Справа № К/9991/13692/12-С
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/13692/12

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,секретаря судового
засідання Загородньої М. О.,

за участю: прокурора - Клюге Л. М.,

представника позивача - Кравчука Р. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємства "Антей-2009" на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 травня 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 лютого 2012
року у справі за позовом Приватного
підприємства "Антей-2009" до Черкаської
обласної державної адміністрації,
треті особи: Черкаське обласне
управління лісового та мисливського
господарства, Державне підприємство
"Золотоніське лісове господарство", за
участю прокуратури Черкаської області,
про скасування розпорядження,

встановив:

11 квітня 2011 року Приватне підприємство
"Антей-2009" звернулося до Черкаської
обласної державної адміністрації з
позовом про скасування розпорядження
голови Черкаської обласної державної
адміністрації № 102 від 21 травня 2010 року
у частині відміни пп. 1.1 п. 1, пп. 2, 3
розпорядження № 61 від 20 березня 2010 року
щодо виділення у приватне
довгострокове тимчасове користування
(без вилучення) Приватному
підприємству «Антей-2009» лісової
ділянки, площею 1,7 га, яка знаходиться в
постійному користуванні державного
підприємства «Золотоніське лісове
господарство», в адміністративних
межах Ліплявської сільської ради
Канівського району, за межами
населених пунктів, для використання в
культурно - оздоровчих цілях, терміном
на 49 років.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 травня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 лютого 2012
року, в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з цими рішеннями, ПП
"Антей-2009" звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі.

В запереченнях на касаційну скаргу
Черкаська обласна державна
адміністрація просила залишити її без
задоволення, а оскаржувані рішення -
без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
прокурора, представника позивача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
частково.

Судами встановлено, що першим
заступником голови Черкаської
обласної державної адміністрації
Гаманом П. І. видано розпорядження «Про
виділення в довгострокове тимчасове
користування лісових ділянок» від 20
березня 2010 року № 61, яким, в тому числі,
Приватному підприємству «Антей-2009»
виділено у платне довгострокове
тимчасове користування (без вилучення),
терміном на 49 років, лісову ділянку,
площею 1,7 га (захисні смуги лісів вздовж
річок, навколо озер, водоймищ та інше),
яка знаходиться у постійному
користуванні державного підприємства
«Золотоніське лісове господарство», в
адміністративних межах Ліплянської
сільської ради Канівського району, за
межами населених пунктів, для
використання в культурно-оздоровчих
цілях.

Згідно договору про інвестиції від 26
березня 2010 року Державним
підприємством «Золотоніське лісове
господарство» виділено земельну
ділянку ПП «Антей-2009» у довгострокове
тимчасове користування, загальною
площею 1,7 га, для забезпечення
оздоровчих і захисних властивостей
лісів, створення сприятливих умов для
охорони, захисту і відтворення типових
та унікальних природних комплексів і
об'єктів, рідкісних і таких, що
перебувають під загрозою зникнення
видів тваринного і рослинного світу,
сприяє формуванню екологічної мережі.

27 березня 2010 року між Державним
підприємством «Золотоніське лісове
господарство» та Приватним
підприємством «Антей-2009» укладено
договір та складено акт
прийому-передачі від 07 квітня 2010 року в
довгострокове тимчасове користування
лісову ділянку, розташовану в
адміністративних межах Ліплянської
сільської ради Канівського району
Черкаської області за межами населених
пунктів, для використання лісової
ділянки в культурно-оздоровчих цілях,
загальною площею 1,7 га, терміном на 49
років, з оплатою за користування
земельною ділянкою у сумі 410 грн.00 коп.
за 1 га за рік на рахунок Ліплянської
сільської ради Канівського району
Черкаської області на підставі
розпорядження Черкаської обласної
державної адміністрації № 61 від 20
березня 2010 року.

Прокурором Черкаської області 14 травня
2010 року внесено протест № 07/11-2197-10, в
якому вимагалося відмінити
розпорядження «Про виділення в
довгострокове тимчасове користування
лісових ділянок» № 61 від 20 березня 2010
року.

Розпорядженням голови Черкаської
обласної державної адміністрації «Про
відміну окремих розпоряджень
облдержадміністрації» № 102 від 21
травня 2010 року протест прокурора
Черкаської області № 07/11-2197-10 від 14
травня 2010 року задоволено та відмінено,
серед інших, розпорядження № 61 від 20
березня 2010 року.

Не погоджуючись із розпорядженням № 102
від 21 травня 2010 року, ПП «Антей-2009»
звернулося до суду з даним позовом про
його скасування.

Київський апеляційний
адміністративний суд, залишаючи без
змін рішення суду першої інстанції про
відмову в задоволені позову, виходив з
того, що оскаржуване рішення є
законним, а тому вимога позивача про
його скасування не підлягає
задоволенню. Разом з цим суд першої
інстанції зазанчив, що позивач
пропустив шестимісячний строк
звернення до суду відповідно до статей
99, 100 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно зі статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини третьої статті 43
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» розпорядження голови
державної адміністрації, що суперечать
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Такі правові висновки Верховного Суду
України викладені в постанові від 05
березня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Севастопольської міської
державної адміністрації (далі -МДА),
третя особа - Закрите акціонерне
товариство "С. Перовської", про визнання
протиправним та скасування
розпорядження.

Отже спірне рішення Черкаської
районної державної адміністрації є
незаконним.

Однак згідно із п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то, чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Згідно із ч.ч. 1 і 2 ст. 99 КАС України (в
редакції від 30 липня 2010 року)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Дану норму суд коментує так, що строком
звернення до суду є строк, у межах якого
особа, яка має право на позов, повинна
звернутися до адміністративного суду
для захисту своїх прав у
публічно-правових відносинах. Початок
перебігу такого строку суд пов'язує з
обставинами - коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропуску цих строків
встановлені статтею 100 КАС, відповідно
до якої адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала. Позовна
заява може бути залишена без розгляду
як на стадії вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Між тим, відмовляючи в задоволені
позову, суди, відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України не з'ясували
наявність/відсутність підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до суду поважними, з огляду
на наявні матеріали справи, оскільки
аналіз наведеної вище редакції дає
підстави вважати, що суд має можливість
самостійно, на свій розсуд, застосувати
наслідки пропуску строку звернення до
суду. При цьому, поважними можуть бути
такі підстави, за яких особа не могла б
вчинити процесуальну дію в строк,
визначений законом.

Таким чином суди першої та апеляційної
інстанцій не дали оцінку позовним
вимогам в аспекті порушення строків
звернення до адміністративного суду.

Враховуючи викладене, справа підлягає
направленню до суду першої інстанції
на новий розгляд для вирішення питання
пропуску строку звернення до
адміністративного суду, а за наявності
такого пропуску - причини його
поважності.

При цьому, відповідно до частини 2
статті 5 КАС України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Тобто, якщо при новому розгляді справи
суд прийде до висновку про пропуск
позивачем строку звернення до суду та
відсутність підстав для його
поновлення, то позов відповідно до
статті 100 КАС України залишається без
розгляду.

Доводи позивача відносно того, що на
момент прийняття відповідачем
спірного рішення державної
адміністрації стаття 100 КАС України
передбачала річний строк звернення до
суду, і на момент його звернення цей
строк не сплив, тому стверджувати про
пропуск ним строку не можна, є
помилковими.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ПП "Антей-2009"
задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 травня 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 лютого 2012
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: