Справа № К/9991/81333/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/81333/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського
М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області на рішення
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 6 травня
2010 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 5 липня
2010 року,

в с т а н о в и л а:

29 березня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1 та є інвалідом ІІІ групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
роботами з ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, тому відповідно
до статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має право
на отримання щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком та державної пенсії для
інвалідів ІІІ групи в розмірі, не
нижчому 6 мінімальних пенсій за віком. В
зв'язку з тим, що зазначені виплати були
проведені у значно меншому розмірі,
позивач у лютому 2010 року звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області із заявою
про перерахунок призначеної пенсії,
але відповідач відмовив у цьому. Просив
визнати неправомірною відмову
відповідача в перерахунку та виплаті
позивачу пенсії як інваліду ІІІ групи з
1 січня 2005 року у відповідності до
статей 49, 50, 53, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, що
становить прожитковий мінімум для
непрацездатних, відповідно до частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визначених законами
України про Державний бюджет України
на відповідні роки; зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату призначеної позивачу пенсії як
інваліду ІІІ групи з 1 січня 2005 року
відповідно до статей 49, 50, 53, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, що становить прожитковий
мінімум для непрацездатних, відповідно
до частини першої статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Рішенням Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
6 травня 2010 року позов ОСОБА_1
було задоволено частково. Визнано
неправомірною відмову управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області щодо
перерахунку ОСОБА_1 пенсії з
інвалідності у відповідності до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок виплаченої ОСОБА_1 пенсії у
відповідності до вимог статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з мінімальної
пенсії за віком, визначеного в законах
України про Державний бюджет України
на відповідні роки за періоди з 1 січня
2005 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня
2008 року по 6 травня 2010 року та
виплатити недоплачену суму пенсії із
врахуванням статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та виплачених
сум. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 5 липня
2010 року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області відхилено,
а рішення Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 6
травня 2010 року залишено без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області, судом
апеляційної інстанції порушення норм
чинного процесуального і
матеріального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильного судового рішення,
відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення суду
апеляційної інстанції та залишити
позов без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши в межах касаційної
скарги за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_1 має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 1 та є
інвалідом ІІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з роботами з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті
54 цього Закону (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
якою визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з
утратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи,
щодо яких встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 6 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІІ групи - у розмірі
50 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Проте підпунктом 15 пункту 28 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № 107-VI частини
третю та четверту статті 54 Закону №
796-ХІІ викладено в новій редакції,
відповідно до змісту яких у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році, зокрема, по IIІ групі
інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження, зокрема, по IIІ групі
інвалідності - 140 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, зокрема,
по IIІ групі інвалідності - 110 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ Закону
№ 107-VI статтю 50 Закону № 796-ХІІ
викладено в новій редакції, відповідно
до якої особам, віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам IIІ групи - у розмірі
15 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI
визнані неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону №
796-ХІІ, є мінімальний розмір пенсії за
віком, який відповідно до частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
тобто законами України про Державний
бюджет на відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідні роки, а не розміри твердих
сум, що установлені постановами
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок державного
бюджету» від 3 січня 2002 року № 1 (з
урахуванням змін, внесених постановою
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 13 липня
2004 року № 894) та «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року №530.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а рішення
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 6 травня
2010 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 5 липня
2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.