інспекції складено
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 04.03.14р. № 97/14/7/26-8/0403/02/3
якою на позивача накладено штрафні
санкції у розмірі 109 620,00грн. за
допущення порушення абз. 4 п. 4 ч.2 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» та №
98/14/7/26-9/0403/02/3 якою на позивача накладено
штрафні санкції у розмірі 109 620,00грн. за
допущення порушення абз. 4 п. 6 ч.2 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності».

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
встановлена Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Так, ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
визначено коло суб'єктів, які несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
правопорушення у сфері містобудування,
зокрема це: суб'єкти містобудування,
які здійснюють проектування об'єктів,
експертизу проектів будівництва;
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно; суб'єкти містобудування, які
виконують будівельні роботи; суб'єкти
містобудування, які здійснюють
господарську діяльність, пов'язану із
створенням об'єктів архітектури, що
підлягає ліцензуванню, чи доручають
виконання окремих видів робіт
відповідальним виконавцям, які згідно
із законодавством повинні мати
кваліфікаційний сертифікат; суб'єкти
містобудування, які виготовляють
будівельні матеріали, вироби та
конструкції.

Абзацом 2 пункту 4 частини 2 статті 2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" встановлено,
що суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу, зокрема, за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт, а також наведення недостовірних
даних у зазначеній декларації на
об'єктах ІІІ категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» визначено, що суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної
діяльності),- або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації ІІІ категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до договору оренди
нежитлового приміщення від 07.11.2013 року
ТОВ "Рест Тім" прийнято в тимчасове
платне користування нежитлове
приміщення, а саме: групи приміщень №512,
розташоване за адресою: м. Київ, вул.
Анни Ахматової, буд. 30.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позивач не є суб'єктом
містобудування у розумінні ст. 2
вказаного Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», а
отже не може нести відповідальність,
встановлену цим Законом.

Таким чином, судом першої інстанції при
вирішенні справи було неповно
з'ясовано обставини справи, порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а тому така постанова
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про задоволення позову.

Відповідно до ст. 198, 202 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рест Тім" -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 квітня 2014 р. -
скасувати та винести нову.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рест Тім" -
задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві щодо проведення
позапланової перевірки позивача.

Визнати протиправним та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 18.02.2014р..

Визнати протиправними та скасувати
Постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності від 04.03.2014р. №97/14/7/26-8/0403/02/3 та
№98/14/7/26-8/0403/02/3.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя

Грищенко Т.М.

Судді:

Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.