Справа № 823/1487/14
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
справа № 823/1487/14

15 год. 55 хв.
м.
Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

при секретарі - Журавель Т.В.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1 (за довіреністю), представника
відповідача - Яковенко О.В. (за
довіреністю), розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Черкаси
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Головного управління
Держземагенства у Черкаській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

В адміністративному позові позивач, з
врахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 15.07.2014 р., просить
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови у наданні дозволу
позивачу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки розміром 2 га, що знаходиться в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту - села Думанці Черкаського
району Черкаської області за цільовим
призначенням: для ведення особистого
селянського господарства; зобов'язати
ГУ Держземагенства у Черкаській
області надати позивачу дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки розміром
2 га, що знаходиться в адміністративних
межах Думанецької сільської ради, за
межами населеного пункту - села Думанці
Черкаського району Черкаської області
за цільовим призначенням: для ведення
особистого селянського господарства.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та пояснив,
що ОСОБА_3 звернувся до відповідача із
клопотанням та доданими до нього
документами для виділення йому
земельної ділянки розміром 2 га для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту села Думанці Черкаського району
Черкаської області. Однак, відповідач
відмовив позивачу у задоволенні
клопотання, в зв'язку з тим, що в
останнього відсутній оригінал
погодження землекористувача, що
унеможливлює вирішення порушеного
ОСОБА_3 питання по суті. Таким чином,
позивач вважає, що відповідач,
відмовивши йому у виділенні земельної
ділянки розміром 2 га для ведення
особистого селянського господарства,
порушив вимоги Земельного кодексу
України.

В судовому засіданні та в письмовому
запереченні на адміністративний позов
представник відповідача просив
відмовити в його задоволенні повністю,
зазначивши при цьому, що позивачем не
дотримано порядку надання клопотання
для виділення йому земельної ділянки, а
саме: не додано до клопотання згоду
землекористувача СТОВ «Горліс» на
вилучення частини земельної ділянки.
Таким чином, відповідач зазначив, що
при дотриманні громадянами порядку,
визначеного ч. 6 ст. 118 ЗК України,
відповідний орган виконавчої влади чи
орган місцевого самоврядування має
право відмовити у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою, що й було
зроблено листом-відмовою від 14.04.2014 р. №
274/03-01-07.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
наступного.

ОСОБА_3 28 березня 2014 звернувся до
Головного управління Держземагенства
у Черкаській області з клопотанням про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 2 га для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходиться в адміністративних
межах Думанецької сільської ради, за
межами населеного пункту села Думанці
Черкаського району Черкаської області.

Головне управління Держземагенства у
Черкаській області, розглянувши
вказане клопотання позивача, листом
від 14.04.2014 р. № 274/03-01-07 відмовило
останньому у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки розміром
2 га, що знаходиться в адміністративних
межах Думанецької сільської ради, за
межами населеного пункту - села Думанці
Черкаського району Черкаської області
за цільовим призначенням: для ведення
особистого селянського господарства.
Свою відмову відповідач обґрунтовував
тим, що у відповідності до статей 118, 122
Земельного кодексу України до
клопотання додаються графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб), а
саме СТОВ «Горліс».

В матеріалах адміністративної справи
знаходиться довідка від 19.03.2014 р. №
01-09/1888 з державної статистичної
звітності про наявність земель та
розподіл їх за власниками земель,
землекористувачами, угіддями (за
даними форми 6-зем), яка видана згідно
заяви ОСОБА_4 - земельна ділянка
сільськогосподарського призначення в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту площею 12 га, належить СТОВ
«Горліс».

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає
наступне.

Згідно з ст. 22 Земельного кодексу
України, землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського
призначення належать: а)
сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги); б)
несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо).

Землі сільськогосподарського
призначення передаються у власність та
надаються у користування: а) громадянам
- для ведення особистого селянського
господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва; б)
сільськогосподарським підприємствам -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва; в)
сільськогосподарським
науково-дослідним установам та
навчальним закладам, сільським
професійно-технічним училищам та
загальноосвітнім школам - для
дослідних і навчальних цілей,
пропаганди передового досвіду ведення
сільського господарства; г)
несільськогосподарським
підприємствам, установам та
організаціям, релігійним організаціям
і об'єднанням громадян - для ведення
підсобного сільського господарства; ґ)
оптовим ринкам сільськогосподарської
продукції - для розміщення власної
інфраструктури.

Земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
використовуються відповідно до
розроблених та затверджених в
установленому порядку проектів
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь і
передбачають заходи з охорони земель.
Землі сільськогосподарського
призначення не можуть передаватись у
власність іноземцям, особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам та іноземним державам.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Кодексу № 2768-III
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України
визначено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як зазначено відповідачем у
листі-відмові від 14.04.2014 р. № 274/03-01-07,
позивачем не додано до клопотання
згоду землекористувача СТОВ «Горліс»
на вилучення частини земельної
ділянки.

Однак суд звертає увагу, що ухвалою
господарського суду Черкаської
області від 26.02.2009 р. у справі № 01/488
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Горліс»
(с. Думанці, Черкаський район, Черкаська
область, ) ліквідовано
як юридичну особу, у зв'язку з
банкрутством.

Відповідно ст. 33 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» юридична
особа припиняється за судовим
рішенням.

Враховуючи, що станом на час розгляду
даної адміністративної справи по суті
СТОВ «Горліс» припинено, що у свою
чергу, виключає можливість надання
позивачем згоди землекористувача СТОВ
«Горліс» на вилучення частини
земельної ділянки при наданні дозволу
ОСОБА_3 на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки розміром 2 га, що знаходиться в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту - села Думанці Черкаського
району Черкаської області за цільовим
призначенням: для ведення особистого
селянського господарства.

Таким чином, суд приходить до висновку
про визнання протиправними дій
Головного управління Держземагенства
у Черкаській області щодо відмови у
наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розміром 2 га, що
знаходиться в адміністративних межах
Думанецької сільської ради, за межами
населеного пункту - села Думанці
Черкаського району Черкаської області
за цільовим призначенням: для ведення
особистого селянського господарства.

Щодо вимог позивача про зобов'язання
Головного управління Держземагенства
у Черкаській області надати дозвіл
ОСОБА_3 на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки розміром 2 га, що знаходиться в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту - села Думанці Черкаського
району Черкаської області за цільовим
призначенням: для ведення особистого
селянського господарства, то суд
вказує на наступне.

За змістом Рекомендації №R (80) 2,
прийнятої на 316-му засіданні
заступників міністрів Комітетом
Міністрів державам-членам стосовно
реалізації адміністративними органами
влади дискреційних повноважень від 11
березня 1980 року (надалі - також
«Рекомендація R (80)2»), під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду -
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Тобто здійснення дискреційних
повноважень може, в деяких випадках,
передбачати вибір між здійсненням
певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий в ході здійснення
дискреційних повноважень, підлягає
контролю відносно його законності з
боку суду або іншого незалежного
органу. Адміністративний суд,
перевіряючи рішення, дію чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно - дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Таким чином, дискреційним
повноваженням є таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

На підстави викладеного, суд приходить
до висновку про зобов'язання Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області розглянути надані
ОСОБА_3 документи щодо надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
розміром 2 га, що знаходиться в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту - села Думанці Черкаського
району Черкаської області за цільовим
призначенням: для ведення особистого
селянського господарства.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, докази щодо їх
підтвердження, керуючись актами
законодавства щодо цих правовідносин,
суд дійшов висновку, що заявлені в
адміністративному позові вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 17, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області щодо відмову у
наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розміром 2 га, що
знаходиться в адміністративних межах
Думанецької сільської ради, за межами
населеного пункту - села Думанці
Черкаського району Черкаської області
за цільовим призначенням: для ведення
особистого селянського господарства.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Черкаській області
розглянути надані ОСОБА_3 документи
щодо надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розміром 2 га, що
знаходиться в адміністративних межах
Думанецької сільської ради, за межами
населеного пункту - села Думанці
Черкаського району Черкаської області
за цільовим призначенням: для ведення
особистого селянського господарства.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 36 (тридцять шість)
грн.. 54 коп. сплаченого судового збору,
згідно квитанції № 2389.286.3 від 16.05.2014 р.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, а в разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини постанови
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.А. Гайдаш

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 21 липня 2014
року