Справа № 817/1755/14
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1755/14

21 липня 2014 року 12год. 50хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Зозулі Д. П. за участю
секретаря судового засідання Минько
Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Ситай
Мирослав Вікторович,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними та
скасування вимоги, рішення про
застосування штрафних санкцій та
податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення форми "Р" за
№ від 10.06. 2014 року, вимоги №
від 10.06. 2014 року про сплату боргу
(недоїмки) в частині визначення боргу
на суму 2722,22 грн., рішення № від
10.06. 2014 року про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску на суму
136,11 грн., вимоги № від 10.06. 2014 року
про сплату боргу (недоїмки) в частині
визначення боргу на суму 16371,03 грн. та
рішення № від 10.06. 2014 року про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску на суму 8185,51 грн.

У ході судового засідання усною
ухвалою суду від 21.07. 2014 року,
відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, за
клопотанням представника позивача,
було допущено заміну первинного
позивача - ОСОБА_4, на належного
позивача - фізична особа-підприємець
ОСОБА_4.

Крім того, ухвалою суду від 21.07. 2014 року
позовну заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області (далі
- Сарненська ОДПІ) про визнання
протиправними та скасування вимоги,
рішення про застосування штрафних
санкцій та податкового
повідомлення-рішення в частині
визнання протиправними та скасування
вимоги № від 10.06. 2014 року про
сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2722,22 грн.,
рішення № від 10.06. 2014 року про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів та зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску в розмірі 136,11 грн. та визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення Сарненської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Рівненській області №
від 10.06. 2014 року про збільшення
грошового зобов'язання за платежем
податок з доходів найманих працівників
в частині накладення штрафних санкцій
в сумі 510,00 грн. залишено без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
податковою інспекцією за результатами
документальної планової перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 було
складено акт перевірки №
69/17-14-17-02/НОМЕР_5 від 26.05. 2014 року. На
підставі даного акту відповідачем було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 10.06.
2014 року. Зазначає, що відповідачем
необґрунтовано зроблено висновки, про
безпідставне зменшення позивачем
розміру нарахованої заробітної плати
працівникам. Натомість, позивачем було
в повній мірі нараховано, утримано та
сплачено до бюджету податок з доходів
фізичних осіб. Крім того, висновки
інспекції про неутримання та
неперерахування ФОП ОСОБА_4 до бюджету
єдиного внеску зроблені в
односторонньому порядку, без
достатньої доказової бази, що
суперечить чинному законодавству. А
тому, податкове повідомлення-рішення №
від 10.06. 2014 року, рішення про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені № від 10.06. 2014
року, та вимога про сплату боргу
(недоїмки) № від 10.06. 2014 року - є
протиправними та необґрунтованими, а
тому підлягають скасуванню. З таких
обставин, представник позивача просив
позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач - Сарненська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області
вимоги зазначені в адміністративному
позові заперечила повністю. В
обґрунтування своїх заперечень
представник відповідача зазначив, що в
ході аналізу бухгалтерських
документів було встановлено, що
працівники ФОП ОСОБА_4 працювали повний
робочий день. Тобто, позивачем не
дотримано обсягу заробітної плати не
нижче мінімальної заробітної плати,
встановленої законом. Також, позивачем
безпідставно зменшено розмір
нарахованої заробітної плати, а тому
необхідно нарахувати суми єдиного
соціального внеску, яка підлягає
доутриманню із сум заробітної плати.
Отже, податкове повідомлення-рішення,
рішення про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені, вимога про
сплату боргу (недоїмки) є правомірними
та таким, що прийнятті в межах чинного
законодавства. Таким чином, з підстав
зазначених в судовому засіданні та
долучених доказів, представник
відповідача просив в задоволені позову
відмовити повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що в період з 09.05. 2014
року по 19.05. 2014 року Сарненською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області
проводилася документальна планова
перевірка ФОП ОСОБА_4 щодо дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками за
період з 01.01. 2011 року по 31.12. 2013 року,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з 01.01.
2011 року по 31.12. 2013 року, про що складено
відповідний акт перевірки №
69/17-14-17-02/НОМЕР_5 від 26.05. 2014 року (далі -
акт перевірки 69/17-14-17-02/НОМЕР_5 від 26.05. 2014
року) (а.с. 6-42).

На підставі акту перевірки
69/17-14-17-02/НОМЕР_5 від 26.05. 2014 року,
Сарненською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області винесено
податкове повідомлення-рішення від 10.06.
2014 року № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_4 за
платежем податок з доходів найманих
працівників на суму 9202,22 грн., з яких за
основним платежем на суму 5255,60 грн., за
штрафними санкціями - 3946,62 грн. (а.с. 47).

Крім того, заступником начальника
Сарненської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області прийнято рішення
№ від 10.06. 2014 року про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску (далі - рішення № від 10.06.
2014 року), яким застосовано штраф до ФОП
ОСОБА_4 у розмірі 8185,51 грн. (а.с. 46).

10.06. 2014 року податковою інспекцією
прийнято вимогу № Ф- про сплату
ФОП ОСОБА_4 боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, станом
на 10.06. 2014 року, в сумі 16371,03 грн. (а.с. 45).

Щодо позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
10.06. 2014 року № , яким збільшено
суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_4
за платежем податок з доходів найманих
працівників на суму 9202,22 грн., з яких за
основним платежем на суму 5255,60 грн., за
штрафними санкціями - 3946,62 грн., то суду
слід зазначити наступне.

Так, відповідно до висновків Акту
перевірки № 69/17-14-17-02/НОМЕР_5 від 26.05. 2014
року встановлено невідповідність
фактично відпрацьованого робочого
часу працівниками ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з табелями робочого
часу, а саме відповідно до умов
трудових договорів підприємцем для
найманих осіб нараховувалася
заробітна плата в законодавчо
встановлених мінімальних розмірах за
8-годинний робочий день, тривалість
робочого дня торгових точок становила
15-16 годин. Таким чином, відповідачем
встановлено порушення позивачем пп.
14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162, пп.
163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, п.
167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2
ст. 171, абз. "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України № 2755-VI, 02.12.2010 року
(далі - ПК України), а саме не утримання
та неперерахування до бюджету податку
на доходи фізичних осіб у сумі 5255,60 грн.
у випадку не нарахування заробітної
плати працівникам пропорційно
відпрацьованому часу з нарахуванням
погодинної мінімальної заробітної
плати. З вказаними висновками
податкового органу суд не погоджується
з огляду на наступне.

Підпунктом 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України
передбачено, що податковий агент щодо
податку на доходи фізичних осіб -
юридична особа (її філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ),
самозайнята особа, представництво
нерезидента - юридичної особи, інвестор
(оператор) за угодою про розподіл
продукції, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність контролюючим органам та
нести відповідальність за порушення
його норм в порядку, передбаченому
статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України
платником податку є податковий агент.

Відповідно до п. п. 163.1.1 п.163.1 ст. 163 ПК
України, об'єктом оподаткування
резидента є загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід.

Підпунктом 164.2.1. п. 164.2 ст. 164 ПК України
встановлено, що до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються
доходи у вигляді заробітної плати,
нараховані (виплачені) платнику
податку відповідно до умов трудового
договору (контракту).

Згідно п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка
податку становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри.

Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст.168 ПК
України, податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України
передбачено, що податок сплачується
(перераховується) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом. Банки
приймають платіжні документи на
виплату доходу лише за умови
одночасного подання розрахункового
документа на перерахування цього
податку до бюджету.

Згідно п. 171.2 ст. 171 ПК України особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, є
податковий агент - для оподатковуваних
доходів з джерела їх походження в
Україні.

Відповідно до абзацу "а" п. 176.2 ст. 176 ПК
України особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, що виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати за її рахунок

Так, судом встановлено, що в період з
01.01. 2013 року по 31.12. 2013 року ФОП ОСОБА_4
використовував працю чотирьох
найманих працівників відповідно до
трудових договорів зареєстрованих у
Сарненському районному центрі
зайнятості (а.с. 76-79).

У користуванні позивача перебуває три
магазини "Наталочка", "Софіт" та "У
Петровича". Згідно графіків роботи
магазинів на 2013 рік, вони працювали з
понеділка по п'ятницю з 08 до 20 години з
обідньою перервою з 12 до 16 години.
Субота та Неділя є вихідними днями (а.с.
133-135).

У вказаний період у підприємця
належним чином велися табелі обліку
робочого часу, розрахунково-платіжні
відомості нарахування заробітної
плати, згідно яких працівники
працювали восьмигодинний робочий день.
Заробітна плата нараховувалася
найманим працівникам за
відпрацьований робочий час відповідно
до табелів обліку робочого часу не
нижче встановленого законодавством
мінімального розміру, виплачувалася
своєчасно та в повному обсязі (а.с. 105-128).

На виплачені суми заробітної плати
найманих працівників позивачем було
здійснено нарахування та утримання
податку з доходів найманих
працівників, а також єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, які своєчасно
та у повному обсязі перераховано до
бюджету (а.с. 80-104).

Вказані обставини підтверджено
дослідженими у судовому засіданні
письмовими доказами та не спростовано
відповідачем.

Крім того, в матеріалах справи наявні
акти Сарненського районного центру
зайнятості щодо перевірки
достовірності поданих роботодавцем
даних, що є підставою для визначення
розміру дотації та порядку її
використання, відповідно до яких
підтверджено правомірність
нарахування та виплати заробітної
плати, а також перерахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с. 136-143).

Таким чином, суду слід зазначити, що
податковий орган при прийнятті
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення, в основу
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку з доходів найманих
працівників ФОП ОСОБА_4 за основним
платежем, керувався лише
безпідставними висновками про
заниження нарахованої заробітної
плати у зв'язку з тривалістю робочого
дня торгових точок 15-16 годин, які є
необґрунтованими та не знайшло свого
підтвердження у судовому засіданні.
Покликання представника відповідача
на пояснення ФОП ОСОБА_4, як на підставу
встановлення тривалості робочого дня
торгових точок відхиляється судом,
оскільки в даному поясненні вказано на
період роботи працівників та членів
сім'ї позивача у торгових точках, але не
вказується тривалість їх робочого дня
(а.с. 65-66).

