Справа № 826/5947/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2014 року № 826/5947/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до третя
особаРеєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
Державного реєстратора ВДР речових
прав на нерухоме майно РС ГУЮ Малишева
М. С. ОСОБА_3провизнання дій
протиправними, скасування рішення
індексний номер 2056860 від 29.04.2013 та
зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до ОСОБА_3,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
Державного реєстратора ВДР речових
прав на нерухоме майно РС ГУЮ Малишева
М. С. про визнання дій протиправними,
скасування рішення індексний номер
2056860 від 29.04.2013 та зобов'язання вчинити
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.05.2014 позовну
заяву було залишено без руху та надано
позивачу строк для усунення недоліків
позовної заяви. У встановлений судом
строк ОСОБА_1 усунула недоліки позовної
заяви та визначила, що ОСОБА_3 має
виступати у справі в якості третьої
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що рішення індексний
номер 2056860 від 29.04.2013 було прийнято та на
його підстав було проведено державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку кадастровий номер ЗД
адресою АДРЕСА_1, з порушенням вимог
чинного законодавства, оскільки станом
на момент подання відповідної заяви за
якою було прийнято вказане рішення та
проведення державної реєстрації до
Єдиного державного реєстру заборон
вічуження об'єктів нерухомості було
внесено запис про накладення на
зазначену земельну ділянку обтяження у
вигляді арешту на підставі постанови
державного виконавця. Також позивач
посилалась на те, що державна
реєстрація права власності була
проведена за кадастровим номером без
Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов.
Представники відповідачів у судове
засідання 03.06.2014 не прибули, про причини
неприбуття суд не повідомили, про дату,
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.
Третя особа проти позовних вимог
заперечила, через канцелярію суду
надала письмові заперечення, в яких
просила відмовити у задоволенні
адміністративного позову у повному
обсязі. Свої заперечення проти позову
третя особа обґрунтовує тим, що під час
реєстрації права власності на земельну
ділянку кадастровий номер ЗД
адресою АДРЕСА_1 за неюне відбулось її
відчуження, а здійснювалась реєстрація
права власності, яке виникло 26.10.2007.
У судове засіданні 03.06.2014 представник
третьої особи не прибув.
У відповідності до частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, заслухавши у
судовому засіданні представника
позивача, ухвалив продовжити розгляд
справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача , суд, -
16.07.2012 старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 33406388, якою відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-6346 виданого 12.01.2013
Деснянським районним судом міста Києва
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 завданих збитків у розмірі
01.08.2012 старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження № 33406388,
якою накладено арешт на все майно, що
належить боржнику - ОСОБА_4 та складено
акт опису й арешту майна до якого
включено земельну ділянку АДРЕСА_1 яка
належить ОСОБА_4 площею 0,0611 га,
До Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна внесено
записи від 18.09.2012 за № 13007434 та від 04.10.2012
за № 13077846 про накладення обтіження -
арешт нерухомого майна на все нерухоме
майно власником якого є ОСОБА_4 на
підставі постанови про арешт боржника
та оголошення заборони на його
відчуження № 33406388 від 01.08.2012.
29.04.2013 ОСОБА_3 звернулася до
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві із заявою
про реєстрацію права власності форма
власності: приватна на земельну
ділянку площею 0,0611 га у межах, згідно з
планом, розташовану по АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки -
вказаної земельної ділянки - ведення
Державним реєстратором Малишевим
Максимом Сергійовичем Реєстраційної
служби Головного правління юстиції у м.
Києві на підставі вказаної заяви та
доданих до неї документів прийнято
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (з відкриттям розділу),
індексний номер 2056860 від 29.04.2013
реєстраційний номер об'єкту нерухомого
майна (земельної ділянки) 0.

Повідомленням від 26.06.2013 ОСОБА_3
повідомлено про те, що 29.04.2013 було
помилково проведено реєстрацію права
власності на земельну ділянку, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3, оскільки після проведення
реєстрації біло виявлено, що вказана
земельна ділянка знаходиться під
арештом, з огляду на що на даний час
дана реєстрація є недійсною.

Відповідно до акту про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу
від 17.07.2013 земельна ділянка площею 0,0611
га по АДРЕСА_1 кадастровий номер
:66:662:0003 цільове призначення
земельної ділянки: ведення
садівництва, з наявними поліпшеннями у
вигляді незавершеного будівництва
садового будинку та господарських
споруд, що належить ОСОБА_4 передана у
власність ОСОБА_1.

13.08.2013 на підставі рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
індексний номер 4937206 від 13.08.2013 до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно внесено запис № 2090696 про
реєстрацію права власності, форма
власності: приватна на земельну
ділянку площею 0,0611 га, яка знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер
:66:662:0003 цільове призначення
земельної ділянки: ведення садівництва
за ОСОБА_1.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.02.2014 у
справі №826/16073/13-а за позовом ОСОБА_3 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції м. Києва, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Малишева
Максима Сергійовича, третя особа
ОСОБА_1, про визнання неправомірними
дії, зобов'язання вчинити дії визнано
протиправними дії державного
реєстратора Малишева Максима
Сергійовича та Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
щодо визнання недійсною реєстрації
права власності на земельну ділянку у
садовому товаристві "Київський ЕВРЗ" по
АДРЕСА_1 (індексний номер 2056860 від 29
квітня 2013 р., реєстраційний номер
об'єкту нерухомого майна (земельної
ділянки) 0) за ОСОБА_3 та
встановлено факт того, що вчинення
відповідачами протиправних дій щодо
визнання недійсною державної
реєстрації права позивача на зазначену
земельну ділянку є достатнім для того,
щоб вважати дійсним запис від 29.04.2013 про
реєстрацію права власності на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

ОСОБА_1 вважаючи протиправними дії
державного реєстратора ВДР речових
прав на нерухоме майно РС ГУЮ Малишева
М. С. по державній реєстрації права
власності на земельну ділянку яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер :66:662:0003 за
ОСОБА_3 та вважаючи, що рішення
індексний номер 2056860 від 29.04.2013 підлягає
скасуванню звернулась з відповідним
позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, встановлено, що позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Отже, дія, бездіяльність та рішення
суб'єкта владних повноважень є такими,
що порушують права і свободи особи в
тому разі, якщо, по-перше, такі рішення
прийняті владним суб'єктом поза межами
визначеної законом компетенції, а
по-друге, оспорюванні рішення є
юридично значимими, тобто такими, що
мають безпосередній вплив на
суб'єктивні права та обов'язки особи
шляхом позбавлення можливості
реалізувати належне цій особі право
або шляхом покладення на цю особу
будь-якого обов'язку.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною першою статті 2 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, право власності на
земельну ділянку виникає з моменту
його державної реєстрації, яка є
офіційним визнанням і підтвердженням
державою факту виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно
шляхом внесення відповідного запису до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

З наявного в матеріалах справи витягу
№ 7870435 від 13.08.2013 вбачається, що 13.08.2013 на
підставі рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
індексний номер 4937206 від 13.08.2013 до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно внесено запис № 2090696 про
реєстрацію права власності, форма
власності: приватна на земельну
ділянку площею 0,0611 га, яка знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер
:66:662:0003 цільове призначення
земельної ділянки: ведення садівництва
за позивачем. Факт чинності
зазначеного запису станом на дату
звернення до суду та розгляду справи
судом сторонами не заперечується.

Таким чином, як на час розгляду справи
судом, так і на момент звернення
позивача з позовом до суду земельна
ділянка площею 0,0611 га, яка знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер
:66:662:0003 за реєстрована на праві
приватної вланості за позивачем.

Позивач у позовній заяві викладено
вимоги щодо визнання протиправною дії
Державного реєстратора Малишева М.С.
державної реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
по державній реєстрації прав на
земельну ділянку за ОСОБА_3 (з
відкриттям розділу), індексний номер
2056860 від 29.04.2013, реєстраційний номер
об'єкту нерухомого майна (земельної
ділянки) 0 та скасування рішення
державного реєстратора Малишева М.С.
державної реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
по державній реєстрації прав на
земельну ділянку за ОСОБА_3 (з
відкриттям розділу), індексний номер
2056860 від 29.04.2013, реєстраційний номер
об'єкту нерухомого майна (земельної
ділянки) 0.

Отже, позивачем заявлено позовні
вимоги щодо визнання протиправними дій
державного реєстратора та скасування
рішення по державній реєстрації прав
на земельну ділянку яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер
:66:662:0003, які були вчиненні та
відповідне рішення прийнято до
реєстрації за позивачем права
приватної власності на зазначену
земельну ділянку.

Доказів та обґрунтування на
підтвердження того, що дії Державного
реєстратора Малишева М.С. державної
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві по
державній реєстрації прав на земельну
ділянку за ОСОБА_3 (з відкриттям
розділу), індексний номер 2056860 від
29.04.2013, реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна (земельної ділянки)
0 та рішення по державній
реєстрації прав на земельну ділянку за
ОСОБА_3 (з відкриттям розділу),
індексний номер 2056860 від 29.04.2013,
реєстраційний номер об'єкту нерухомого
майна (земельної ділянки) 0 після
проведення за позивачем державної
реєстрації права власності на
зазначену земельну ділянку є юридично
значимими, тобто такими, що мають
безпосередній вплив на суб'єктивні
права та обов'язки позивача шляхом
позбавлення можливості реалізувати
належне їйправо або шляхом покладення
на неї будь-якого обов'язку позивачем
суду надано не було, як і не було
зазначено про причини неможливості їх
надання.

Судом з наявних в матеріалах справи
документів та пояснень наданих
позивачем зазначених фактів також
встановлено не було.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином у суду відсутні підстави
вважати, що після проведення за
позивачем державної реєстрації права
власності на зазначену земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер :66:662:0003
оскаржувані Державного реєстратора
Малишева М.С. державної реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві по державній реєстрації прав
на земельну ділянку за ОСОБА_3 (з
відкриттям розділу), індексний номер
2056860 від 29.04.2013, реєстраційний номер
об'єкту нерухомого майна (земельної
ділянки) 0 та рішення по
державній реєстрації прав на земельну
ділянку за ОСОБА_3 (з відкриттям
розділу), індексний номер 2056860 від
29.04.2013, реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна (земельної ділянки)
0 мають безпосередній вплив на
суб'єктивні права та обов'язки позивача
шляхом позбавлення можливості
реалізувати належне їй право або
шляхом покладення на неї будь-якого
обов'язку.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги щодо
щодо визнання протиправними дій
державного реєстратора та скасування
рішення по державній реєстрації прав
на земельну ділянку яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер
:66:662:0003 не спрямовані на захист та
відновлення порушених прав та
інтересів позивача, а отже не
підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Огурцов

Справа №826/5947/14