Справа № 2а-288/10/0470
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2014 р. м. Київ
К/800/16580/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Моторного О.А., Муравйова О.В.,

при секретарі: Сватко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року

за заявою Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про видачу
виконавчого листа

у справі №2а-288/10/0470

за позовом прокурора Самарського
району м.Дніпропетровська в інтересах
держави в особі Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

встановив:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
жовтня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 жовтня 2013 року, позов задоволено.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь
держави 6120,00грн.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року відмовлено
Лівобережній ОДПІ м.Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області у задоволенні заяви про видачу
виконавчого листа по справі №2а-288/10/0470.

Не погодившись з висновком суду
апеляційної інстанції, податковий
орган звернувся з касаційною скаргою
до Вищого адміністративного суду
України, в якій, посилаючись на
порушення судом норм процесуального та
неправильне застосування норм
матеріального права, ставить питання
про скасування ухвали суду апеляційної
інстанції та задоволення заяви про
видачу виконавчого листа.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника Генеральної прокуратури
України, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи наведені у
скарзі, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, предметом розгляду даної
справи є стягнення з відповідача на
користь держави податкового боргу -
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
6120,00грн. за неподання до ДПІ податкових
декларації з ПДВ з липня 2005р. по травень
2008р., застосованих до відповідача як
суб'єкта підприємницької діяльності.

Відмовляючи у задоволенні заяви,
суд апеляційної інстанції цілком вірно
та обґрунтовано виходив з наступного.

Так, в силу приписів ч.1 ст.51
Цивільного кодексу України до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Згідно п.95.3 ст.95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органом, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Податковим кодексом України
встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
кошів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання, є контролюючі органи.

Механізм виконання судових
рішень про стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу
передбачений главою 12 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 №22.

Цей механізм передбачає
оформлення інкасового доручення для
примусового стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу. При цьому
судове рішення, на підставі якого з
платника податків стягуються кошти,
відповідно до пункту 12.4 зазначеної
Інструкції, до банку не подається.
Натомість реквізити відповідного
судового рішення зазначаються в самому
інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7- 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Таким чином, чинне законодавство
передбачає окремий порядок
примусового виконання судових рішень
про стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу. При цьому
органи державної виконавчої служби до
цієї процедури не залучаються.
Відповідно в розглядуваних випадках
немає підстав для відкриття
виконавчого провадження в порядку,
передбаченому Законом України від
24.01.1999 №606-ХІV «Про виконавче
провадження».

З огляду на це в адміністративних судів
відсутні підстави для видачі
виконавчих листів про примусове
виконання судових рішень у порядку
статей 257 та 258 Кодексу
адміністративного судочинства
України, тому що процедура погашення
податкового боргу є самостійною
процедурою, яка регулюється окремими
нормами, а саме Податковим кодексом
України, а не законодавством про
виконавче провадження.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає цілком вірними та
обґрунтованими висновки суду
апеляційної інстанції про відмову у
задоволенні заяви Лівобережній МДПІ
м.Дніпропетровська про видачу
виконавчого листа по справі №2а-288/10/0470.

Крім того, на адресу Вищого
адміністративного суду України
надійшла квитанція від 03.07.2014р. про
сплату ОСОБА_1 6120,00грн.

Отже, судом апеляційної інстанції,
виконано всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевірено
обставини справи, вирішено справу у
відповідності з нормами матеріального
права, постановлено обґрунтоване
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для
справи. Висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.