Справа № 806/3092/14
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
Житомир справа № 806/3092/14

категорія 11.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участі секретаря Барібан А.І.,

за участі представників

позивача Демченко Т.Г.,

відповідача Смирнової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Малинському районі
Житомирської області до Відділу
Державної виконавчої служби
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області про
визнання неправомірним рішення та
скасування постанови від 12.05.2014 р.,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом та просить: визнати
неправомірним рішення державного
виконавця відділу ДВС Малинського
районного управління юстиції щодо
накладення штрафу в сумі 1360 грн за
невиконання рішення Малинського
районного суду від 04.10.2011 року;
скасувати постанову державного
виконавця відділу ДВС Малинського
районного управління юстиції щодо
накладення штрафу в сумі 1360 грн від
12.05.2014 року. В обгрунтування позову
посилається на те, що державним
виконавцем було винесено вказану
постанову про накладення штрафу за
повторне невиконання без поважних
причин рішення суду у відповідності до
ст.89 Закону України "Про виконавче
провадження". Однак це не відповідає
дійсним обставинам справи, оскільки
рішення суду, яким зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Малинському районі Житомирської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_3 пенсії, виконується у
межах повноважень, наданих управлінню
законодавством, 20.02.2013 року було
здійснено такий перерахунок, крім того,
судове рішення в частині виплати
перерахованої пенсії не може бути
виконане з поважних причин, а саме -
відсутність бюджетного фінансування
проведення виплат у розмірі,
визначеному судовим рішенням.
Враховуючи викладене, у державного
виконавця не було підстав для
винесення оспорюваної постанови та
накладення штрафу, а тому спір
необхідно вирішити в судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги з
підстав, зазначених у позові та
додатково пояснила, що рішення суду, з
урахуванням його апеляційного
оскарження, виконується у тому обсязі,
в якому встановлені граничні виплати
таких пенсій у відповідних Постановах
Кабінету Міністрів України № 745 від
06.07.2011 року та № 1210 від 23.11.2011 року та
згідно рішень Конституційного суду
України № 20-рп/2011 та № 3-рп/2012, ОСОБА_3
кожен місяць проводиться нарахування
пенсії відповідно до нормативних актів
у цій сфері.

Представник відповідача позовну заяву
не визнала та просила відмовити у
задоволенні позову. Пояснила, що
позивач всупереч Закону України "Про
виконавче провадження" не виконує
рішення суду, яким зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Малинському районі Житомирської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_3 пенсії за період з 09.03.2011
року без встановлення кінцевої дати. На
листи виконавчої служби, управлінням
було надано відповідь про перерахунок
лише за період з 09.02.2011 року по 22.07.2011
року, всупереч того, що рішення суду має
виконуватись без обмеження строком
виконання. За дане порушення
виконавчою службою вже було накладено
штраф, та оскільки на повторну вимогу
ДВС щодо проведення перерахунку та
виплати пенсії у відповідності з
рішенням суду таких дій управлінням
проведено не було, відповідно було
винесено постанову про накладення
штрафу на позивача у подвійному
розмірі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Малинського районного суду
Житомирської області від 04.10.2011 року по
справі № 2а/0614/8789/2011 визнано дії
Управління Пенсійного фонду України у
Малинському районі Житомирської
області щодо виплат ОСОБА_3 додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю та
державної пенсії як інваліду 1
категорії 2 групи інвалідності
внаслідок захворювання пов'язаного з
наслідками аварії на ЧАЕС, з порушенням
ст. ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", протиправними; зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у
Малинському районі зробити
перерахунок та виплату ОСОБА_3
недоплаченого щомісячного підвищення
до пенсії згідно ч. 4 ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
8-ми мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії,
передбаченої ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 09.02.2011 року по
08.08.2011 року з урахуванням проведених
виплат (а.с.9).

Ухвалою від 09.11.2011 року Малинський
районний суд Житомирської області
роз'яснив вказану постанову та
зазначив, що перерахунок слід
проводити з 09.02.2011 року по 22.07.2011 року
(а.с. 10).

Остаточно постановою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 27.08.2012 року змінено постанову
Малинського районного суду
Житомирської області від 04.10.2011 року та
виключено з резолютивної частини
рішення посилання на кінцеву дату
перерахунку пенсії (а.с. 11).

На виконання постанови, 21.01.2013 року було
видано виконавчий лист (а.с.23), 23.04.2013
року відкрито виконавче провадження №
37701178 та розпочато виконавчі дії.

В рамках таких дій державним
виконавцем було направлено
зобов'язання про виконання рішення
суду щодо перерахунку та виплати
пенсії за період з 09.02.2011 року постійно
та без встановлення будь-якого
обмеження кінцевим терміном або
строком, на який призначається пенсія,
на що ДВС було проінформовано листом
від 29.04.2013 року № 5834/02 про виконання
рішення лише за період з 09.02.2011 року по
22.07.2011 року (а.с.21).

Зважаючи на вказану інформацію, 25.06.2013
року державним виконавцем було
винесено першу постанову про
накладення штрафу на Управління
Пенсійного фонду України у Малинському
районі в сумі 680 грн за невиконання
рішення Малинського районного суду від
04.10.2011 року (а.с.19), яка постановою
Малинського районного суду від 26.12.2013
року (а.с.17-18) та ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 03.02.2014 року (а.с.7-8) визнана
правомірною та обов'язковою до
виконання.

В подальшому, з метою контролю стану
виконання рішення суду, державний
виконавець знову звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Малинському районі із зобов'язанням №
4363/3-22 від 06.05.2014 року, в якому зобов'язав
управління в триденний строк з дня його
отримання здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_3 недоплаченого
щомісячного підвищення до пенсії
згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
8-ми мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії,
передбаченої ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 09.02.2011 року
постійно та без встановлення
будь-якого обмеження кінцевим терміном
або строком, на який призначається
пенсія.

