Справа № 527/1561/14-а
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/1561/14-а
провадження № 2-а/527/59/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2014 року Глобинський районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого судді - Левицької Т.В., при
секретарі - Папенко Л.І., розглянувши у
приміщенні Глобинського районного
суду справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Глобинському районі Полтавської
області про визнання протиправною
відмови в перерахунку пенсії та
зобов'язання провести нарахування та
виплату пенсії в належному розмірі,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Глобинському районі Полтавської
області про визнання неправомірної
відмови у здійсненні перерахунку та
виплати пенсії по інвалідності,
зобов'язання здійснити з 01.01.2014 року
перерахунок пенсії по інвалідності
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
вказуючи, що він є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС та має
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-
ї категорії та інвалідом 2- ї групи з
30.04.2009 року безстроково по
захворюванню, пов'язаному з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986 році, перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області як пенсіонер і отримує
державну та додаткову пенсії, виплата
яких передбачена ст. ст. 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ .

Згідно названого закону пенсія
інвалідам II групи не повинна бути
нижчою 8 мінімальних пенсій за віком, а
розмір додаткової пенсії інвалідам II
групи має становити 75% мінімальної
пенсії за віком.

В 2014 році ОСОБА_1 звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
перерахунок пенсії та приведення її у
відповідність з вимогами ст. ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», але отримав відмову,
згідно якої пенсія нарахована
відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011
року № 1210 та відповідає нормам чинного
законодавства.

Посилаючись на те, що розмір
призначених і виплачуваних йому з
01.01.2014 року пенсій не відповідає
розміру, передбаченому названим
законом, та на відмову відповідача
привести їх у відповідність з вимогами
закону, прохав суд визнати
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області в перерахунку йому пенсій по
інвалідності відповідно до вимог ст. 50,
ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-12 виходячи з
кратного розміру мінімальної пенсії за
віком встановленої законом на час
виплат; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області провести йому з 01.01.2014 року
перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності, як
інваліду 2-ї групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком на час
виплат, відповідно до вимог ч. 4 ст. 54, ст.
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12,
відповідні виплати провести з
врахуванням виплаченого; зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області провести йому з 01.01.2014 року
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
інваліду 2-ї групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
на час виплат , відповідно до вимог
ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12,
відповідні виплати провести з
врахуванням виплаченого.

До судового засідання позивач направив
до суду заяву про розгляд справи в його
відсутності, позовні вимоги підтримав
та просив задовольнити.

Представник відповідача - УПФ України
у Глобинському районі Полтавської
області до судового засідання направив
заяву про розгляд справи за їх
відсутності, позовні вимоги не визнав
та надав заперечення на позов, згідно
яких розрахунок пенсії особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи врегульовано постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року за № 1210 «Про
підвищення рівня захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
ккатастрофи».

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
віднесений до першої категорії як
особа, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим 07.06.1994 року Полтавською
обласною державною адміністрацією.

Позивачу з 30.04.2009 року встановлена 2
група інвалідності безстроково із
зазначенням причини інвалідності -
захворювання, пов'язане з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджено
довідкою МСЕК.

В 2014 році позивач звернувся з заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області з проханням перерахувати йому
пенсії (основну державну та додаткову)
відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком.

Листом від 23.06.2014 року № 142204-48
відповідач відмовив позивачу у
перерахунку зазначених пенсій,
посилаючись на відсутність підстав для
цього та правомірність здійснення
управлінням розрахунку.

Статтею 22 Конституції України
передбачено, що Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
відмінені. При прийнятті нових Законів
або внесенні змін до чинних Законів не
допускається звуження обсягу та об'єму
прав і свобод.

Частиною 1 статті 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках передбачених законом.

Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Відповідно до вимог ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ в усіх випадках
розмір пенсій для інвалідів другої
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим восьми мінімальних пенсій
за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ
групи призначається також щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 роз'яснень
викладених в постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України №4 від
16.03.2012 року «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
тимчасове зупинення дії закону чи
окремих його положень не припиняє
чинності закону; після закінчення
строку, на який зупинено їх дію, ця дія
поновлюється автоматично.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» повноваження
визначати розмір державної та
додаткової пенсії, передбаченої
статтями 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Кабінету
Міністрів України не делеговані,
розміри цієї пенсії, визначені
зазначеним Законом, не змінені,
зупинення дії статей 50 та 54 Закону не
передбачено.

Таким чином позивач має право на
отримання пенсії з 01.01.2014 року по 08.07.2014
року (по дату винесення рішення суду) у
розмірі не менше, ніж 8 мінімальних
пенсій за віком та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком по другій
групі інвалідності, що передбачено
ст.ст. 50, 54 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»

Згідно із чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», де зазначено, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд приходить до
висновку, що при визначенні розміру
пенсії позивачеві застосуванню
підлягають ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону №
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням визначення поняття
мінімального пенсії за віком частиною 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а не постанови Кабінету
Міністрів України. В зв'язку з
викладеним, суд не приймає до уваги
доводи відповідача, викладені у
письмових запереченнях, згідно яких
позивачу ОСОБА_1 виплата наведеної
пенсії здійснювалась правомірно та у
відповідності до норм чинного
законодавства, а саме відповідно до
постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року,
оскільки постанова КМУ являється
підзаконним актом, а тому суд для
вирішення даного спору застосовує
вимогу Закону №796, який має
пріоритетне значення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8
Конституції України передбачено, що в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод
( ч.3 ст. 22 Конституції України).

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
Закону України від 05.10.2006 р. № 231-У
встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Пенсійний фонд України діє на підставі
Положення «Про Пенсійний фонд України»
та здійснює свої повноваження на
підставі пункту 15 даного Положення
через створені в установленому порядку
його територіальні управління.
Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення про призначення
та перерахунок пенсії приймається
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів. Територіальним
управлінням Пенсійного фонду України
за місцем проживання позивача є
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області. Враховуючи вищевикладене, суд
вважає Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області належним
відповідачем по даній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що дії відповідача щодо виплати пенсій
позивачу (державної та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю) у розмірах, менших від восьми
мінімальних пенсій за віком, та 75%
мінімальної пенсії за віком є
неправомірними, оскільки не
відповідають вимогам частини 4 статті
54, ст. 50 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
державної пенсії та додаткової пенсії
ОСОБА_1 відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст.
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеного ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 01.01.2014 року по 08.07.2014
року по другій групі інвалідності, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Із змісту ст.ст.2, 6, 99 КАС України
вбачається, що суд розглядає справи про
захист прав, свобод чи інтересів осіб.
Кожна особа має право звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. Строк
звернення до суду починається з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення свої прав,
свобод чи інтересів, а тому вимога про
зобов'язання відповідача проводити
нарахування та виплату коштів в
подальшому є передчасною і задоволенню
не підлягає, оскільки законодавством
не передбачено можливості оскарження
дій, що не відбулися в часі.

Керуючись ст.ст. 8-12, 17-19, 21,70, 159, 160, 161-163
КАС України, ст.46 Конституції України,
ЗУ „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", ЗУ „Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ЗУ „Про державний
бюджет на 2014 рік" суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області у здійсненні перерахунку та
виплати пенсії ОСОБА_1 по інвалідності
в розмірах, передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54,
67 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виходячи з кратного розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат за
період з 01.01.2014 року по 08.07.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності
ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 08.07.2014 року по
другій групі інвалідності в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та з врахуванням ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
ОСОБА_1 з 01.01.2014 по 08.07.2014 року по другій
групі інвалідності в розмірі 75%
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ч.1 ст. 50, ст. 67 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та з врахуванням ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати, з урахуванням
фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Судові витрати у справі віднести за
рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Глобинський районний суд протягом
десяти днів з дня ї проголошення. У разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частин постанови, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ
Т. В. Левицька