Справа № 813/7286/13-а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
Справа №
679/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Сеника Р.П.,

суддів:
Попко Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання
Саламаха О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року за позовом Малого приватного
підприємства «Богемія» про
зобов'язання до вчинення дій Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області, -

В С Т А Н О
В И В

У 2013 році мале приватне підприємство
"Богемія" звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області, в якому з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 20.12.2013 року просить
зобов'язати відповідача вилучити з
інформаційної системи "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України",
інформацію про результати перевірки
малого приватного підприємства
"Богемія", оформленої актом перевірки №
145/22-11/25543782 від 31.07.2013 року та зобов'язати
відповідача відновити в інформаційній
базі даних "Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України", детальну інформацію
щодо податкових зобов'язань з податку
на додану вартість та податкового
кредиту малого приватного
підприємства "Богемія", яка існувала до
оформлення акту перевірки № 145/22-11/25543782
від 31.07.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки акту № 145/22-11/25543782 від 31.07.2013
року, на думку позивача, не
відповідають дійсності, не ґрунтуються
на належних та допустимих доказах.
Відповідачем при складенні акту, у
якому зафіксовано оспорювані висновки,
не враховано первинної бухгалтерської
документації, що надавалися до
перевірки, а до уваги взято лише акти
перевірок контрагентів позивача ТзОВ
«БТК «Євробуд», ТзОВ «БК «АТР Груп»,
ТзОВ «Гарант Буд Сервіс», що складені
іншими податковими органами

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22.12.2013 р.
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області щодо
внесення змін до інформаційної бази
даних "Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" на підставі акту
перевірки № 145/22-11/25543782 від 31.07.2013 року
та зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Залізничному районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
відновити в інформаційній базі даних
"Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України", детальну інформацію щодо
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податкового кредиту
малого приватного підприємства
"Богемія", яка існувала до оформлення
акту перевірки № 145/22-11/25543782 від 31.07.2013
року. У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ДПІ у Залізничному
районі м. Львова подала апеляційну
скаргу, яку мотивує тим, що правовий
аналіз Порядку оформлення результатів
невиїздних документальних, виїздних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
10.08.2005 року № 327, складання акта за
результатами проведення перевірки
платника є службовою діяльністю
контролюючого органу на виконання
своїх посадових обов'язків із збирання
доказової інформації стосовно
вчинених платником порушень
податкової дисципліни. Правовий аналіз
дає підстави стверджувати, що як акт
перевірки, так і дії посадових осіб
контролюючого органу із проведенням
перевірки та складання акту не
створюють будь-яких правових наслідків
у вигляді виникнення, зміни чи
припинення прав платника податків. А
позовні вимоги у даному спорі є
вимогами про спростування висновків
контролюючого органу, викладених в
акті перевірки, та відображенню їх в
інформаційній системі. Просить
скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
20.12.2013 р. та прийняти нову, якою
відмовити в задоволені позовних вимог
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

