Справа № 872/16204/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2014 року

справа № 808/5183/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Запоріжжя» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року у справі 808/5183/13-а за адміністративним позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Запоріжжя» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Запоріжжя» суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2012 році у розмірі 6267,47 грн. В обґрунтування заявлених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Запоріжжя» зазначає, що відповідно до звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік, наданого відповідачем, середньооблікова кількість штатних працівників, що працювали у відповідача за звітний період склала 9 осіб. Середньооблікова кількість інвалідів відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” повинна складати 1 особу. Середньооблікова кількість інвалідів у ТОВ “Інтербуд-Запоріжжя” склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом. Таким чином, за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2012 році відповідач повинен сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 6211,67 грн. та пеню у розмірі 55,80 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Запоріжжя» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Апелянт посилається на те, що ними було створені робочі місця для працевлаштування інвалідів та виконано таким чином норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2012 рік.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, 26 лютого 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтербуд-Запоріжжя” подано до Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік, затверджений наказом Мінпраці України від 10 лютого 2007 року № 42. Відповідно до вказаного звіту середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становила 9 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність – 0 осіб. Кількість інвалідів – штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” - 1 особа. Фонд оплати праці штатних працівників – 111 810,00 грн. Середньорічна заробітна плата штатного працівника – 12 423,00 грн. Відповідного до листа Правобережного районного центру зайнятості від 07 червня 2013 року №01-30/1655 Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтербуд-Запоріжжя” за період з грудня 2011 року по грудень 2012 року були надані звіти за формою 3-ПН за травень, липень та серпень 2012 року, які містяться в матеріалах справи. Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтербуд-Запоріжжя” розміщені оголошення в газетах: “Работа для всех” №29 від 16 липня 2012 року, “Работа Карьера Обучение” № 32 (596) від 08 серпня 2012 року про наявність вакансії для працевлаштування інваліда. За невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів позивачем застосовано до Товариство з обмеженою відповідальністю “Інтербуд-Запоріжжя” адміністративно-господарські санкції в розмірі половини середньої річної заробітної плати на підприємстві за 2012 рік, що становить (1-0) х 12 423,33 / 2 = 6211,67 грн. Крім того, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів відповідачу нарахована пеня. Враховуючи, що ставка Національного Банку України з 23 березня 2012 року становить 7,5%, розрахунковий розмір пені дорівнює 0,02%. Таким чином, сума пені, що необхідно сплатити дорівнює 6211,67 грн. х 0,02 % - розрахунковий розмір пені = 1,24 грн. – сума пені за один день прострочення х 45 – кількість днів = 55,80 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про невиконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 69 Господарського кодексу України підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачений порядок забезпечення права інвалідів на працевлаштування: право інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно зі статтею 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

У відповідності до положень статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств,установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно з ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до п. 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 порядок нарахування пені та встановлення строку її сплати затверджуються Мінпраці.

За змістом п. 4 ст. 20 Закону України “Про зайнятість населення” підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з не залежних від них причин, і в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Таким чином, Закон України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” покладає на підприємство обов'язок створити, атестувати належним чином робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомити про це органи державної служби зайнятості, а ті в свою чергу зобов'язані направити підприємству на працевлаштування інвалідів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Запоріжжя» не було виконано передбачений Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, а саме у кількості 1 (одного) місця. Звіти про наявність вакансій форми 3-ПН подавались позивачем до центру зайнятості лише у травні, липні та серпні 2012 року, що не відповідає вимогам Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”. Отже, висновки суду першої інстанції щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів є законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції – без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Запоріжжя»– залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року у справі 808/5183/13-а – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко