Справа № 2а-4839/10/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року м.
Київ К/9991/13612/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м.Харкова

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.09.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.01.2011

у справі №2а-4839/10/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Даймир авто"

до Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м.Харкова

про скасування рішення про
застосування штрафних санкцій , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.09.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.01.2011,
позов задоволено частково. Скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
м.Харкова про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 03.03.2010 № в
частині 18220 грн.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про відмову в позові повністю, з
підстав невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Працівниками ДПА у Харківській області
проведена планова перевірка за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій Товариства з
обмеженою відповідальністю "Даймир
авто", розташованого за адресою:
м.Харків, пр.Гагаріна, зупинка
«вул.Кірова», за результатами якої
складено акт №016546 від 13.02.2010.

За висновками акта перевірки позивачем
порушено вимоги п.12, 13 ст.3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (далі - Закон 265/95-ВР), п. 2.6
Положення про порядок ведення касових
операцій в національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637 Про затвердження
Положення про порядок ведення касових
операцій в національній валюті в
Україні» , а саме:

- невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
суми коштів, яка зазначена в денному
звіті РРО у сумі 312 грн. 00 коп.;

- ведення з порушенням встановленого
порядку обліку товарів за місцем
реалізації товару на суму 9110 грн.;

- не оприбуткування готівкових коштів у
розмірі 303 грн. в КОРО Р/1 за 12.02.2010.

На підставі акта перевірки,
відповідачем прийнято наступні
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій:

- № від 03.03.2010, яким позивачу
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у сумі 1515 грн. за не
оприбуткування готівки в касу
підприємства.

- № від 03.03.2010, яким позивачу
нараховано розмір штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 19780 грн., з
яких: 1560 грн. за порушення вимог п.13 ст.3
Закону 265/95-ВР, та 18220 грн. за порушення
вимог п.12 ст.3 Закону 265/95-ВР
(відсутності накладних на товар за
місцем реалізації).

Застосування штрафних санкцій за
рішенням № від 03.03.2010 в сумі 1515
грн. та в сумі 1560 грн. за рішенням
№ від 03.03.2010 визнано судами
попередніх інстанцій обґрунтованим, в
цій частині судові рішення не
оскаржуються.

Спірним є рішення відповідача №
від 03.03.2010 про визначення штрафних
санкцій в сумі 18220 грн. за порушення п.12
ст.3 Закону №265/95-ВР.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається позивач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Пунктом 12 ст. 3 Закону 265/95-ВР визначено,
що суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані вести
в установленому законодавством
порядку облік товарних запасів на
складах та/або за місцем їх реалізації,
здійснювати продаж лише тих товарів, що
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до статті 21 названого
Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

У розглядуваному випадку суди
встановили, що облік товарів, які
перебували у позивача на реалізації,
здійснювався на підставі належним
чином оформлених накладних, податкових
накладних та інших первинних
документів бухгалтерського обліку, що
були надані позивачем у ході розгляду
справи.

Відсутність цих документів на час
перевірки у торгових павільйонах
обумовлена зберіганням первинних
документів у бухгалтерії підприємства
за юридичною адресою, що знаходиться
поза межами місця реалізації товарів.

Такі дії позивача відповідають змісту
частини сьомої ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», якою визначено
обов'язок підприємства забезпечувати
належне зберігання первинних
документів і регістрів
бухгалтерського обліку протягом
встановленого строку, а також пункту 6.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, згідно з яким первинні
документи та облікові регістри, що
пройшли обробку, бухгалтерські звіти і
баланси до передачі їх до архіву
підприємства, установи повинні
зберігатися в бухгалтерії у
спеціальних приміщеннях або зачинених
шафах під відповідальність осіб,
уповноважених головним бухгалтером.

Оскільки, на момент виникнення спірних
правовідносин питання ведення обліку
товарних запасів на складах та/або за
місцем реалізації законодавством не
урегульовано, надані позивачем
накладні на внутрішнє переміщення
товару можуть бути визнані достатніми
доказами належного ведення обліку
товарів.

За таких обставин суди дійшли
об'єктивного висновку, що податковим
органом було безпідставно
кваліфіковано відсутність первинних
документів у місці фактичної
реалізації товарів як порушення
позивачем вимог п.12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішили справу у відповідності з
нормами матеріального права та
постановили обґрунтоване рішення, що
повно відображає обставини, які мають
значення для справи. Висновки судів про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх скасування, з
мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
м.Харкова відхилити, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 21.09.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.01.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун