Справа № 822/2331/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2331/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К., при секретаріДехтярук В.В. , за
участі: представника позивача
представника відповідачаМолявчик О.В.,
Кота А.М.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить скасувати
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області від 23 травня 2014 року про
накладення штрафу ВП № 41845153.

В обгрунтування позовних вимог вказує,
що оскаржуваною постановою на позивача
накладено штраф в розмірі 680 грн., за
невиконання рішення суду в частині
виплати перерахованої пенсії.

Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області на даний час не забезпечене
відповідними коштами, нарахована сума
буде виплачена при відповідному
фінансуванні. Відповідачем не
враховано, що накладення штрафу може
бути здійснене за невиконання рішення
без поважних причин, в даному ж випадку
відсутність фінансування унеможливлює
виконання рішення суду щодо виплати
коштів.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю та пояснила суду, що обставини
підтверджуючі позовні вимоги
викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав
повністю, та просив суд в задоволенні
позовних вимог відмовити, оскільки
штраф накладено в зв'язку з
невиконанням рішення суду без поважних
причин, а відсутність коштів не є
поважною причиною для невиконання
рішення суду.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справ, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на
примусовому виконанні у відділі
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області перебуває виконавчий лист
№2а-1503/10, виданий 22.02.2013 року Полонським
районним судом, яким зобов'язано
управління пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області здійснити перерахунок пенсії з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком, з розміру, встановленого
частиною 1 статті 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", та здійснити вказані
виплати ОСОБА_5 за період з 03 березня по
02 вересня 2010 року з врахуванням
проведених виплат.

23.05.2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
прийнято постанову ВП №41845153 про
накладення штрафу за невиконання
рішення суду в розмірі 680 грн. При цьому
у постанові державним виконавцем
зазначено, що рішення суду боржником
виконано частково в частині
перерахування пенсії, проте не
здійснено виплати зазначеного
перерахунку.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
№606-XIV (далі - Закон №606-XIV) державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону
№606-XIV у виконавчому документі
зазначається, зокрема, резолютивна
частина рішення.

Фактичне виконання рішення означає
його виконання згідно з виконавчим
документом; в свою чергу, виконавчий
документ має містити вимогу
(зобов'язання) до боржника згідно
резолютивної частини рішення.

Виконавчий лист №2а-1503/10 містить
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Полонському районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок пенсії з підвищенням її на
30% мінімальної пенсії за віком, такий
перерахунок ним здійснено, що не
заперечується та підтверджується
представником відповідача. Однак, на
думку відповідача, яка знайшла
відображення й в оскаржуваній
постанові, пенсійним фондом не
здійснено виплати зазначеного
перерахунку, тому рішення в частині
виплати перерахованої пенсії
боржником не виконано.

Суд не погоджується з такими доводами
відповідача, оскільки резолютивна
частина постанови не містить
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Полонському районі
Хмельницької області щодо виплати
коштів, таким чином, обов'язок щодо
виплати відповідних коштів згідно
рішення суду є припущенням
відповідача.

Суд звертає увагу на те, що згідно з
частиною 1 статті 170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту; відповідно до частини 1 статті
263 КАС України за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення, державний виконавець може
звернутися до адміністративного суду
першої інстанції, незалежно від того,
суд якої інстанції видав виконавчий
лист, що видав виконавчий лист, із
поданням зміну чи встановлення способу
і порядку виконання судового рішення.

Відповідач не був позбавлений права
звернутись до суду із заявою про
роз'яснення рішення, у випадку, якщо
його резолютивна частина є
незрозумілою.

При цьому в судовому засіданні
встановлено, та у запереченні
відповідача вказано, що державний
виконавець звертався до суду із заявою
про зміну способу та порядку виконання
постанови від 31 січня 2010 року. В
задоволенні заяви державного
виконавця Полонським районним судом
відмовлено.

Тому суд робить висновок, що виконавчим
документом не передбачено обов'язку
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі щодо виплати
коштів, а встановлення такого обов'язку
призведе до зміни змісту резолютивної
частини судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 89 Закону
№606-XIV у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Таким чином, державним виконавцем може
бути винесено постанову про накладення
штрафу виключно у разі невиконання
боржником судового рішення без
поважних причин.

Проте суд вважає, що в межах спірного
виконавчого провадження відбулось
фактичне повне виконання рішення
згідно з виконавчим документом.

Зазначені обставини не були враховані
відповідачем при прийнятті постанови
від 23 травня 2014 року про накладення
штрафу ВП № 41845153.

Що стосується доводів позивача про
відсутність відповідних коштів та
проведення виплат при наявності
фінансування, суд зазначає наступне.

Так, згідно статті 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Згідно з частиною 1 статті 23 Бюджетного
кодексу України № 2456-VI будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення,
якщо інше не передбачено законом про
Державний бюджет України.

Відповідно до частини 1 статті 48 даного
Кодексу розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами.

Грошові кошти у вигляді перерахованої
пенсії, які належать ОСОБА_5, не є
власністю позивача, не знаходяться на
його рахунках. Виплата зазначених
коштів можлива лише за наявності
відповідного бюджетного призначення
за рахунок Державного бюджету, отже
невиплата коштів не залежала від волі
та можливостей позивача.

При цьому позивач не позбавлений
обов'язку щодо виплати перерахованих
коштів, однак, враховуючи те, що
рішенням суду та, відповідно,
виконавчим документом не було
передбачено такого обов'язку,
відповідачем передчасно та без
врахування вказаних обставин винесено
постанову про накладення штрафу за
невиконання рішення суду.

З огляду на зазначене суд вважає, що
підстави, якими відповідач керувався
при винесенні постанови про накладення
штрафу від 23.05.2014 року, є такими, що
підлягають скасуванню.

Виходячи з викладеного, суд
приходить до висновку, що хоча дії
відповідача по накладенню штрафу на
позивача відповідають вимогам Закону
України «Про виконавче провадження»,
постанову про накладення штрафу
необхідно скасувати в зв'язку з
відсутністю коштів для виконання
рішення суду.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 158-163,167 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову від 23.05.2014
року ВП № 41845153 державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Хмельницької області про накладення
штрафу на управління Пенсійного фонду
України в Полонському районі
Хмельницької області в сумі 680 грн.

В повному обсязі постанова суду буде
виготовлена 24.06.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24
червня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський