Справа № 806/2025/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"22" липня 2014 р.
Справа № 806/2025/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митницї Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "05" червня
2014 р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Житомирський
маслозавод" до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Житомирський маслозавод" звернулось
до суду з позовом, в якому просить
визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості від 12.03.2014 року №101060000/2014/300170/2,
від 12.03.2014 року №101060000/2014/300174/2, від 13.03.2014
року №101060000/2014/300177/2, від 14.03.2014 року
№101060000/2014/300180/2, від 14.03.2014 року
№101060000/2014/300183/2, від 14.03.2014 року
№101060000/2014/300181/2.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 05.06.2014 року
позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів:

- від 12.03.2014 року №101060000/2014/300170/2; від
12.03.2014 року №01060000/2014/300174/2; від 13.03.2014
року №101060000/2014/300177/2; від 14.03.2014 року
№101060000/2014/300180/2; від 14.03.2014 року
№101060000/2014/300183/2; від 14.03.2014 року
№101060000/2014/300181/2.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства " Житомирський маслозавод"
сплачений судовий збір в розмірі в сумі
1096 грн. 20 коп..

Не погоджуючись з вищеприйнятим
рішенням, Житомирська митниця
Міністерства доходів і зборів України
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову - про
відмову у задоволенні позову. В
апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального,
процесуального права та неповне
з'ясування обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
20.12.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Житомирський маслозавод"
(Покупець) та Спілкою з обмеженою
відповідальністю "OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP.
Z.o.o", Польща (Продавець), укладено
зовнішньоекономічний контракт на
поставку товару №2012-12.

Відповідно до п.1.1. даного контракту
продавець зобов'язався за плату
окремими партіями поставити і передати
у власність Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти від Продавця і
оплатити заморожені продукти
харчування (овочі, овочеві суміші,
гриби, фрукти, ягоди, напівфабрикати).

Згідно п.1.2. контракту асортимент та
ціна одиниці Товару узгоджуються
сторонами і вказуються в Генеральній
специфікації (а.с.29-30), яка є невід'ємною
частиною даного контракту.

Умови поставки товару FCA - склад
Продавця, що знаходиться у м. Сємятиче,
Польща, згідно ІНКОТЕРМС 2010, відповідно
до п.3.1 Контракту.

Відповідно до п.5.2. контракту, оплата
вартості кожної чергової партії товару
проводиться Покупцем протягом 45
(сорока п'яти) календарних днів, з дати
завантаження, на підставі
фактури-специфікації Продавця.

З матеріалів справи вбачається, що між
Публічним акціонерним товариством
"Житомирський маслозавод" (Замовник) та
Приватним підприємством "В і Є
Транслогістик" (Виконавець) укладено
договір про надання послуг по
декларуванню та митному оформленню
товарів №14/18/01-11 від 18.01.2011 року (а.с.37-40).

Відповідно до вищевказаного договору
подано відповідачу до митного
оформлення митні декларації:
№101060000/2014/003031, МД №101060000/2014/003037, МД №
101000000/2014/003060, МД №101060000/2014/003094, МД
№101060000/2014/003156, МД №101060000/2014/003161.

Статтею 49 Митного кодексу України
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 ст.52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Статтею 57 МК України встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно вказаних МД позивачем ввезено
на територію України заморожені
продукти харчування. Одночасно з
зазначеними деклараціями подано
необхідні документи на підтвердження
митної вартості товару. При
коригуванні митної вартості товарів
Житомирська митниця використала
резервний метод. Застосування
резервного методу при коригуванні
митної вартості товарів, згідно
вказаних вантажно-митних декларацій,
призвело у подальшому до надмірного
перерахування підприємством до
бюджету податку на додану вартість та
мита, що на думку позивача, є
протиправним, оскільки підприємством
на вимогу митного органу у визначені
законодавством строки надано всі
підтверджуючі документи, а тому
висновки відповідача щодо ненадання
належних документів на підтвердження
заявленої митної вартості товарів не
ґрунтуються на фактичних обставинах
справи.

