Справа № 810/3154/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/3154/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м. Київ 810/3154/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації

«Київоблгаз»

до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції

Головного управління Міндоходів у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового

повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Київоблгаз” з позовом до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.02.2014 № 0000110.

Спірне податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом на підставі Акта камеральної перевірки, в ході якої встановлено, що позивачем порушено граничні терміни сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств за період з 01.03.2013 по 30.11.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки Акта перевірки є безпідставними і не обґрунтованими, оскільки позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємств за три квартали 2012 року, в якому вказав уточнені суми авансового внеску в рядку 19 Розрахунку, тому підприємством виконано вимоги Податкового кодексу України.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2014 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 17.06.2014.

Від позивача до суду надійшло клопотання про здійснення судового розгляду в порядку письмового провадження.

Представники відповідача у судове засідання 17.06.2014 не з’явились. Від відповідача до суду надійшло два клопотання у справі № 810/3154/14. В одному з клопотань відповідач просив суд відкласти розгляд справи у зв’язку з необхідністю надання додаткового часу для забезпечення доказової бази. Проте, у вказаному клопотанні не було наведено з яких мотивів та поважних причин відповідач просить суд відкласти розгляд справи, а також не додано відповідних доказів на підтвердження доводів вказаного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

В іншому клопотанні відповідач просив суд розглянути справу № 810/3154/14, яка призначена до судового розгляду на 17.06.2014 без участі представників відповідача у письмовому провадженні та зазначив, що заперечує проти позову.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2014 вказану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження в межах строку розгляду адміністративних справ.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» є юридичною особою, що зареєстрована 14.08.1997 і як латник податків перебуває на обліку в Білоцерківській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області.

Посадовою особою Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток Таращанського ФЕГГ (відокремленого підрозділу) ПАТ «Київоблгаз» (Акт перевірки від 24.02.2014 № 26/1500/25298954).

Перевіркою встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України – порушено граничні терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов’язання з податку на додану вартість по Уточнюючому розрахунку податкових зобов’язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за три квартали 2012 від 27.03.2013.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.02.2014 № 0000110, згідно з яким позивачу нараховано штраф за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у сумі 1862,37 грн.

Непогоджуючись із податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення неправомірним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 152.4 статті 154 Податкового кодексу України платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

У разі якщо платник податку, який прийняв рішення про сплату консолідованого податку, сплачує авансовий внесок з податку згідно з підпунктом 153.3.2 пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, такий авансовий внесок сплачується за місцезнаходженням юридичної особи та її відокремлених підрозділів пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до положень цього розділу, в загальній сумі таких витрат цього платника податку, визначених у останній податковій звітності, поданій таким платником податку.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок – це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання. Податкова декларація складається за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади та чинному на час її подання (п. 48.1 ст. 48 ПК України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із аналізу наведених норма вбачається, що платник податків зобов’язаний сплатити самостійно визначену суму податкового зобов’язання у 10 денний термін, який обліковується з останнього дня граничного строку для подання податкової звітності.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті, зокрема, надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку (підпункт «а» пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України).

З наведених норм слідує, що обов’язковою умовою для накладення штрафу є факт несплати платником податків самостійно нарахованого податку до бюджету у граничні строки встановлені приписами Податкового кодексу України.

Як вже суд зазначав, в даній справі спір виник з приводу накладення відповідачем штрафу на позивача у зв’язку сплатою самостійно визначених сум Декларації і Уточнюючого розрахунку з порушенням термінів, які встановлені пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

Як вбачається із зазначеного Уточнюючого розрахунку позивач уточнив суму нарахованого до сплати податку на прибуток відокремленого підрозділу за три квартали 2012 і суму авансового внеску для сплати у січні 2013 і лютому 2013 у розмірі 1/9 нарахованої суми до сплати податку на прибуток за три квартали 2012.

При цьому, Уточнюючий розрахунок відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2013 № 39 «Про затвердження форми Розрахунку податкових зобов’язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток та форми Повідомлення платника податку про прийняття рішення щодо сплати консолідованого податку на прибуток».

Також слід зазначити, що надання позивачем до податкового органу Уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток не було пов’язане із заниженням (недоплатою) авансових внесків, оскільки строк їх сплати не закінчився.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач на виконання вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України доказів на підтвердження обґрунтованості прийняття спірного податкового повідомлення-рішення не надав, заперечення на адміністративний позов із обґрунтуванням правомірності прийняття спірного рішення у письмовій формі до суду не подав.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 27.02.2014 № 0000110 є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 27.02.2014 № 0000110.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Київоблгаз» судовий збір у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.