Справа № 2а-14331/09/0370
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року м.
Київ К/9991/19374/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Карася О.В.
(головуючого), Сіроша М.В., Шипуліної
Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Виробничо-комерційної фірми "Віта-Авто"
у формі товариства з обмеженою
відповідальністю на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011 по
справі № 2а-14331/09/0370 (20029/09/9104)

за позовом Виробничо-комерційної
фірми "Віта-Авто" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю

до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції

про визнання нечинним
рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство звернулось до суду із
позовною заявою до Державної
податкової інспекції про визнання
нечинним рішення від 23.12.2008 № ,
яким до позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 247 823,09 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 12.09.2008 позов
задоволено частково, рішення від 23.12.2008
№ скасовано в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 79 139,19 грн., у задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Рішення обґрунтовано висновком про те,
що застосування до позивача одночасно
двох санкцій, а саме тимчасове
зупинення зовнішньоекономічної
діяльності та нарахування пені, є
безпідставним.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011
рішення суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі з тих
підстав, що одночасне застосування
штрафу за порушення за порушення
позивачем строків розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності та
тимчасове зупинення
зовнішньоекономічної діяльності є
правомірним та не суперечить чинному
законодавству України.

Не погодившись із судовим рішенням,
позивач до Вищого адміністративного
суду України подав касаційну скаргу, де
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене судове рішення
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи касаційні вимоги,
Товариство посилається на те, що
фактичне порушення Закону України "Про
застосування розрахунків в іноземній
валюті" по іноземним контрактам
допущено не ним, а його контрагентами.
Також позивач зазначає, що оскільки до
нього вже було застосовано санкцію у
вигляді тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності, то
відповідно визначення штрафу є
безпідставним.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Державною
податковою інспекцією проведена
планова документальна перевірка
Товариства з питань дотримання вимог
податкового та валютного
законодавства за період з 01.04.2007 по
30.06.2008, за підсумками якої складено акт
від 17.11.2008 №1243.

У ході вказаної перевірки працівниками
Державної податкової інспекції було
встановлено порушення Товариством ст. 1
Закону України від 23.09.1994 № 185/94 "Про
застосування розрахунків в іноземній
валюті" щодо термінів по розрахунках за
контрактами від 17.01.208 №03/08, від 17.12.2007 №
45Б/М та від 01.02.2008 № 29Б/М/08, що були
укладені з іноземними контрагентами.

На підставі акта перевірки Державна
податкова інспекція прийняла
оспорюване рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Так, відповідно до ст.1 Закону України №
185/94-ВР від 23.09.1994 "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" виручка резидентів у іноземній
валюті підлягає зарахуванню на їх
валютні рахунки в уповноважених банках
у строки виплати заборгованостей,
зазначені в контрактах, але не пізніше
180 календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності.

А, відповідно до ст. 2 Закону № 185/94-ВР
при імпорті на умовах відстрочення
поставки відстрочення поставки не
повинне перевищувати 180 календарних
днів із моменту здійснення авансового
платежу або виставляння векселя на
користь постачальника продукції, що
імпортується.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону N 185/94-ВР
порушення резидентами термінів,
передбачених статтями 1 і 2 цього
Закону, тягне за собою стягнення пені
за кожний день прострочення у розмірі
0,3 відсотка від суми неодержаної
виручки (митної вартості
недопоставленої продукції) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що фактично по іноземним
контрактам від 17.01.208 №03/08, від 17.12.2007 №
45Б/М та від 01.02.2008 №29Б/М/08 були допущені
порушення термінів розрахунків, що
також не заперечується і позивачем.

Відповідно до ст. 37 Закону України від
16.04.1991 № 959-XII "Про зовнішньоекономічну
діяльність" за порушення цього або
пов'язаних з ним законів України до
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності або іноземних суб'єктів
господарської діяльності може бути
застосовано спеціальні санкції у
вигляді тимчасового зупинення
зовнішньоекономічної діяльності.

Пеня, передбачена ст. 4 Закону № 185/94-ВР
за порушення термінів розрахунків у
сфері зовнішньоекономічної діяльності
за своєю суттю є
адміністративно-господарською
санкцією, яка за визначенням ч. 1 ст. 238
Господарського кодексу України може
бути застосована до суб'єктів
господарювання уповноваженими
органами державної влади або органами
місцевого самоврядування за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності як заходи
організаційно-правового або майнового
характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідації його
наслідків.

А відповідно до ст. 241 Господарського
кодексу України
адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності, який може
застосовуватися у визначених законом
випадках одночасно і з іншими
адміністративно-господарськими
санкціями.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що застосування
до позивача двох адміністративно -
господарських санкцій (тимчасове
зупинення зовнішньоекономічної
діяльності та адміністративного -
господарського штрафу (пені)), за
порушення термінів розрахунків по
іноземним контрактам, є цілком
правомірним та узгоджується з нормами
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

З огляду на зазначене рішення від 23.12.2008
№ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 247 823,09 грн. є
законним та обґрунтованим.

За таких обставин судове рішення
апеляційної інстанцій відповідає
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу
Виробничо-комерційної фірми "Віта-Авто"
у формі товариства з обмеженою
відповідальністю відхилити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011 по
справі № 2а-14331/09/0370 (20029/09/9104) залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
М.В. Сірош

Т.М. Шипуліна