Справа № 810/862/14-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/862/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Спиридонова
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника відповідача -
Пащенко В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Василькові та
Васильківському районі Київської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Васильківському
районі Київської області про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Управління Пенсійного фонду України в
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області звернулося до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Васильківському
районі Київської області про стягнення
витрат на виплату пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та допомоги
на поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, що
отримувала таку пенсію, за період з
вересня 2013 року по грудень 2013 року в
загальній сумі 1598,68 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу в якій, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
відповідно до актів щомісячних звірок
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та відповідних таблиць
розбіжностей за вересень, жовтень,
листопад та грудень 2013 року,
розбіжності виникли по відшкодуванню
основних пенсій, щомісячній державній
адресній допомозі, сумі витрат з
виплати і доставки пенсій в загальній
сумі 1353,68 грн., а також з суми допомоги
на поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, що
отримувала таку пенсію, в розмірі 245,00
грн.

Проте, відповідачем вказані кошти
а добровільному порядку повернуті не
були в зв'язку з чим позивач звернувся
до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що розбіжності при
складанні актів звірок або питання
щодо включення сум пенсій сплачених
органами Пенсійного фонду України та
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
можуть бути вирішені лише центральними
органами - Пенсійним фондом України та
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Проте, колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, яка спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV) у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; одноразову
допомогу в разі стійкої втрати
професійної працездатності або смерті
потерпілого; щомісяця грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Статтею 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є
такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття. Відносини, що виникають за
зазначеними у частині першій цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими відповідно до цих Основ
(стаття 4 Основ у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин).

Згідно з пунктом 4 статті 25 Основ
за страхуванням від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Таким чином, пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону № 1105-XIV,
яка визначає перелік соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Тобто, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР), підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Враховуючи викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги про стягнення з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Васильківському
районі Київської області витрат на
виплату пенсій по інвалідності
громадянам України, які отримали
каліцтво на території держав СНД у сумі
1353,68 грн., є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів вважає
помилковою позицію суду першої
інстанції стосовно того, що
розбіжності при складанні актів звірок
або питання щодо включення сум пенсій
сплачених органами Пенсійного фонду
України та відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення можуть бути
вирішені лише центральними органами -
Пенсійним фондом України та Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, з огляду на
наступне.

Положення пункту 4 Порядку
відшкодування витрат, якими
передбачено, зокрема, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному Фонду
України виплачену останнім суму
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, не можуть бути підставою
для відмови у задоволенні позову,
оскільки встановлене вказаним
Порядком правило здійснення
розрахунків на централізованому рівні
розраховано на відсутність спору.
Водночас, вимога позивача про
стягнення суми заборгованості
повністю кореспондується з
положеннями п. 4 ч. 2 ст. 162 КАСУ,
відповідно до якого суд може прийняти
постанову про стягнення з відповідача
коштів.

Наведене узгоджується із
позицією Вищого адміністративного
суду України, зокрема викладеною в його
постановах від 13 грудня 2012 року по
справі № К/9991/46301/12, від 29 листопада 2012
року по справі №К-28729/10.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків від 04.03.2003р. № 5-4/4, не
врегульовує спірних відносин, що
виникли між Фондами. (постанови ВСУ від
20.07.2007 р. справи №№ 21-1087во06 та 21-897во06 та
інші)

У випадку відсутності згоди Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України на включення
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності, до актів звірки
розрахунків, вимоги про відшкодування
таких сум вирішуються в судовому
порядку в судах адміністративної
юрисдикції, шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум.

Аналогічна правова позиція
викладена в постанові Вищого
адміністративного суду від 03.10.2012 р.
№К/9991/6970/11.

Крім того, статтею 16 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
організовує та забезпечує виконання
рішень правління Фонду, робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є,
зокрема, її відділення в районах і
містах обласного значення. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Згідно з пунктом 7 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року № 384/2011 (чинного на час
виникнення спірних відносин) ПФУ
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

З огляду на викладене вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
та основними завданнями виконавчої
дирекції Фонду, визначеними розділами
2, 3 Положення про виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженого постановою правління
Фонду від 20 квітня 2001 року № 15.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
17 червня 2014 року, від 4 червня 2013 року у
справі № 21-150а13, від 21 травня 2013 року у
справі № 21-129а13.

Даючи оцінку доводам позивача та
висновкам суду першої інстанції щодо
відмови у стягненні з відповідача
витрат на допомогу на поховання,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 статті 34
Закону № 1105-XIV у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної правової
норми прийнято постанову Кабінету
Міністрів України від 11.07.2001 року №826
«Про затвердження Порядку проведення
витрат на поховання у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання» в п. 2 якої закріплено, що
витрати на поховання провадяться у
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, перелік яких визначено
Кабінетом Міністрів України.

Отже, допомога на поховання
відшкодовується Фондом тільки у
випадку, якщо смерть настала за
наслідками нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що підтверджується
висновком спеціальних медичних
закладів.

Проте, ані під час розгляду справи
судом першої інстанції, ані суду
апеляційної інстанції, позивачем не
надано доказів на підтвердження
настання смерті особи, допомога на
поховання якої є предметом розгляду у
справі, за наслідками нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Враховуючи наведене, висновок
суду першої інстанції, що позовні
вимоги про стягнення витрат на виплату
та доставку допомоги на поховання на
загальну суму 245 грн. не підлягають
задоволенню також є обґрунтованим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не в повній мірі відповідає
нормам матеріального права, доводи
апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим є підстави
для її часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області - задовольнити
частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року - скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог управління
Пенсійного фонду України в м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області про стягнення з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Васильківському
районі Київської області на користь
управління Пенсійного фонду України у
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області витрати на
виплату пенсій у сумі 1 353 грн. 68 коп. та
ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги управління Пенсійного фонду
України в м. Василькові та
Васильківському районі Київської
області в цій частині - задовольнити.

В іншій частині постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Постанову в повному тексті
виготовлено 22.07.2014 року.

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.