Справа № 740/1582/14 (2а/740/46/14)
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 липня 2014 року м. Київ
В/800/3353/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Мойсюка М.І., Бутенка В.І.,
Весельської Т.Ф.,

Головчук С.В., Ємельянової В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про допуск до
провадження Верховного Суду України
справи за адміністративним позовом
ОСОБА_6 до відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання дій
протиправними, для перегляду ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 2 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із заявою про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 2
липня 2014 року в порядку статей 236 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріали заяви колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що така не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно вимог статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права та
ухвалення різних за змістом судових
рішень у спірних питаннях, які виникли
у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти різне тлумачення
змісту і сутності правових норм, на
підставі якого зроблено висновок про
різний зміст суб'єктивних прав і
обов'язків учасників відповідних
правовідносин, у тому числі про
наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, а також різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню або різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин), при цьому зміст
правовідносин з метою з'ясування їх
подібності в різних рішеннях суду
(судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 2 липня 2014 року, про
перегляд якої подано заяву, залишено
без змін ухвали Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 8 квітня 2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня 2014
року, якими у відкритті провадження в
адміністративній справі відмовлено на
підставі пункту 1 частини 1 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Як вбачається зі змісту вищезазначених
судових рішень, при вирішенні питання
про відкриття провадження у справі,
суди застосували положення статей 383 та
384 Цивільного процесуального кодексу
України, тобто норми процесуального
характеру.

У відповідності до пункту 1 частини 1
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, тобто неоднакове застосування
норм процесуального права не є
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень.

З огляду на викладене, дослідивши
матеріали заяви та зміст наданих
судових рішень, на підтвердження
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, колегія суддів дійшла
висновку, що ухвала Вищого
адміністративного суду України від 2
липня 2014 року, не може свідчити про
наявність підстав для допуску справи
до провадження Верховного Суду України
і перегляду зазначеного судового
рішення з мотивів, визначених пунктом 1
частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи те, що оскаржується рішення
суду касаційної інстанції, з якого не
вбачається неоднакового застосування
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, і
виходячи з вимог статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України
для перегляду зазначеного судового
рішення.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_6 у допуску до
провадження Верховного Суду України
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_6 до відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання дій
протиправними, для перегляду ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 2 липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.І. Мойсюк

В.І. Бутенко

Т.Ф. Весельська

С.В. Головчук

В.І. Ємельянова