Справа № 2а-4646/10/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року м.
Київ К/9991/28938/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 13.12.2010

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012

у справі № 2-а-4646/10/2170

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні

про визнання нечинним рішення
про застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач,
ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні (далі по тексту - відповідач,
ДПІ у м. Херсоні) про визнання нечинним
рішення про застосування до позивача
штрафних (фінансових) санкцій від 09.08.2010
№7 у розмірі 118973,70 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 13.12.2010, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012, позовні вимоги задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної перевірки господарської
одиниці ОСОБА_2 - магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, щодо дотримання
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулюванням обігу
готівки, наявності торгових патентів
та ліцензій, податковим органом
складено акт від 08.07.2010 №003082.

На підставі акту перевірки
відповідачем було прийнято рішення про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій від 09.08.2010 №7
у розмірі 118973,70 грн.

Підставою для застосування штрафних
фінансових санкцій слугував висновок
податкового органу про порушення
позивачем, зокрема п. 12 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадською харчування
та послуг», яке полягало у неведенні
обліку товарів за місцем їх
реалізації; в результаті здійснення
продажу товарів, які не відображені у
такому обліку, а саме: накладна №МНГЗ
07/09 від 21.07.2010 не облікована в книзі
доходів та витрат приватного
підприємця на загальну суму 59486,83 грн.,
чим порушено порядок обліку товарів.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних обставин, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування й
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо), при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

До суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (ст. 21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування й
послуг»).

Разом з тим, судами встановлено, що
позивач перебуває на спрощеній системі
оподаткування і є платником єдиного
податку, що підтверджується свідоцтвом
про сплату єдиного податку серії Е
№699980 від 01.01.2010.

Положеннями ст. 1 Указу Президента
України від 03.07.1998 №727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» передбачено, що
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується, у тому
числі, для фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їхніх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. грн.

Згідно з п.6 Указу Президента України
від 03.07.1998 №727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»,
порядок ведення спрощеного обліку та
звітності суб'єктами малого
підприємництва відповідно до цього
Указу затверджується Міністерством
фінансів України.

Статтею 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що облік товарних
запасів фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно п. 3 Порядку ведення книги обліку
доходів і витрат, що затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 №1269, суб'єктом
підприємницької діяльності до книги
заносяться такі відомості: порядковий
номер запису; дата здійснення операції,
пов'язаної з проведеними витратами
і/або отриманим доходом; сума витрат за
фактом їх здійснення, в тому числі
заробітна плата найманого працівника;
сума вартості товарів, отриманих для їх
продажу (надання послуг); сума виручки
від продажу товарів (надання послуг) - з
підсумком за день.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави вважати, що обов'язок ведення
обліку товарних запасів не міг бути
покладений на фізичних осіб -
підприємців, які здійснювали
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
03.07.1998 №727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
(чинного на час виникнення спірних
відносин).

З огляду на те, що позивач перебуває на
спрощеній системі оподаткування та
звітності, у останнього відсутній
обов'язок із ведення обліку товарних
запасів, а тому він не може нести
відповідальності за його порушення.

Крім того, судами вірно зазначено, що
відповідач обґрунтовує спірне рішення
не внесенням до книги доходів та витрат
позивача записів про отримання товару
згідно накладної №МНГЗ 07/09 від 21.07.2010,
проте надана позивачем копія цієї
накладної свідчить про те, що ця
накладна є видатковою і підтверджує не
отримання позивачем товару на суму
59486,83 грн., а навпаки - його реалізацію.

Таким чином, відповідач обґрунтовує
свою позицію неналежним доказом,
оскільки накладна №МНГЗ 07/09 від 21.07.2010
не є доказом надходження до позивача
товару на суму 59486,83 грн.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди дійшли обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби
відхилити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 13.12.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров