Справа № 691/904/13-а (2а/691/41/13)
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 691/904/13-а (2а/691/41/13)
інстанції: Савенко О.М.
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Федотова І.В., Чаку Є.В.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Городищенскому районі Черкаської
області на Постанову Городищенського
районного суду Черкаської області від
16 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Городищенскому районі Черкаської
області про визнання незаконним
Рішення та зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Главою 6 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
особливості провадження окремих
категорій адміністративних справ.
Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка є імперативною нормою
встановлюється перелік
адміністративних справ щодо яких
обов'язково застосовується скорочене
провадження. Проте, частиною другою
цієї статті, передбачається можливість
розгляду в скороченому провадженні за
умови, що вимоги не стосуються прав,
свобод, інтересів та обов'язків третіх
осіб. Тобто, лише у випадку залучення до
участі у справі третіх осіб
адміністративна справа не може бути
розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративні
справи щодо яких застосовується
скорочене провадження, можуть бути
розглянуті не у скороченому
провадженні у випадку, передбаченому
частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу
з обов'язковим постановленням
відповідної ухвали.

При відкритті провадження в
адміністративних справах за позовними
вимогами, зазначеними у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суди першої
інстанції мають зазначати, що саме
скорочене провадження відкривається в
адміністративній справі, а постанови
суду першої інстанції за результатом
розгляду таких справ мають містити
виключно відомості, зазначені у
частині шостої цієї статті.

Тому, порушення судом першої інстанції
особливості провадження справи, а саме
розгляд її не у скороченому
провадженні, не є перешкодою для
апеляційного її розгляду в порядку
письмового провадження, в зв'язку з чим
і оскарження постанови суду першої
інстанції здійснюється в порядку,
передбаченому частинами
восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постановою Городищенського районного
суду Черкаської області від 16 жовтня 2013
року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, Постанову суду першої
інстанції в частині - скасувати та в цій
частині залишити адміністративний
позов без розгляду, в її резолютивній
частині - змінити з наступних підстав.

Як вбачається з Протоколу Управління
Пенсійного фонду України в
Городищенському районі від 08.06.2006 року
№2424, копія якого наявна в матеріалах
справи (а.с.18), Позивачу зараховано 19
років 8 місяців 25 днів до стажу
прокурора в зв'язку з чим, нараховано
пенсію за вислугу років у розмірі 90% від
суми його місячної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників органів
прокуратури» №505 від 31.05.2012 року,
підвищено посадові оклади працівників
прокуратури.

Відповідно до частини сімнадцятої
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»
від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон
№1789-ХІІ), призначені працівникам
прокуратури пенсії перераховуються у
зв'язку з підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії.

Позивач звернувся до Відповідача із
відповідною Заявою до якої додано
відповідну Довідку Прокуратури
Черкаської області від 09.08.2012 року №18-266
(вих. №12), відповідно до якої, він вийшов
на пенсію з посади старшого помічника
прокурора району і його заробіток для
нарахування пенсії за вислугою років
станом на 16 червня 2012 року складає 4588,20
грн.

Як вбачається з Розпорядження
Управління Пенсійного фонду України в
Городищенському районі від 18.10.2012 року
№132579, копія якого наявна в матеріалах
справи (а.с.19), Позивачу здійснено
розрахунок пенсії (із заробітку) станом
на 01.07.2012 року та встановлено її у
розмірі 80% від суми його місячної
заробітної плати.

Відповідно до частини першої ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» від
05.11.1991 року №1789-ХІІ, в редакції станом
на день встановлення Позивачу пенсії,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України №8 від 13.06.2007 року, визначено,
зокрема, що відповідно до статей 8 та 22
Конституції України не підлягають
застосуванню судами закони та інші
нормативно-правові акти, якими
скасовуються конституційні права і
свободи людини та громадянина, а також
нові закони, які звужують зміст та
обсяг встановлених Конституцією
України і чинними законами прав і
свобод.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про визнання
незаконним Рішення Відповідача про
перерахунок пенсії Позивачу у розмірі
80% від суми місячного заробітку. Таким
чином, різниця між фактично отриманою
та нарахованою пенсією Позивача
складає 458,82 грн. за місяць (4588,20 х 90%-4588,20
х 80%).

Проте, відповідно до частини другої ст.
99 Кодексу адміністративного
судочинства України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач просить задовольнити його
позовні вимоги з 01.07.2012 року по 01.06.2013
року, а як вбачається з відбитку
штемпеля вхідної документації суду
першої інстанції, позовну заяву подано
12 червня 2013 року, тобто, з частковим
пропущенням строку звернення до
адміністративного суду.

Відповідно до частини першої ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Питання щодо наявності підстав
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними судом першої інстанції не
розглядалось, а як вбачається з
адміністративного позову, Позивачем
зазначених підстав не наведено, в
зв'язку з чим, позовні вимоги з 01.07.2012
року по 12.12.2012 року залишаються без
розгляду.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 201
Кодексу адміністративного судочинства
України, підставами для зміни
постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Судом першої інстанції стягнуто 6882, 30
грн. суми різниці між фактично
отриманої та належної до сплати суми
пенсії за період з 01.07.2012 року по 01.10.2013
року, тоді, як підлягає стягненню 4425, 88
грн. (458,82 х 9 (повних місяців) + 296,50
(458,82грн.:31дн. х19днів грудня + 458,82
грн.:30дн.х1 день червня). Крім того,
колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
стягнення з Відповідача зазначеної
суми, оскільки він є лише розпорядником
бюджетних коштів в межах відповідних
бюджетних асигнувань, а тому Постанова
Городищенського районного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2013 року
в її резолютивній частині змінюється.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 183-2, 197, 198, 201, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Городищенскому районі Черкаської
області задовольнити частково,
Постанову Городищенського районного
суду Черкаської області від 16 жовтня 2013
року в частині задоволення позовних
вимог за період з 01.07.2012 року по 12.12.2012
року скасувати та в цій частині
адміністративний позов залишити без
розгляду.

Постанову Городищенського районного
суду Черкаської області від 16 жовтня 2013
року в її резолютивній частині змінити
та викласти її четвертий абзац в
наступній редакції: «Зобовязати
Управління пенсійного фонду України в
Городищенському районі черкаської
області () виплатити
ОСОБА_2 (індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 4425 грн.
88 коп., як різницю між фактично
отриманої та належної до сплати суми
пенсії.».

В іншій частині Постанову
Городищенського районного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Федотов І.В.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя

Бабенко К.А

Судді:

Федотов І.В.

Чаку Є.В.