Справа № 826/6943/14
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 липня 2014 року № 826/6943/14

приміщення суду за адресою: м. Київ, вул.
Велика Васильківська 81-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі суддів: головуючого
судді Соколової О.А., суддів Вєкуа
Н.Г., Головань О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Служби безпеки України

до Державної виконавчої
служби України

третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправною та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження

встановив:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулась Служба безпеки
України (далі-позивач, СБУ) до Державної
виконавчої служби України
(далі-відповідач, ДВСУ), третя особа
ОСОБА_1 про визнання протиправною та
скасування постанови державного
виконавця Борейка М.В. про відкриття
виконавчого провадження від 24.04.2014 року
№43066827.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 18.03.2014 року визнано
протиправним та скасовано наказ Голови
СБУ №1443-ОС від 30.11.2013 року в частині
звільнення у запас СБУ з військової
служби ОСОБА_1, поновлено на службі
ОСОБА_1 з 30.11.2013 року, зобов'язано СБУ
виплатити ОСОБА_1 середній місячний
заробіток за час вимушеного прогулу з
30.11.2013 року до дня фактичного
поновлення на військовій службу,
зобов'язано СБУ зарахувати період
вимушеного прогулу до вислуги років
ОСОБА_1 на військовій службі та до
терміну, встановленого для присвоєння
чергового військового звання,
постанову в частині поновлення ОСОБА_1
на службі та стягнення
середньомісячного заробітку за місяць
звернути до негайного виконання. Однак,
позивачем постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.03.2014 року, на підставі якої видано
виконавчий лист та відкрито виконавче
провадження, оскаржується в Київському
апеляційному адміністративному суді, а
тому судове рішення не набрало
законної сили, крім тієї частини, яка
звернута до негайного виконання. А
тому, на думку позивача, державним
виконавцем протиправно відкрито
виконавче провадження в тій частині, де
судове рішення не набрало законної
сили.

Представник відповідача заперечував
проти заявлених позовних вимог,
оскільки державний виконавець ДВСУ
діяв правомірно та у межах
законодавства України.

Третя особа в судове засідання не
з'явився, про час, дату і місце судового
розгляду повідомлявся належним чином.
Заяв про відкладення розгляду справи
або про розгляд справи за його
відсутності суду не надавав.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за його відсутності
на підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд в судовому
засіданні ухвалив розглядати справу у
порядку письмового провадження.

Таким чином, суд керуючись ч.6 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України вирішує справу на підставі
наявних в ній доказів.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18.03.2014 року по справі №826/1380/14
задоволено позов ОСОБА_1 та визнано
протиправним та скасовано наказ Голови
СБУ №1443-ОС від 30.11.2013 року в частині
звільнення у запас СБУ з військової
служби ОСОБА_1, поновлено на службі
ОСОБА_1 з 30.11.2013 року, зобов'язано СБУ
виплатити ОСОБА_1 середній місячний
заробіток за час вимушеного прогулу з
30.11.2013 року до дня фактичного
поновлення на військовій службу,
зобов'язано СБУ зарахувати період
вимушеного прогулу до вислуги років
ОСОБА_1 на військовій службі та до
терміну, встановленого для присвоєння
чергового військового звання,
постанову в частині поновлення ОСОБА_1
на службі та стягнення
середньомісячного заробітку за місяць
звернути до негайного виконання.

На підставі даної постанови видано
виконавчий лист від 03.04.2014 року №826/1380/14
2013 р.

За заявою ОСОБА_1 на підставі
виконавчого листа від 03.04.2014 року
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
Борейком Максимом Валерійовичем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження від 24.04.2014 року
ВП №43066827. (а.с.6)

Завданням адміністративного суду є
перевірка правомірності (легальності)
даного рішення з огляду на чіткі
критерії, які зазначені у частині 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі -КАС України) встановлені
критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України «Про
виконавче провадження»від 21 квітня 1999
року №606-ХІV зі змінами та доповненнями.

Відповідно до ст.1 Закону №606, виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб. (часть 1 статті 7 Закону
№606).

Згідно зі ст. 3 Закону №606, примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Відповідно до статті 17 Закону №606
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; судові накази;
виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Відповідно до ч. 1, 5 та 7 статті 24 Закону
№606 державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

З огляду вищезазначених норм статті 24
Закону №606 державний виконавець при
прийнятті виконавчого документу до
провадження повинен винести постанову
про відкриття виконавчого провадження.

Водночас, пунктом 3 частини 3 статті 26
Закону №606 передбачено, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, у
виконавчому листі зазначено, що судове
рішення винесено 18.03.2014 року, в
резолютивній частині постанови
зазначено, що до негайного виконання
підлягає в частині поновлення ОСОБА_1
на службі та стягнення
середньомісячного заробітку за місяць.
Крім цього під час розгляду даної
справи встановлено, що рішення по
справі №826/1380/14 оскаржено та не набрало
законної сили.

Отже, суд погоджується з позивачем, що в
частині зобов'язання СБУ зарахувати
період вимушеного прогулу до вислуги
років ОСОБА_1 на військовій службі (в
календарному та пільговому обчисленні)
та до терміну, встановленого для
присвоєння чергового військового
звання державний виконавець повинен
був відмовити у відкритті провадження,
оскільки в цій частині судове рішення
не набрало законної сили.

З огляду на ці обставини, державним
виконавцем неправомірно винесено
постанову про відкриття провадження
від 24.04.2014 ВП №43066827.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Служби безпеки
України - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про відкриття виконавчого провадження
від 24.04.2014 року №43066827.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 цього
Кодексу.

Головуючий Суддя
О.А. Соколова

Судді
Н.Г. Вєкуа

О.В. Головань