ДПІ у Залізничному районі м. Львова у
період з 26.07.2013 року по 30.07.2013 року
проведено позапланову виїзну
перевірку, за результатами якої
складено акт № 145/22-11/25543782 від 31.07.2013
року про результати позапланової
виїзної перевірки МПП «Богемія»
(ЄДРПОУ - 25543782) з питань правомірності
формування у податковій декларації з
податку на додану вартість податкового
зобов'язання та податкового кредиту по
взаємовідносинах з ТзОВ «БТК «Євробуд»
(ЄДРПОУ - 33499358) за період з 01.07.2011 року по
30.11.2011 року, ТзОВ «БК «АТР Груп» (ЄДРПОУ -
37241554) за період з 01.08.2010 року по 31.03.2013
року, ТзОВ «Гарант Буд Сервіс» (ЄДРПОУ -
37635291) за період з 01.10.2011 року по 30.04.2012
року /Т.І., а.с.19-44/. Проведеною
перевіркою було встановлено порушення
п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), а саме: МПП
«Богемія» () завищено
податковий кредит по безтоварних
операціях проведених із ТзОВ «БТК
«Євробуд» (), ТзОВ «БК «АТР
Груп» (ЄДРПОУ - 37241554), ТзОВ «Гарант Буд
Сервіс» (ЄДРПОУ - 37635291) на загальну суму
ПДВ 161696,00 грн., що відображено МПП
«Богемія» в деклараціях з податку на
додану вартість за червень, липень,
серпень, вересень, жовтень, листопад,
грудень 2011 року, лютий 2012 року, а також
п. 44.1 ст. 44, п. 185.1. ст. 185, п. 188.1. ст. 188, п. 187.1
ст. 187 ПК України, п. 1.2, 2.7 Наказу
Міністерства фінансів України від
24.05.1995 року № 88, Наказу ДПА України від
25.01.2011 року № 41, в результаті чого
завищено суму податкового зобов'язань
з податку на додану вартість
проведених з ПП «ОПВ» операцій (), ТзОВ «ТП Тепломаркет» (), ДП «Тривад» (), ТзОВ
«Новітні енергетичні програми» (), ТзОВ «Техно модуль ультра»
(), ТзОВ «Колві євро терм»
(), ТзОВ «Теплотехніка плюс»
(), АТ ІЦ «Укргазтехніка»
(), ТзОВ «ВТФ «Західінтерм»
(), ТзОВНВП
«Львівенергокомфорт» (), ПП
«Теплосфера» (), ПП
«Теплосвіт» (), ТзОВ
«Гідросфера» (), ПП
«Теплобум» (34454999), ТзОВ «Агропром - М»
(), ТзОВ «СоларПолУкраїна»
(), ТзОВ РДЦ
«Новояворівськеенергопостач» (), ТзОВ «Комфорт - Сервіс Л» (), ТзОВ «ДМС-Сервіс» (),
СПД ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1), ПП
«Аеромакс-Монтаж» () на
загальну суму 175096,00 грн. по безтоварних
операціях, що відображено МПП
«Богемія» () в деклараціях з
податку на додану вартість за червень,
липень, серпень, вересень, жовтень,
листопад, грудень 2011 року, лютий 2012
року.

Вищенаведенні порушення полягають у не
підтвердженні позивачем господарських
операцій з ТзОВ «БТК «Євробуд», ТОВ «БК
АТР Груп" ТОВ "Гарант Буд Сервіс", а
складений за результатами перевірки
акт відповідачем внесено до
програмного продукту АІС «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» та проведено
відповідні коригування задекларованих
позивачем сум податкового кредиту з
податку на додану вартість та
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість.

Не погоджуючись із висновками, що
викладені в акті перевірки № 145/22-11/25543782
від 30.07.2010 року контролюючим органом,
позивач звернувся із позовом до суду.

До адміністративних судів згідно з ч. 2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно з п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 02.10.2012 р. № 2755-VI (далі - ПК
України), відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 20.1.1 ПК України
відповідачу надано право запрошувати
платників податків або їх
представників для перевірки
правильності нарахування та
своєчасності сплати податків та
зборів, дотримання вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Письмові
повідомлення про такі запрошення
надсилаються в порядку, встановленому
статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж
за 10 календарних днів до дня запрошення
рекомендованими листами, в яких
зазначаються підстави запрошення, дата
і час, на які запрошується платник
податків (представник платника
податків).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Відповідно до положень Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом
ДПА України № 984 від 22.12.2010 року, акт - це
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

За правилами п. 6.2 Порядку виявлені
порушення податкового та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, відображаються у
гривнях у розрізі податків та зборів з
розбивкою за роками та податковими
періодами у межах періоду, що
перевіряється. Виявлені порушення
валютного законодавства
відображаються у розрізі
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів).

Доказами в адміністративному
судочинстві відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС
України є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» при
кваліфікації правочину за статтею 228
Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

На думку колегії суддів слід зазначити,
що відповідач не звертався до суду із
позовом про визнання недійсними
договорів укладених позивачем з ТзОВ
«БТК «Євробуд», ТОВ «БК АТР Груп" ТОВ
"Гарант Буд Сервіс", і в акті перевірки
не зазначено, чи винесено
обвинувальний вирок щодо будь-якої з
осіб та чи притягнуто будь-яку з осіб
ТзОВ «БТК «Євробуд», ТОВ «БК АТР Груп"
ТОВ "Гарант Буд Сервіс" до кримінальної
відповідальності за злочини
передбачені ст. 205 та ст. 212
Кримінального кодексу України щодо
створення та господарської діяльності
ТзОВ «БТК «Євробуд», ТОВ «БК АТР Груп",
ТОВ "Гарант Буд Сервіс", а також в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази про визнання недійсним в
установленому порядку вищевказаних
договорів чи докази порушення
законодавства України в момент
складання наявних у позивача
податкових накладних.

Відповідно до листа ДПА України «Щодо
підстав для визнання договорів
нікчемними» від 29.09.2010 року № 20289/7/16-1617,
дані, наведені в декларації, повинні
відповідати даним бухгалтерського та
податкового обліку платника, отже,
аналіз реальності господарської
діяльності повинен здійснюватися на
підставі даних податкового,
бухгалтерського обліку платника
податків та відповідності їх дійсному
економічному змісту. Наявність же
розбіжностей між сумами податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість у розрізі
контрагентів не є самостійною
підставою для визнання правочинів
нікчемними.

Згідно постанов Верховного Суду
України від 9 вересня 2008 року в справі №
21-500во08, від 01.06. 2010 року та у справі №
21-573во10 Судова палата в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла висновку, що якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, то це спричиняє
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначені
обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Крім того, згідно з практикою
Європейського суду з прав людини у
справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ вдруге, а також
сплачувати пеню. Вказана правова
позиція викладена у Постанові
Верховного Суду України від 31 січня 2011
року у справі № 21-47а10.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Наведені законодавчі положення дають
підстави для висновку про те, що процес
зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

В акті перевірки відповідачем не
зазначено про виявлення розбіжностей у
податковій звітності позивача та його
контрагентів за перевірені податкові
періоди. Підставою для внесення
оспорюваної інформації до системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України стали висновки про
нікчемність правочинів, укладених
позивачем з контрагентами та,
відповідно, про недостовірність
сформованих за наслідками виконання
цих правочинів даних податкового
обліку.

У податковому праві визнається
критерій добросовісності платника,
який передбачає законність дій
платника у сфері податкових
правовідносин (у тому числі і щодо
формування даних податкового обліку),
доки це не спростовано у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Наведене також виключає
можливість застосування до платника
негативних правових наслідків
(зокрема, у вигляді вилучення з
електронної бази даних задекларованих
ним показників) до моменту
донарахування платникові податкового
зобов'язання в порядку ст. 54 ПК України
та його узгодження.

У матеріалах справи відсутні винесені
на підставі складеного за результатами
перевірки акта податкові-повідомлення
рішення про визначення позивачеві сум
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість.

В силу положень ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі. Якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Відповідач доводи позивача щодо
анулювання показників відповідної
податкової звітності позивача з
податку на додану вартість не
спростував та правомірність своїх дій
суду не довів.

Таким чином, позовна вимога про
зобов'язання ДПІ у Залізничному районі
м. Львова відновити в інформаційній
базі даних "Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" детальну інформацію
щодо податкових зобов'язань з ПДВ та
податкового кредиту МПП "Богемія", яка
існувала до оформлення акту перевірки
№ 145/22-11/25543782 від 31.07.2013 року про
результати позапланової виїзної
перевірки МПП «Богемія» (ЄДРПОУ - 25543782)
з питань правомірності формування у
податковій декларації з податку на
додану вартість податкового
зобов'язання та податкового кредиту по
взаємовідносинах з ТзОВ «БТК «Євробуд»
(ЄДРПОУ - 33499358) за період з 01.07.2011 року по
30.11.2011 року, ТзОВ «БК «АТР Груп» (ЄДРПОУ -
37241554) за період з 01.08.2010 року по 31.03.2013
року, ТзОВ «Гарант Буд Сервіс» (ЄДРПОУ -
37635291) за період з 01.10.2011 року по 30.04.2012
року, судом визнається обґрунтованою.

Разом з тим, із задоволенням такої
позовної вимоги, на переконання суду,
відпадає потреба у задоволенні
позовної вимоги про вилучення з
інформаційної бази даних детальної
інформації оформленої актом перевірки
МПП "Богемія" № 145/22-11/25543782 від 31.07.2013
року, оскільки таке вилучення повинно
бути здійснене автоматично і
нерозривно пов'язане з відновленням
такої інформації, а відновлення
детальної інформації без вилучення
тої, що внесена на підставі акту
перевірки не можливе. Таким чином,
задоволення позовної вимоги про
відновлення детальної інформації
виключає задоволення позовної вимоги
про вилучення інформації.

На думку колегії, суд першої інстанції
при розгляді справи правильно дійшов
висновку, що для належного та
достатнього захисту порушених прав
позивача, дії ДПІ у Залізничному районі
м. Львова, що полягають у внесенні змін
до інформаційної бази даних
"Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України" на підставі акту перевірки №
145/22-11/25543782 від 31.07.2013 року слід визнати
протиправними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч.З ст.160, ст.ст.195,196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів,

У Х
В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року у справі № 813/7286/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді:
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор