Справа № 813/4238/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/4238/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року № 813/4238/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Гойна Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області до ПП «Онікс» про накладення арешту на кошти, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області до ПП «Онікс» про накладення арешту на кошти. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача наявна заборгованість перед бюджетом, яка є узгодженою та не сплачена у термін, встановлений Податковим кодексом України. Оскільки у відповідача недостатньо майна для погашення боргу, то є підстави для звернення до суду в порядку пп.20.1.33 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Позивач в судове засідання не з’явився, подав клопотання у якому позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов повністю, розглядати справу без участі представника.

Надіслані рекомендованою кореспонденцією відповідачу за адресою місця знаходження судові повістки повернулися, тому з врахуванням частини 11 статті 35 КАС України, вважається, що такі повістки вручені йому належним чином.

Відповідно до статтей 71 та 128 КАС України розгляд справи завершувався без участі відповідача за наявними у справі доказами.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів податковий борг відповідача на загальну суму 5 911,88 грн. складається з залишку несплаченого податкового зобов’язання по податку на прибуток в сумі 328,93 грн., податку з доходів фізичних осіб в сумі 1 087,01 грн., орендна плата за землю з юридичних осіб в сумі 2 927,13 грн., збору на розвиток виноградництва, садівництва і хмелярства в сумі 17,79 грн., єдиного податку 1 551,02 грн., визначеного податковими повідомленнями-рішеннями та податковими деклараціями і розрахунками. Оскільки відповідачем у встановлені строки узгодженої суми податкового зобов’язання сплачено не було, податковим органом скеровувалась на його адресу податкова вимога.

З метою виявлення майна боржника позивачем скеровувались запити до Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, до Державної інспекції сільського господарства, до Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області.

У відповідь на вказані запити повідомлено, що за Підприємством не значиться зареєстрованого автотранспорту.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг – сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов’язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 20.1.33 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Зазначені підстави можуть застосовуватись як окремо одна від одної, так і у їх сукупності.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Судом встановлено, що позивачем здійснено всі заходи щодо встановлення наявності передбачених пунктом 20.1.33 ст. 20 Податкового кодексу України підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку.

Доказів вжиття заходів погашення заборгованості перед бюджетом відповідачем суду не представлено, не надано доказів на спростування вимог.

З урахуванням викладеного суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Судові витрати зі сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.В. Лейко-Журомська