Встановлено, що митна вартість товарів
згідно зазначених ВМД, визначена
позивачем за ціною господарської
операції, вчиненої у відповідності до
вимог зовнішньоекономічного контракту
від 20.12.2012 р. № 2012-12, тобто за основним
методом.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у зазначених деклараціях
митної вартості товарів позивачем
подано митному органу -
зовнішньоекономічний контракт № 2012-12
від 20.12.2012 р.;додаток № 2 від 29.10.2013року
до контракту № 2012-12 від 20.12.2012 р.;
договір про надання послуг митного
брокера №14/18/01-11 від 18.01.2011 року;

- міжнародні автомобільні накладні (CMR)
№283829 від 10.03.2014; №283830 від 10.03.2014; №283831
від 12.03.2014; №275692 від 12.03.2014; №275687 від
12.03.2014; №275664 від 12.03.2014 року; виписка з
бухгалтерської документації від 20.02.2014
року; рахунки-фактури про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору про
транспортно-експедиційні послуги №241
від 12.03.2014; №240 від 12.03.2014; №234 від 13.03.2014;
№24 від 12.03.2014; №23 від 12.03.2014; №25 від
12.03.2014 року; рахунки-фактури (інвойси) №
Е 1403020 від 10.03.2014; №Е 1403019 від 10.03.2014; №Е
1403022 від 12.03.2014; №Е 1403030 від 12.03.2014; №Е
1403029 від 12.03.2014; №Е 1403028 від 12.03.2014 року;
пакувальні листи №б/н від 10.03.2014; №б/н
від 12.03.2014 року; генеральну
специфікацію до контракту №б/н від
01.02.2014 року; висновок про вартісні
характеристики товару № 588 від 11.02.2014
року року; договори про перевезення № 4,
№12 від 01.10.2013 року; інформацію про
позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) № 2730 від
10.03.2014; № 2730 від 12.03.2014 року; інформацію
про позитивні результати здійснення
фітосанітарного контролю товару
(наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) №2730 від
10.03.2014; №2730 від 12.03.2014 року; інформацію
про позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару (для
товарів і транспортних засобів, що не
підлягають екологічному контролю) №2730
від 10.03.2014; №2730 від 12.03.2014 року;
сертифікати про походження товару;
довідки про нестрахування вантажу №б/н
від 12.03.2014; №б/н від 13.03.2014 року;
сертифікати продукту від 10.03.2014 року,
11.03.2014 року, 12.03.2014 року; копії митних
декларацій країни відправлення
№14PL311050Е0007419 від 10.03.2014 р; №14PL311050Е0007400
від 10.03.2014 р.; №14PL311050Е0007609 від 12.03.2014 р.;
№14PL311050Е0009163 від 12.03.2014р.; №14PL311050Е0007716
від 12.03.2014р.; №14PL311050Е0007708 від 12.03.2014 р..

Крім того, посадовими особами
Житомирської митниці під час
здійснення митного контролю товарів
згідно зазначених митних декларацій у
позивача витребувані додаткові
документи на підтвердження заявленої
митної вартості товарів, а саме:
каталоги, специфікації виробника
товару.

Частиною третьою статті 54 Митного
кодексу України визначено, що за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми Житомирською
митницею Міндоходів, прийняті рішень
про коригування митної вартості
товарів від 12.03.2014 р. №101060000/2014/300170/2;
(а.с.57-54), від 12.03.2014 р. №101060000/2014/300174/2
(а.с.73-74), від 13.03.2014 р. №101060000/2014/300177/2
(а.с.90-91), від 14.03.2014 р. №101060000/2014/300180/2
(а.с111-112), від 14.03.2014 р. №101060000/2014/300183/2
(а.с.133-136), від 14.03.2014 р. №101060000/2014/300181/2
(а.с.153-154).

Згідно зазначених рішень
контролюючого органу митну вартість
визначено за резервним методом, яка
ґрунтується на раніше визнаних митними
органами митних вартостях на основі МД
у з урахуванням опису товарів тощо.
Джерело інформації: інформація цінової
бази ЄАІС Міндоходів щодо товарів,
митне оформлення яких вже здійснено.
Митна вартість не може бути визначена
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операцій), оскільки документи,
зазначені у ч.3 ст.53 МКУ містять
розбіжності, а саме:
фактури-специфікації, договір №2012-12
від 20.12.2012 року, додаткова угода №2 до
договору підписані різними особами, а
також в зв'язку з неподанням
декларантом на письмову вимогу
митного органу додаткових документів,
що підтверджують заявлену митну
вартість товару.

Коригування митної вартості стало
підставою для видання карток відмови у
прийнятті митних декларацій, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення: №101000000/2013/00194
від 12.03.2014 р(а.с.58), №101000000/2013/00196 від
12.03.2014 р (а.с.75), №101000000/2013/00199 від 13.03.2014 р.
(а.с.92), № 101000000/2013/00202 від 14.03.2014 р (а.с.113),
№101000000/2013/00204 від 14.03.2014 р (а.с.137),
№101000000/2013/00205 від 14.03.2014 р. (а.с.155).

Відповідно до ч.7 ст. 55 Митного кодексу
України, у випадку незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товар

З матеріалів справи вбачається та
представником позивача підтверджено,
що в межах терміну гарантійних
зобов'язань позивач звернувся до
Житомирської митниці із заявами: від
27.03.2014 р. за №869 (а.с.62-63), від 27.03.2014 р. за
№870 (а.с.80-81), від 27.03.2014 р. за №871 (а.с.97-98),
від 27.03.2014 р. за №872 (а.с.120-121), від 27.03.2014
р. за №874 (а.с.144-145), від 27.03.2014 р. за №873
(а.с.159-160) про подання додаткових
документів та відомостей для
підтвердження заявленої митної
вартості та скасування спірних рішень
про коригування митної вартості
товару.

В якості додаткових документів, які
підтверджують заявлену декларантом
митну вартість товару, митному органу
надано: копію прайс-листа "OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o" від 01.02.2014 року, оскільки
каталоги виробника відсутні та надано
пояснення щодо неспівпадіння підписів
на фактурах-спеціфікаціях та на
контракті №2012-12 від 20.12.2012 року, а саме
що фактура-специфікація підписана
уповноваженим представником
постачальника Katarzyna Gumieniak та скріплена
печаткою підприємства постачальника, а
контракт №2012-12 від 20.12.2012 року та
додаткова угода №2 від 29.10.2013 року
підписані директором підприємства
постачальника Bogdan Krynsky, та це не може
вплинути на визначення числового
значення митної вартості.

Таким чином, відомості, наведені в
прайс-листах фірми виробника товару, не
мають імперативного характеру, а отже
можуть прийматися митним органом лише
як джерело додаткової інформації. Крім
того, суд зазначає, що позивачем на
вимогу митного органу в якості
додаткових документів надавались
прайс-листи "OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o" від
01.02.2014 року (а.с.35-36).

За результатами розгляду поданих
позивачем додаткових документів та
пояснень Житомирською митницею листом
від 01.04.2014 року за №9/2/9/1804 (а.с.47-49)
відмовлено у визнанні заявленої
позивачем митної вартості товарів за
ціною господарської операції.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
ст.ст.59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до ст.62 цього Кодексу, або
вартість товарів, обчислена відповідно
до ст.63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених ст.64 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
на момент здійснення митного
оформлення, так і протягом дії
гарантійних зобов'язань позивачем до
митного органу були надані всі
необхідні документи для підтвердження
визначення митної вартості за першим
методом (за ціною контракту).

Судом не було встановлено обставин,
щодо існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці щодо вартості
імпортованого товару, а під час
здійснення консультації з позивачем,
було достатньо інформації з наданих
декларантом документів, за якою митний
орган міг застосувати метод визначення
митної вартості за ціною договору.

Статтею 318 Митного кодексу України,
встановлено, що митний контроль має
передбачати виконання митними
органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 р. № 3018-VІ «Про
внесення змін до Закону України «Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур», якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Так, у відповідності до положень ч.3 ст.53
МК України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті
(документи, що підтверджують митну
вартість), містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи.

В силу ч.5 ст.53 МК України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Проте, як встановлено судом першої та
не заперечувалося представником
відповідача при розгляді справи в суді
першої інстанції, позивачем було
надано до митного оформлення усі
необхідні документи передбачені
частинами 1 та 2 ст.53 Митного кодексу
України.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відповідачу були надані всі наявні у
позивача документи, які об'єктивно
підтверджували заявлену ним митну
вартість товару.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку, що Житомирською митницею не
доведена неможливість застосування
основного методу визначення митної
вартості - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), тому здійснене ним
коригування митної вартості за
резервним методом, є протиправним.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 05
червня 2014 року винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "05" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "22" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано: (рек. з пов.
про вруч.)

1- в справу:

2 - позивачу Публічне акціонерне
товариство "Житомирський маслозавод"
вул. Івана Гонти,4,м.Житомир,10019

3- відповідачу Житомирська митниця
Міністерства доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

- ,