Справа № 159/1570/14-а, 2а-159/60/14
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
Справа №
4564/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 25.03.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про зобов'язання до
вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області (надалі -
відповідач, УПФУ) про зобов'язання до
вчинення дій.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 25.03.2014 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ковель та Ковельському районі
здійснити перерахунок пенсії Позивачу
та виплатити їй цю пенсію, як
державному службовцю, з урахуванням
усіх видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові
внески, включаючи суму матеріальної
допомоги, як складової заробітної
плати, з якої проводиться нарахування
(чергові перерахунки) пенсії,
визначених у довідці про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
згідно норм чинного законодавства,
починаючи з 07 вересня 2013 року, з
урахуванням сплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, Відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Посилається на
те, що згідно чинного законодавства
матеріальна допомога та індексація
заробітної плати не відносяться до тих
виплат, які мають враховуватись для
обчислення пенсії. Просить скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в позові
повністю.

Справа розглядалась в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
Позивач перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області як одержувач пенсії
за віком з 02 вересня 2008 року відповідно
до ст. 37 Закону України «Про державну
службу».

Пенсія ОСОБА_1 обчислена із заробітної
плати з врахуванням виплат за 24
календарні місяці роботи підряд перед
зверненням за пенсією за період з 01.09.2006
року по 31.08.2008 року. В заробітну плату
для обчислення пенсії включено
посадовий оклад, надбавки за ранг та
вислугу років та середньомісячна сума
надбавки за інтенсивність праці та
премій.

В розрахунок пенсії не були включені
суми матеріальної допомоги та
індексації заробітної плати, які
Позивач отримувала регулярно, на які
були нараховані та з яких отримувались
страхові внески (єдиний внесок).

27.02.2014 року Позивач звернулася до
Відповідача із заявою про проведення
перерахунку її пенсії з моменту її
призначення з врахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань.

Відповідач своїм листом № 2044/02-10-22 від
06.03.2014 року відмовив Позивачу в
перерахунку пенсії та повідомив, що
включити до заробітної плати при
обчисленні пенсії як державному
службовцю інших виплат, а саме -
матеріальної допомоги на оздоровлення
і вирішення соціально-побутових
питань, немає законних підстав,
оскільки зазначені виплати не належать
до інших надбавок, визначених Законом
України «Про державну службу».

Статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом,
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. При
цьому саме на Кабінет Міністрів
України покладається регулювання
питань оплати праці державних
службовців, встановлення розмірів
посадових окладів, надбавок, доплат,
матеріальної допомоги.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця установлений постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865
передбачено, що особи, які вийшли на
пенсію згідно Закону України «Про
державну службу», мають право на
перерахунок пенсій, але лише за умови
підвищення заробітної плати державним
службовцям після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про державну службу».

Згідно статті 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. За кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі розмір пенсії збільшується на
один відсоток заробітку, але не більше
90% заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

За змістом статті 2 Закону № 108/95-ВР
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії. Із змісту
статті 40 вказаного Закону видно, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне, відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, є вірним висновок суду
першої інстанції, що аналіз наведених
положень дає підстави для висновку, що
пенсія Позивача повинна обчислюватись
із заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
на яку нараховувалися страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» було передбачено
обов'язкові реквізити довідки про
заробітну плату, в тому числі
встановлено складові заробітної плати,
які враховуються під час призначення
(перерахунку) пенсії.

Однак постановою правління Пенсійного
фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1
«Про виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/2670» затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» (далі - форма №
5-1), якою передбачено, що винагорода за
вислугу років, матеріальна допомога на
оздоровлення і допомога на вирішення
соціально-побутових питань, індексація
є складовими заробітної плати. При
цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної правової норми до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З довідки Управління пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі від 24 лютого 2014 року № 16 «Про
заробітну плату, що подається для
перерахунку пенсії непрацюючим
держаним службовцям, а також державним
службовцям, які на момент перерахунку
пенсії працюють на інших посадах, ніж
ті, з яких їм призначено (перераховано)
пенсію» вбачається, що позивач
отримувала за даний період:
матеріальну допомогу на оздоровлення,
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань, грошову
винагороду, на всі виплати, включені у
довідку, нараховувались страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Тому є вірним висновок суду першої
інстанції про те, що позивач при
призначені йому пенсії мала право на
включення до заробітку для обчислення
пенсії сум матеріальної допомоги та
індексації заробітної плати.

Колегія суддів приходить до
переконання, що судом першої інстанції
було повно і правильно встановлено
фактичні обставини справи та ухвалено
судове рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.
Доводи апелянта не спростовують
висновків суду, а тому подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковлеьському районі
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Ковельського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 25
березня 2014 року у справі № 159/1570/14-а - без
змін.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 183-2 КАС
України ухвала апеляційного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.С.Затолочний

Судді
В.М. Каралюс

З.М. Матковська