Натомість, з аналізу доказів наявних в
матеріалах справи, судом встановлено,
що позивачем в межах норм податкового
законодавства було здійснено
нарахування, утримання та сплату до
бюджету податку з доходів найманих
працівників при виплаті заробітної
плати працівникам, згідно табелів
обліку робочого часу.

Крім того, відповідно до розрахунку
податкового зобов'язання та штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів)
відповідачем за порушення п. 127.1 ст. 127
ПК України за ненарахування,
неутримання та/або несплату
(неперерахування) податків платником
податків, у тому числі податковим
агентом, до або під час виплати доходу
на користь іншого платника податків
було накладено на ФОП ОСОБА_4 штраф на
суму 3436,62 грн. (а.с. 67). Оскільки судом
встановлено, що позивачем було
здійснено нарахування, утримання та
сплату до бюджету податку з доходів
найманих працівників при виплаті
заробітної плати працівникам, згідно
табелів обліку робочого часу в межах
норм податкового законодавства, то
застосування податковим органом
штрафних санкцій у даному випадку є
також безпідставним.

Отже, висновок податкової інспекції
про необґрунтоване зменшення
заробітної плати працівникам, жодним
чином не підтвердженні в судовому
засіданні, як наслідок припущення про
неутримання та неперерахування до
бюджету податку з доходів найманих
працівників - є безпідставним та
необґрунтованим. А тому, податкове
повідомлення-рішення № від 10.06.
2014 року в частині збільшення грошового
зобов'язання за платежем податок з
доходів найманих працівників за
основним платежем на суму 5255,60 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями на
суму 3436,62 грн. - є протиправним та
підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправною та скасування вимоги №
Ф- від 10.06. 2014 року про сплату боргу
(недоїмки) в частині визначення боргу
на суму 16371,03 грн., рішення № від
10.06.2014 року про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску на суму
8185,51 грн. суд зазначає наступне.

В основу прийняття вказаних рішень
покладено висновки відповідача про
порушення позивачем вимог п. 1 ч. 2 ст. 6,
п. 1, ч. 1, ст. 7 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI
внаслідок заниження єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування на загальну суму 16371,03 грн.,
що призвело до застосування штрафних
санкцій у розмірі, передбаченому ч. 11
ст. 25 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне страхування" від 08.07.2010 року
№2464-VI, що склало 8185,51 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI
(надалі - Закон України №2464-VI),
платниками єдиного внеску є
роботодавці фізичні особи - підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною особою
- підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України № 2464-VІ
передбачено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
№2464-VI, єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пунктах 1 (крім
абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону
України № 2464-VI визначено, що орган
доходів і зборів застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції - за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначеної суми за кожний
повний або неповний звітний період, за
який донараховано таку суму, але не
більш як 50 відсотків суми
донарахованого єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для донарахування
позивачеві єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування на суму 16371,03 грн. стало
збільшення фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_4 значення загального місячного
оподаткованого доходу найманим
працівникам за 2013 рік на суму 40520,16 грн.,
що відображено в акті перевірки від 26.05.
2014 року за № 69/17-14-17-02/НОМЕР_5.

Враховуючи висновки суду, що зроблені
під час дослідження обставин прийняття
податкового повідомлення-рішення №
від 10.06. 2014 року, щодо
правомірності нарахування і сплати
податку з доходів найманих
працівників, вимога № Ф- від 10.06.
2014 року про сплату боргу (недоїмки) в
частині визначення боргу на суму 16371,03
грн. та рішення № від 10.06.2014 року
про застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску на суму 8185,51 грн. є також
протиправними та підлягають
скасуванню, а позовні вимоги в даній
частині підлягають до задоволення.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Позивач довів суду обґрунтованість
позовних вимог, а відповідач не
підтвердив правомірність своїх дій при
прийнятті спірних рішень.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача
порушеного права знайшов своє
підтвердження в ході судового
розгляду, то поданий позов належить
задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Враховуючи
викладене та те, що позов задоволено
повністю на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень,
позивачу слід присудити з Державного
бюджету України 182 грн. 70 коп. судового
збору, сплаченого згідно квитанції від
18.06. 2014 р. (а.с. 2).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Сарненської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Рівненській області № від 10.06.
2014 року про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 16371,03 грн.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Сарненської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Рівненській області № від 10.06.
2014 року про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів та
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в розмірі
8185,51 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Сарненської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області № від 10.06. 2014
року в частині збільшення грошового
зобов'язання за платежем податок з
доходів найманих працівників за
основним платежем на суму 5255,60 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями на
суму 3436,62 грн.

Присудити на користь позивача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Зозуля Д.
П.