Справа № 149/1863/14-а
Суддя: Олійник І. В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1863/14-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" липня 2014 р.
м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області в складі судді
Олійника І.В.

розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Хмільнику
та Хмільницькому районі про визнання
дій протиправними та зоб'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії. Позов
мотивований тим, що позивач в період з
08.12.1981 року працював сушильником
прядильного цеху, а з 17.12.1982 року по
16.07.2001 року змішувальником волокна на
«Хмільницькій бавовняній
прядильно-ткацькій фабриці», яка була
перейменована в ВАТ «Хмільницька
бавовняна прядильно-ткацька фабрика».
З огляду на це, та враховуючи вимоги
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", позивач вважає, що має
право на призначення пенсії на
пільгових умовах за Списком № 2, а
відповідач безпідставно відмовив у
призначенні даної пенсії, у зв'язку із
не проведенням атестації робочих
місць. Тому позивач просить визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в призначенні пенсії на
пільгових умовах, зобов'язати
відповідача призначити позивачеві
пенсію на пільгових умовах з часу
звернення з заявою про призначення
пенсії, а саме з 18.06.2014 року.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного
суду від 04.07.2014 відкрито скорочене
провадження у справі, оскільки
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАСУ в
адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг,
застосовується скорочене провадження.
Зазначеною ухвалою відповідачеві було
запропоновано в 10-денний строк з дня
одержання ухвали через канцелярію суду
подати письмові заперечення проти
позову та необхідні документи або
заяву про визнання позову.

Копію ухвали про відкриття скороченого
провадження відповідач отримав 08.07.2014
року, що підтверджується копією
розносної книги.

17.07.2014 року відповідачем надано суду
заперечення на позовну заяву,
відповідно до яких відповідач просить
відмовити в задоволенні позову. Також
зазначає, що позивачеві правомірно
відмовлено у призначенні пенсії. При
цьому було враховано рішення комісії
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницької області, яким
відмовлено у зарахуванні періоду
роботи позивача з 22.08.1992 року по 16.07.2001
року до стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії за Списком № 2. З
огляду на ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а також те, що
однією з умов призначення пенсії за
Списком № 2 є результати атестації
робочого місця, яка б підтверджувала
зайнятість працівника на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці та враховуючи ту
обставину, що атестація робочого місця
позивача не була проведена, відповідач
просить відмовити в задоволенні
позову.

Судом встановлені наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 досягнувши 55 років звернувся до
УПФ України в м. Хмільнику та
Хмільницькому районі Вінницької
області за призначенням пенсії на
пільгових умовах за Списком № 2.

Листом Управління Пенсійного фонду
України в м. Хмільнику та Хмільницькому
районі Вінницької області від 23.06.2014
року № 942/06-30/02 йому було відмовлено у
призначенні пенсії та не зараховано до
пільгового стажу за Списком № 2 період
роботи з 22.08.1981 року по 16.07.2001 року, так
як відсутні відомості про проведення
атестації робочих місць.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем до матеріалів справи надано
копії документів, так з трудової книжки
серії НОМЕР_1 та архівної довідки №
01-14/50 від 12.03.2014 року, архівної довідки №
01-14/48 від 13.03.2014 року слідує, що в період
з 17.12.1982 року по 16.07.2001 року позивач
постійно працював на «Хмільницькій
бавовняній прядильно-ткацькій
фабриці», яка була перейменована в ВАТ
«Хмільницька бавовняна
прядильно-ткацька фабрика» за посадою
змішувальника волокна, що передбачена
Списком № 2.

Окрім того, листом Головного
управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області від 08.05.2014 року №
761/06-35/02 підтверджено, що комісією з
питань підтвердження стажу роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років позивачу зараховано
період роботи з 17.12.1982 року по 30.09.1983
року та з 01.11.1983 року по 21.08.1992 року до
стажу роботи який дає право пільгового
пенсійного забезпечення. Також
відмовлено у зарахуванні періоду
роботи позивача з 22.08.1992 року по 16.07.2001
року до стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії за Списком № 2, так
як відсутні відомості про проведення
атестації робочих місць.

Як встановлено із записів в трудовій
книжці, відомостей з архівної довідки
№ 01-14/48 від 13.03.2014 року в період з 1992
року по 2001 рік позивач працював на тій
самій посаді без зміни умов праці.

Як встановлено судом, трудова книжка
позивача заповнена відповідно до
положень внесення записів до трудових
книжок, у ній містяться усі необхідні
записи для підтвердження трудового
стажу позивача, не встановлено
неправильності чи неточності записів
про періоди роботи.

Відтак, наведені документи
підтверджують право позивача на
зарахування до пільгового стажу
спірного періоду роботи для
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Доводи відповідача про відсутність
підстав для призначення пільгової
пенсії позивачу в зв'язку з тим, що не
проводилась атестація робочого місця є
безпідставними.

Так, згідно з пунктом 4 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 442 від 01.08.1992 року (надалі - Порядок),
атестація робочих місць за умовами
праці проводиться в строки,
передбачені колективним договором, але
не рідше одного разу на 5 років. Основна
мета атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здоров'я й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Відповідно до змісту наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України „Про затвердження
Порядку застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах" № 383 від 18
листопада 2005 року, якщо атестацію
робочих місць проведено до 21 серпня
1997 року (впродовж 5 років після введення
в дію Порядку проведення атестації
робочих місць), до пільгового стажу
зараховується п'ятирічний період
роботи, що передує даті видання наказу
про атестацію, а також період впродовж 5
років після вперше проведеної
атестації. Якщо атестація вперше
проведена після 21 серпня 1997 року, в разі
підтвердження зазначеного права до
пільгового стажу зараховується
п'ятирічний період, що передує даті
видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не
проводилась чи за результатами
атестації, вперше проведеної після 21
серпня 1997 року, право не підтвердилось,
до пільгового стажу зараховується лише
період робіт із особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці на
даному підприємстві, в установі чи
організації до 21 серпня 1992 року
включно.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її не
проведення, так само як і відсутність
відомостей про її проведення, не може
позбавити громадян їх конституційного
права на соціальний захист щодо
вирішення питань надання пенсій.

Тому не виконання керівником
підприємства обов'язку щодо проведення
атестації або не своєчасне її
проведення не може бути підставою для
відмови включення періоду роботи до
пільгового стажу позивачу.

Таким чином з досліджених доказів
судом встановлено, що позивач досяг
55-річного віку, згідно записів в
трудовій книжці має загальний стаж
більше ніж 25 років, з них більше ніж 12
років і 6 місяців працював на посаді
змішувальника волокна, що віднесена до
Списку № 2, а тому має право на
призначення пенсії на пільгових
умовах.

У свою чергу, доводи відповідача не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, та повністю
спростовуються встановленими у справі
обставинами.

З огляду на викладене, наявні підстави
для задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України,
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів у межах суми
стягнення за один місяць. Тому
постанову в межах суми стягнення за
один місяць, слід допустити до
негайного виконання.

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору, відповідно до
ст. 94 КАС України, підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 158, 162, 163,
183-2, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду в м. Хмільнику та
Хмільницькому районі щодо відмови в
призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових
умовах, згідно з п. "б" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Хмільнику та
Хмільницькому районі призначити
ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах,
згідно з п. "б" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", з дня
звернення, тобто з 18.06.2014 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08
коп. (судового збору) з Державного
бюджету України.

Постанова підлягає негайному
виконанню в межах суми стягнення за
один місяць.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України
постанова може бути оскаржена протягом
10 днів з моменту отримання копії
постанови. Постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною. Постанова набирає законної
сили в порядку визначеному ст. 254 КАС
України.

Суддя: І. В. Олійник