У відповідь листом від 07.05.2014 року №
4060/02 позивач повідомив про те, що сума
нарахованих коштів ОСОБА_3 становить
23102,60 грн та нарахування проведено на
квітень 2013 року, виплата нарахованих
коштів буде проводитись при
надходженні фінансування, перерахунок
по постанові Малинського районного
суду по справі № 2а/0614/8789/2011 виконано за
період з 09.02.2011 року по 22.07.2011 року.

Таким чином, як видно із попереднього
листа управління від 29.04.2013 року № 5834/02
та із даного листа від 07.05.2014 року №
4060/02, позивачем не було вжито жодних дій
щодо виконання належним чином рішення
Малинського районного суду з моменту
накладення першого штрафу (вказані
листи за змістом є ідентичними).

Відповідно до ч.2, ч.3 статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Прецедентним правом Європейського
суду з прав людини, яке є частиною
національного права, також встановлено
ряд догм щодо необхідності чіткого і
своєчасного виконання рішень суду.

Так, в справі "Жовнер проти України"
(Заява № 56848/00), Європейський Суд з прав
людини відзначив, "що право на судовий
розгляд, гарантоване статтею 6
(Конвенції про захист прав людини та
основних свобод - прим.суду), також
захищає і виконання остаточних та
обов'язкових судових рішень, які, у
країні яка поважає верховенство права,
не можуть залишатися невиконаними,
завдаючи шкоди одній із сторін (див.
рішення у справі "Горнсбі проти Греції"
(Hornsby c. Grece) від 19 березня 1997 року,
Збірник рішень 1997-II, с. 510-511, § 40; рішення
у справі "Бурдов проти Росії" (Bourdov c.
Russie), № 59498/00, § 34, від 7 травня 2002 року;
рішення у справі "Ясіун'єне проти Литви"
(Jasiuniene c. Lituanie), № 41510/98, § 27, від 6 березня
2003; та рішення по справі "Руйану проти
Румунії" (Ruianu c. Roumanie), № 34647/97, від 17
червня 2003 року). Крім того, Суд вважає,
що якщо можна допустити, що держави
втручаються у процедуру виконання
судового рішення, таке втручання у
результаті не може перешкоджати,
унеможливлювати чи надмірно
затягувати виконання, ні, тим більше,
нівелювати саму суть рішення".

В справі "Носаль проти України" (Заява N
18378/03) Європейський Суд з прав людини
встановив, що позитивне зобов'язання
держави за пунктом 1 статті 6 Конвенції
(995_004 ) полягає у організації системи
виконання рішень, ефективної як
теоретично, так і на практиці, і
здійснювати їх виконання необхідно без
необґрунтованих затримок.

Згідно статті 2 Закону України "Про
виконавче провадження", примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень, за приписами ч.1 ст.5
Закону України "Про виконавче
провадження", обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових
осіб, фізичних і юридичних осіб на
території України.

Статтею 89 вказаного Закону встановлено
відповідальність за невиконання
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, та зазначено, що у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від
сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

У разі повторного невиконання
рішення боржником без поважних
причин державний виконавець у тому ж
порядку накладає на нього штраф у
подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, судом встановлено, що
пенсія ОСОБА_3 відповідно до постанови
Малинського районного суду від 04.10.2011
року з урахуванням ухвали
Житомирського апеляційного
адміністративного суду по даній справі
від 03.02.2014 року, має обраховуватись з
09.02.2011 року без обмеження будь-якою
кінцевою датою.

Як пояснила в судовому засіданні
представник позивача, інших
документів, крім листа від 07.05.2014 року
№ 4060/02, які б підтверджували, що
управління дійсно виконує рішення суду
від 04.10.2011 року та перераховує з 23.07.2011
року по даний час пенсію у
відповідності до вимог рішення суду, до
виконавчої служби надано не було. Також
вона зазначила, що пенсія ОСОБА_3
сплачується кожен місяць однак у
відповідності і в межах виплат,
встановлених нормативними актами, а не
рішенням суду.

Також на запитання суду, представник
позивача підтвердила, що рішення було
виконано частково лише за період з
09.02.2011 року по 22.07 2011 року, нарахування ж
пенсії з 23.07.2011 року станом по даний час
відповідно до рішення суду від 04.10.2011
року не проводиться, оскільки це
суперечить Постановам КМУ та рішенням
Конституційного суду України.

Однак дане посилання суд не бере до
уваги, оскільки як національне
законодавство так і практика
Європейського суду, встановлює
обов'язковість виконання рішення суду
всіма органами державної влади
України. З огляду на вказане, будь-яке
втручання таких органів державної
влади у виконання рішення не може
перешкоджати чи унеможливлювати
реалізацію такого рішення суду на
практиці.

Враховуючи вказане, суд приходить до
висновку, що відповідач діяв в межах
повноважень, наданих йому
законодавством та керувався тією
інформацією, яка йому була надана в
ході виконавчого провадження щодо
стану виконання рішення суду.

Оскільки позивач вже притягався до
відповідальності вперше за
невиконання рішення суду від 04.10.2011
року, державним виконавцем було
правомірно винесено постанову за
повторне невиконання цього ж рішення
суду та накладено штраф у розмірі 1360
грн відповідно до вимог ч.2 ст.89 Закону
України "Про виконавче провадження".

З огляду на вищевикладене, суд вважає
необґрунтованими посилання позивача
на належне виконання рішення та
відсутність підстав для накладення
штрафу, а тому відмовляє у задоволенні
позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 21
липня 2014 р.