Справа № 2а/0470/9700/11
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 липня 2014 року м. Київ
В/800/3318/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого: Олексієнка М.М.,

суддів: Заїки М.М.,

Пасічник С.С.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

Штульмана І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 15
квітня 2014 року, постановленої за
результатами розгляду справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України про визнання
дій незаконними, скасування рішення,
поновлення на посаді, стягнення коштів,

в с т
а н о в и л а:

15 липня 2014 року ОСОБА_4 у порядку статті
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
звернулася з заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 15
квітня 2014 року у справі №К/800/2650/14 з
підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На обґрунтування заяви додала судове
рішення Вищого адміністративного суду
України від 29 травня 2012 року (справа
№К/9991/16857/11), в якому, на її думку, по
іншому ніж в оскаржуваній ухвалі
застосовано пункт 6 частини першої
статті 36 Кодексу законів про працю
України (далі - КЗпП).

Перевіривши наведені в заяві доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відмову в допуску справи до перегляду
Верховним Судом України з урахуванням
наступного.

Статтею 237 КАС України наведено перелік
підстав для подання сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, заяви про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
Верховним Судом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
цієї статті заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

При цьому, під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права розуміється,
зокрема, таке:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм.

Доводи, викладені в заяві про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України, не дають підстав вважати, що
судами касаційної інстанції у подібних
правовідносинах неоднаково
застосовані одні й ті самі норми
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

В ухвалі від 15.04.2014 року, яка є предметом
оскарження, касаційний суд прийшов до
висновку про законність звільнення
позивачки за пунктом 6 частини першої
статті 36 КЗпП України, оскільки вона, у
зв'язку із зміною істотних умов праці,
які мали місце в територіальному
управлінні Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області, двічі відмовилася від
продовження роботи.

В той же час в судовому рішенні від 29
травня 2012 року (справа №К/9991/16857/11),
касаційний суд не знайшов підстав
вважати, що у Державній екологічній
інспекції Азовського моря мали місце
зміни істотних умов праці, а отже
правових підстав, передбачених пунктом
6 частини першої статті 36 КЗпП України,
до припинення трудового договору у
відповідача не було.

Аналіз зазначених судових рішень дає
підстави вважати, що обставини,
встановлені у справі, яка є предметом
оскарження, не є подібними до обставин,
встановлених у справі, копію рішенні,
якого додано до заяви.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суду
касаційної інстанції не наведено
іншого, ніж у наданій для порівняння
судового рішення, тлумачення норм
матеріального права.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до перегляду
Верховним судом України справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження про визнання дій
незаконними, скасування рішення,
поновлення на посаді, стягнення коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

М.М. Заїка

С.С. Пасічник

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман