Справа № 826/6846/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2014 року № 826/6846/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Клименчук Н.М., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомКиївського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідівдоТовариства з обмеженою
відповідальністю «Пул Енд Беа
України»простягнення адміністративно
- господарських санкцій
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулось Київське міське
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (надалі - позивач) з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пул Енд Беа України»
(надалі - відповідач) в якому просить
стягнути адміністративно-господарські
санкції за невиконання нормативу по
створенню робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів за 2013
рік у розмірі 360526,90 грн. та пені за
порушення строків сплати зазначеної
суми санкцій в розмірі 2920,32грн., що
разом складає 363447,22грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, в силу вимог ст.19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»,
повинен був створити та
працевлаштувати відповідну кількість
інвалідів, однак відповідачем не
створено необхідну кількість робочих
місць для працевлаштування інвалідів,
у зв'язку з чим утворилась
заборгованість по сплаті
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу по створенню
робочих місць для працевлаштування
інвалідів та пені всього у розмірі
Відповідач проти позову заперечив,
зазначивши у письмових поясненнях, що
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Пул Енд Беа України»
виконано в 2013 році вимоги Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» щодо
працевлаштування інвалідів, тому
адміністративно-господарських санкцій
є безпідставною, оскільки протягом 2013
року відповідачем подавались звіти до
Київського міського центру зайнятості
з інформацією про наявність вакансій, у
тому числі для інвалідів, проте
громадяни з інвалідністю для
працевлаштування на підприємство не
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Суд встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта у справі,
так само, як і відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні
переходить до розгляду справи в
порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
Згідно звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
за формою №10-ПІ, затвердженої наказом
Мінпраці України від 10.02.2007 №42,
середньооблікова чисельність
працівників облікового складу
підприємства становила 143 особи.
Перевіркою встановлено, що відповідно
до ст.19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів на
підприємстві у 2013 році становить 5 осіб.
Згідно наданих підприємством списків
працюючих інвалідів середньооблікова
чисельність штатних працівників, яким
встановлена інвалідність становить 1
З огляду на викладене, позивачем
зроблено висновок, що відповідач не
виконав норматив робочих місць для
забезпечення та працевлаштування
інвалідів в повному обсязі.
Позивач вважає, що оскільки,
відповідачем не створено робочих місць
для інвалідів й відповідно не
працевлаштовано, то відповідно до ст.20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» у
відповідача утворилась заборгованість
за невиконання нормативу по створенню
робочих місць по працевлаштуванню
інвалідів у розмірі 363526,90 грн.
Даючи правову оцінку правовідносинам,
що виникли суд вважає за необхідне
Основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні, їх гарантії,
створення необхідних умов, які дають
можливість інвалідам вести
повноцінний спосіб життя згідно з
індивідуальними здібностями і
інтересами, відповідальність
підприємств, установ, організацій,
фізичних осіб, які використовують
найману працю за недотримання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів, умови
сплати адміністративно-господарських
санкцій визначені в Законі України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» №875-XII від 21.03.1991 (з
наступними змінами та доповненнями, в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон №
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України (частина третя).
Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, відповідачем на
виконання вимог ст. 18 Закону, наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України від 19.12.2005р. № 420 за
місцем реєстрації протягом 2013 року
подані до Шевченківського районного
центру зайнятості звіти про наявність
вакансій за формою №3-ПН станом на
18.01.2013, 25.02.2013, 03.04.2013, 30.04.2013, 31.05.2013, 27.06.2013,
31.07.2013, 30.08.2013, 30.09.2013, 31.10.2013, 28.11.2013, 27.12.2013.
Факт отримання даних звітів Київським
міським центром зайнятості
посвідчується штемпелями державної
служби зайнятості на звітах.
Однак, протягом 2013 року центром
зайнятості не було направлено
відповідної кількості інвалідів для
працевлаштування на заявлені
відповідачем вакантні посади.
Закон України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» ст.19
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
З матеріалів справи вбачається (звіт
фори №10-ПІ за 2013 рік) що відповідачем не
виконано нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів у 2013 році.
Згідно зі ст. 20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
ст.19 цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
Водночас ст.218 Господарського кодексу
України визначено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання
(частина перша); учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення (частина друга).
З огляду на те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Пул Енд
Беа Україна» щомісяця протягом 2013 року
подавались звіти за формою №3-ПН,
затвердженої наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
420 від 19.12.2005 «Про затвердження форм
звітності та інструкцій щодо їх
заповнення», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21.12.2005 за
зайнятості, суд вважає, що відповідачем
дотримано вимог ст.18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» щодо надання
державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів.
Таким чином, відсутній склад
правопорушення у сфері господарювання
щодо працевлаштування інвалідів у 2013
році, тому відсутня вина у відповідача
щодо невиконання нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів.
При цьому суд бере до уваги, що
відповідно до ч.1 ст.18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості, а також
відповідно до частини третьої ст.18-1
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
Державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань. Тобто, чинним
законодавством для відповідача не
встановлено обов'язку здійснювати
пошук інвалідів для працевлаштування.
Верховний Суд України вважає, що на
підприємства чинним законодавством не
покладено обов'язок здійснювати пошук
інвалідів. Якщо підприємство подавало
звіти за формою №3-ПН, цього достатньо
щоб вважати, що підприємство виконало
свої зобов'язання з працевлаштування
інвалідів в такому разі застосування
адміністративно-господарської санкції
згідно ст.20 Закону №875 неправомірно
(постанова ВСУ від 02.04.2013 по справі
№21-95а13 та постанова ВСУ від 16.04.2013 по
справі №21-81а13).
За наслідками розгляду даного спору,
суд дійшов висновку, що позивачем, як
суб'єктом владних повноважень не
доведено суду правомірність
застосування до відповідача
адміністративно-господарських санкцій
та пені, а відтак позов є
необгрунтованим та задоволенню не
Судові витрати, які підлягають
стягненню - відсутні.
Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
У задоволенні позову Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів відмовити у повному
Постанова набирає законної сили у
відповідності зі ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Н.М. Клименчук