Справа № 807/908/13-а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.
№
876/357/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ужгородському районі
Закарпатської області на ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року про відмову у задоволенні заяви
про заміну сторони виконавчого
провадження у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

26.03.2013 Управління Пенсійного фонду
України в Ужгородському районі
Закарпатської області (далі - УПФ)
звернулось до суду із позовною заявою в
якій, з урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, просило стягнути з ФОП
ОСОБА_1 заборгованість із єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 3572,42
грн.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19.04.2013 у
справі № 807/908/13-а заявлений позов
задоволено.

Вказане рішення суду першої інстанції
набрало законної сили, у зв'язку із чим
22.07.2013 УПФ було отримано виконавчий
лист за яким 22.08.2013 державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження.

31.10.2013 УПФ звернулося до суду першої
інстанції із заявою про заміну сторони
виконавчого провадження на
Ужгородську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області (далі - ОДПІ).

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013 у
задоволенні вказаної заяви відмовлено.

УПФ не погодилось із цією ухвалою та
оскаржило її в апеляційному порядку,
покликаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та постановити нове рішення, яким його
заяву про заміну сторони виконавчого
провадження задовольнити.

Враховуючи відсутність клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю, на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд справи проведено у
порядку письмового провадження.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення заяви про заміну сторони
виконавчого провадження, оскільки УПФ
є діючим органом на користь якого
ухвалено судове рішення, а ОДПІ не
являється його правонаступником, що
свідчить про відсутність підстав
передбачених ст. 264 КАС України для
заміни сторони виконавчого
провадження.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та є вірними, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 22.08.2013 державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження № 39444336 зі стягнення з ФОП
ОСОБА_1 заборгованості по єдиному
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, стягувачем за
яким є УПФ.

Згідно ч. 1 ст. 264 КАС України, - у разі
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження за поданням державного
виконавця або за заявою
заінтересованої особи суд може
замінити сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Вказані положення повністю
кореспондуються із ч. 5 ст. 8 Закону
України «Про виконавче провадження»
відповідно до якої, у разі вибуття
однієї із сторін державний виконавець
з власної ініціативи або за заявою
сторони, а також сама заінтересована
сторона мають право звернутися до суду
із заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Враховуючи наведені вище норми,
апеляційний суд погоджується із
висновком суду першої інстанції, що під
час виконавчого провадження заміна
сторони виконавчого провадження є
фактично аналогом інституту
процесуального правонаступництва,
встановленого ст. 55 КАС України, яка
визначає процесуальні наслідки
переходу прав і обов`язків від однієї
особи до іншої у відносинах, щодо яких
виник спір.

Слід зазначити, що УПФ не виключено з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
відомостей щодо знаходження
управління в стані припинення суду
також не надано, а відтак, відсутні
підстави вважати ОДПІ універсальним
правонаступником УПФ.

Щодо посилання апелянта на сингулярне
правонаступництво в частині
адміністрування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне вказати
наступне.

Під формами публічного
адміністрування розуміють зовнішнє
вираження (зовнішнє оформлення)
діяльності суб'єкта публічної
адміністрації щодо реалізації своїх
функцій у межах встановленої
компетенції.

11.08.2013 набрав чинності Закон України
від 04.07.2013 №406-VII «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи» (далі - Закон №406-VII), за яким
органи Пенсійного фонду України
передають функції з адміністрування
єдиного соціального внеску до органів
Міністерства доходів і зборів.

З урахуванням положень п. 3 Прикінцевих
положень цього Закону, заходи
адміністрування органами доходів і
зборів здійснюються не раніше дня
набрання чинності Законом України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи», тобто
11.08.2013.

Також, вказаним пунктом чітко
передбачено, що органи Пенсійного
фонду України продовжують
адмініструвати єдиний внесок у частині
завершення процедур такого
адміністрування.

Тобто, органи Пенсійного фонду повинні
закінчити усі наявні станом на 11.08.2013
процедури адміністрування єдиного
внеску, у тому числі, стягнення за
виконавчими документами.

Більше того, п. 5 Прикінцевих положень
Закону №406-VII визначено спеціальний
механізм перерахування на відповідні
рахунки органів доходів і зборів сум
єдиного внеску які надійшли на рахунки
територіальних органів Пенсійного
фонду України під час здійснення ними
процедур завершення адміністрування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
додатково підтверджує відсутність
підстав для задоволення поданої УПФ
заяви.

Суд апеляційної інстанції вважає
безпідставними також доводи УПФ про
передачу даних карток особових
рахунків платників єдиного внеску як
на підставу для здійснення заміни
сторони виконавчого провадження,
оскільки в разі надходження коштів із
сплати єдиного внеску на рахунки УПФ
такий зобов'язаний надати органам
доходів і зборів копії виписок про
надходження таких коштів, що буде
підставою для здійснення ними обліку в
картках особових рахунків платників
єдиного внеску (п. 5 Прикінцевих
положень Закону №406-VII).

Відтак, слід погодитись із висновком
суду першої інстанції щодо
безпідставності заявленого УПФ
клопотання про заміну сторони
виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні заяви про заміну сторони
виконавчого провадження, правильно і
повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому підстав для
скасування оскаржуваної ухвали, суд
апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області - залишити без задоволення, а
ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року про відмову у задоволенні заяви
про заміну сторони виконавчого
провадження у справі № 807/908/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін