Справа № 556/1083/14-а
Суддя: Закревський Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 556/1083/14-а
Номер рядка звіту 90
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2014 р.
смт.
Володимирець

Володимирецький районний суд
Рівненської області -

під головуванням судді
Закревського Л.В.

з участю:

секретаря Подерні
О.В.

представника позивачки ОСОБА_1

позивачки ОСОБА_2

представника відповідача Лемещук
І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі засідань
Володимирецького районного суду
Рівненської області адміністративний
позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Володимирецькому
районі Рівненської області про
призначення пільгової пенсії із
зниженням пенсійного віку,-

В С Т А Н
О В И В:

В суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Володимирецькому районі Рівненської
області про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах з 16.04.2014 року,
знизивши їй пенсійний вік, відповідно
до вимог ст. 55 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

В процесі розгляду справи позивачкою
ОСОБА_2 була подана заява про
збільшення позовних вимог в порядку ст.
51 КАС України, в якій вона просила
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 з 16.08.1987 року по 22.02.1990
року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
та представник позивачки ОСОБА_1
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та пояснили, що ОСОБА_2 проживала
у АДРЕСА_1, яке відноситься до зони
гарантованого добровільного
відселення з часу свого народження
13.09.1963 року до 15.08.1987 року. 16 серпня 1987
року вона з родиною переїхала
проживати до батьків свого чоловіка в
АДРЕСА_2, яке теж відноситься до
зони гарантованого добровільного
відселення. При прибутті в АДРЕСА_2
звернулася в сільську раду, щоб
зареєструвати своє місце проживання. В
погосподарскій книзі
Більськовільської сільської ради
стоїть штамп про прибуття, але він
належним чином не заповнений.
Позивачка та представник позивачки
вказують, що дійсно ОСОБА_2 проживала в
АДРЕСА_2 з 16.08.1987 року по 22.02.1990 року, що
становить 2 роки 6 місяців 7 днів. А з
урахуванням часу проживання в
с.Собіщиці з моменту аварії тобто з
26.04.1986 р. по 15.08.1987 р. - 1 рік 3 міс. 19 днів.
Станом на 1 січня 1993 року позивачка
прожила у зоні гарантованого
добровільного відселення 3 роки 9 міс. 26
днів, та вважає, що це дає їй право на
пенсію із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державної
пенсії, як особа, яка постійно проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення, відповідно до ст. 55 Закону
України „Про статус і соціальний
захист осіб, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З метою підготовки документів для
пільгової пенсії, 16 квітня 2014 року вона
звернулася до УПФ України у
Володимирецькому районі з заявою про
призначення пільгової пенсії, де
отримала відмову у призначенні пенсії
на пільгових умовах, як особі, яка
постійно проживає у зоні гарантованого
добровільного відселення, що і стало
підставою для пред'явлення позову.

Представник відповідача Лемещук І.С. в
судове засідання з'явилася, позовні
вимоги не визнала в повному обсязі
надала суду заперечення проти позову в
яких вказала, що призначити пенсію
ОСОБА_2 немає законних підстав. Просила
відмовити позивачці у задоволенні
позову.

Під час розгляду справи, факт
проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 з 1987 року і
по 1990 рік підтвердили свідки ОСОБА_5
ОСОБА_6, ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_2 з 1987 року по 1990 рік
проживала в АДРЕСА_2 з того часу як
переїхала з АДРЕСА_1. ОСОБА_6, в судовому
засіданні вказала, що з 1987 року
проживала з ОСОБА_2 по сусідству.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що з 1979 року працювала в
амбулаторії загальної практики
сімейної медицини АДРЕСА_2 та
підтвердила, що ОСОБА_2 з 1987 року
проживала в АДРЕСА_2 та стояла на обліку
в амбулаторії загальної практики
сімейної медицини АДРЕСА_2 з дітьми та
регулярно спостерігалася дільничним
педіатром.

Свідок ОСОБА_7, який на даний час працює
секретарем Більськовільської
сільської ради Володимирецького
району в судовому засіданні пояснив, що
згідно погосподарської книги АДРЕСА_2
№5 особовий рахунок НОМЕР_4 за 1986-1990 р.р.
ОСОБА_2 була зареєстрована в
погосподарській книзі, але в ній немає
відмітки коли вона прибула в АДРЕСА_2
лише вказано, що 22.02.1990 року ОСОБА_2
вибула з АДРЕСА_2 Володимирецького
району Рівненської області. Про
відсутність дати прибуття ОСОБА_2 в
АДРЕСА_2 Володимирецького району
Рівненської області ОСОБА_7 в судовому
засіданні пояснив, що це відбулося в
наслідок неналежного заповнення
погосподарської книги АДРЕСА_2 №5
особовий рахунок НОМЕР_4 за 1986-1990 р.р., а
також вказав, що на той час не працював
секретарем Більськовільської
сільської ради Володимирецького
району.

Заслухавши та проаналізувавши
пояснення сторін, покази свідків,
дослідивши інші докази, які є в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що вимоги викладені в
позовній заяві ОСОБА_2 підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Підставами для такого висновку суду
стало наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_2,
виданого 19.03.1999 р. Кузнецовським МВ УМВС
України в Рівненській області,
вбачається, що вона народилася
ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Собіщиці
Володимирецького району Рівненської
області.

З копії посвідчення серії НОМЕР_1,
виданого Рівненською
облдержадміністрацією, вбачається, що
заявниця ОСОБА_2 є постраждалою особою
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорія 3.

Довідкою №714 від 04.07.2014 року, яка видана
виконкомом Собіщицької сільської ради
Володимирецького району
підтверджується, що ОСОБА_2 з 12.09.1963 року
по 15.08.1987 року проживала в АДРЕСА_1.

Також в судовому засіданні
встановлено, що 01.03.1986 року, позивачка
ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_8 про що
свідчить свідоцтво про шлюб серії
НОМЕР_3 від 01.03.1986 року, яке видане
Собіщицькою сільською радою
Володимирецького району Рівненської
області.

Відповідно до інструкції з ведення
погосподарського обліку в сільських
(селищних) радах затвердженої наказом
Держкомстату України від 17.07.2000 N 234, та
згідно ч. 2 даної інструкції
погосподарський облік за вказаними
формами ведеться в усіх сільських
радах, а також у міських та селищних
радах у підпорядкованих їм сільських
населених пунктах.

Ч. 6. Вищевказаної інструкції
передбачено, що сільські ради один раз
на п'ять років проводять закладення
нових погосподарських книг та
алфавітних книг домогосподарств за
станом на 1 січня. Закладення
погосподарських книг проводиться
шляхом суцільного обходу дворів та
опитування населення в період з1 до 15
січня.

У наступні чотири роки сільські
ради щорічно за станом на 1 січня з 1 до 15
січня проводять суцільну перевірку та
уточнення записів у заведених
погосподарських книгах.

Список осіб, що тимчасово проживають
на території сільської ради,
складається щорічно за станом на 1
січня. Записи в списках ведуться
систематично протягом усього року.

Із довідки №2415 від 25.06.2014 року, яка
видана виконкомом Більськовільської
сільської ради Володимирецького
району вбачається, що згідно по
господарської книги АДРЕСА_2 №5
особовий рахунок НОМЕР_4 за 1986-1990 р.р.
ОСОБА_2 проживала по 22.02.1990 року в
АДРЕСА_2 Володимирецького району
Рівненської області. В даній
погосподарській книзі через неналежне
її ведення органами місцевого
самоврядування не вказано дати
прибуття ОСОБА_2 в АДРЕСА_2
Володимирецького району Рівненської
області.

Із довідки №459 від 25.06.2014 року, яка
видана амбулаторією загальної
практики сімейної медицини АДРЕСА_2
вбачається, що з серпня 1987 року ОСОБА_2
разом з своєю донькою ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживала в АДРЕСА_2
де регулярно з'являлися на огляди та
спостерігалися дільничним лікарем по
30.11.1992 року.

З оглянутої в судовому засіданні
історії розвитку дитини ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_2
разом з ОСОБА_9 з 1987 року проживала в
АДРЕСА_2 та перебувала на обліку в
амбулаторії загальної практики
сімейної медицини с.Більська Воля.

Із довідки №421 від 25.06.2014 року, яка
видана амбулаторією загальної
практики сімейної медицини с.Більська
Воля вбачається, що ОСОБА_2 дійсно
проживала в АДРЕСА_2 і народила доньку
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 Позивачка разом з
дитиною проживали в АДРЕСА_2 з 30.09.1989
року по 30.11.1992 року, де спостерігалися
лікарем та регулярно з'являлися на
огляди.

Із відповіді УПФ України в
Володимирецькому районі від 24.04.2014 року
№ 1119/03 слідує, що позивачці відмовлено
в призначенні пільгової пенсії зі
зниженням пенсійного віку як особі яка
постійно проживала або постійно
працювала у зоні гарантованого
добровільного відселення, відповідно
до ст. 55 Закону України „Про статус і
соціальний захист осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В судовому засіданні добуто достатньо
доказів, які підтверджують факт
проживання ОСОБА_2 в зоні гарантованого
добровільного відселення.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Так, особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Статтею 44 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що заява про
призначення пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики.

Відповідно до ст.55 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
які працювали або проживали у зоні
гарантованого добровільного
відселення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій: особам, які постійно проживали
або постійно проживають чи постійно
працювали або постійно працюють у зоні
гарантованого добровільного
відселення за умови, що вони за станом
на 1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали у цій зоні не менше 3 років
- 3 роки та додатково 1 рік за кожні 2 роки
проживання, роботи, але не більше 6
років.

При цьому, як встановлено ст. 15
вищезазначеного Закону, підставою для
визначення статусу потерпілих від
Чорнобильської катастрофи, які
проживають або працюють на забруднених
територіях, є довідка про період
проживання, роботи на цих територіях.
Видача довідок про період роботи
(служби) по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату
за цей період здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами), а про
період проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

Із змісту вищезазначеної норми
вбачається, що метою надання особою
довідки про період проживання на
території гарантованого добровільного
відселення або іншій території, що
зазнала радіоактивного забруднення, є
підтвердження факту проживання на цій
території. В даному випадку позивачка
ОСОБА_2 через неналежне ведення
погосподарської книги АДРЕСА_2
органами місцевого самоврядування
надати довідку-підтвердження свого
проживання в АДРЕСА_2 яке відноситься
до зони гарантованого добровільного
відселення не має можливості. Суд
вважає, що дана обставина не може бути
причиною відмови ОСОБА_2 в призначенні
пенсії зі зниженням пенсійного віку у
відповідності зі ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Тому при вирішенні даної справи суд
враховує не лише пояснення сторін, але
й ряд інших доказів наданих позивачкою
в процесі розгляду справи, керуючись
виключно законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Виходячи з принципу покладення
обов'язку доказування на відповідача,
суд приходить до висновку про
недоведеність відповідачем
правомірності своїх дій щодо того, що
ОСОБА_2 не має право виходу на пенсію як
особа, яка постійно проживала або
постійно працювала у зоні
гарантованого добровільного
відселення, так як під час розгляду
справи встановлено, що ОСОБА_2 має
право виходу на пенсію, як особа, яка
постійно проживає у зоні гарантованого
добровільного відселення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
11, 71, 138, 160-163, 167 КАС України, ст.ст.15, 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, постійного проживання
ОСОБА_2, в АДРЕСА_2 з 16.08.1987 року по 22.02.1990
року.

Визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в Володимирецькому
районі в призначенні ОСОБА_2, пенсії зі
зниженням пенсійного віку на 6 років у
відповідності зі ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» -
протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Володимирецькому
районі Рівненської області призначити
ОСОБА_2 пенсію за віком із зниженням
пенсійного віку на 6 років відповідно
до ст.55 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", як особі, яка постійно
проживає у зоні гарантованого
добровільного відселення з дня
звернення до управління Пенсійного
фонду України у Володимирецькому
районі з 16.04.2014 року.

Управління Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі звільнити від
сплати судового збору на підставі
Закону України «Про судовий збір».

Вступна та резолютивна частина
постанови складена у нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні 21
липня 2014 року. Постанова у повному
обсязі виготовлена 25 липня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Володимирецький районний суд
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Суддя:
Закревський Л.В.