Справа № К/9991/52284/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/52284/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Червоногвардійському районі
м. Макіївки Донецької області про
визнання дій неправомірними та
перерахунок пенсії за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 липня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що вона є вдовою учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 1,
інваліда війни ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Позивач отримує
пенсію у зв'язку з втратою годувальника
в розмірі 50 процентів пенсії за віком
померлого годувальника. На думку
позивача, її померлий чоловік
відповідно до статей 54, 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
мав право на отримання державної
пенсії для інвалідів ІІ групи в
розмірі, не нижчому 8 мінімальних
пенсій за віком, та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
75 процентів мінімальної пенсії за
віком. Крім цього, відповідно до статті
52 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивач має право на
виплату щомісячної компенсації в разі
втрати годувальника в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Також позивачу як дружині померлого
інваліда війни повинна бути підвищена
пенсія на 25 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Розмір пенсії позивача
у зв'язку з втратою годувальника
повинен становити 3843,75 грн. В зв'язку з
тим, що зазначені виплати були
проведені у значно меншому розмірі,
позивач звернулася 3 лютого
2011 року до управління Пенсійного фонду
України в Червоногвардійському районі
м. Макіївки Донецької області із заявою
про перерахунок призначеної пенсії,
але відповідач відмовив у цьому.

Просила визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області щодо
відмови у перерахунку пенсії у зв'язку
з втратою годувальника відповідно до
чинного законодавства України;

зобов'язати відповідача у
відповідності до статей 49, 50, 52, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 37 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» перерахувати
позивачу пенсію у зв'язку з втратою
годувальника з розрахунку 50 процентів
пенсії, встановленої для учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 1,
інваліда ІІ групи: державної пенсії,
встановленої в розмірі не менше 8
мінімальних пенсій за віком -
прожиткових мінімумів для осіб, які
втратили працездатність, додаткової
пенсії - 75 процентів мінімальної пенсії
за віком - прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, а
також щомісячної компенсації в разі
втрати годувальника в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком -
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; з урахуванням
підвищення пенсії на 25 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з 1 лютого 2011
року.

Постановою Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 11 травня 2011 року позов
ОСОБА_1 було задоволено. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 лютого 2011
року відповідно до вимог статей 49, 50, 52,
54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 37 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з розрахунку 50
процентів пенсії, встановленої
законодавством для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 1,
інвалідів ІІ групи: державної пенсії -
не менше 8 мінімальних пенсій за віком -
прожиткових мінімумів для осіб, які
втратили працездатність, додаткової
пенсії - 75 процентів мінімальної
пенсії за віком - прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
а також щомісячної компенсації в разі
втрати годувальника в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком -
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; з урахуванням
підвищення пенсії на 25 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 липня
2011 року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області задоволено
частково. Постанову
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 11
травня 2011 року скасовано. Позов ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі
м.Макіївки Донецької області щодо
відмови в перерахунку та виплаті
ОСОБА_1 компенсації в разі втрати
годувальника в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі
м.Макіївки Донецької області здійснити
ОСОБА_1 з 1 лютого 2011 року перерахунок та
виплату щомісячної компенсації в разі
втрати годувальника в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
виходячи з прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, з
урахуванням щомісячного підвищення
пенсії на 25 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судом апеляційної інстанції порушення
норм чинного процесуального і
матеріального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильного судового рішення,
позивач скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судом
апеляційної інстанції встановлено, що
позивач є вдовою учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1, інваліда війни ІІ групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
участю у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС.

Статтею 49 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року
№ 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті
54 цього Закону (в редакції, що діяла до
1 січня 2008 року) в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів ІІ групи,
щодо яких встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІ групи - у розмірі
75 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як встановлено апеляційним судом
позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області та отримує
пенсію у зв'язку з втратою годувальника
на одного утриманця.

Частиною третьою статті 54 Закону №
796-ХІІ передбачено, що обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до частини першої статті 37
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії за віком померлого
годувальника; на двох та більше
непрацездатних членів сім'ї - 100
відсотків пенсії за віком померлого
годувальника, що розподіляється між
ними рівними частками.

Згідно з частиною першою статті 52
Закону № 796-ХІІ (в редакції, що діяла до
1 січня 2008 року) щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій,
призначених померлому чоловіку
позивача, а також щомісячної
компенсації в разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з
частиною першою статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
тобто законами України про Державний
бюджет на відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також щомісячної компенсації в разі
втрати годувальника призначається на
кожного непрацездатного члена сім'ї,
який був на його утриманні,
передбаченої статтею 52 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідні роки, а не розміри твердих
сум, що установлені постановами
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок державного
бюджету» від 3 січня 2002 року № 1
(з урахуванням змін, внесених
постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 13 липня
2004 року № 894) та «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року №530.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI були внесені
зміни, зокрема, до статей 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
які рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп від 22 травня 2008 року були
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), у зв`язку з чим з 22
травня 2008 року відновлена дія норм
статей 50, 52, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В 2009, 2010 роках положення статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не змінювались і
неконституційними не визнавались.

Враховуючи викладене, померлий чоловік
позивача, якому було призначено пенсію
на підставі Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», мав право на отримання
державної та додаткової пенсій, у
розмірах, встановлених статтями 50 та 54
цього Закону. Та обставина, що пенсія
чоловікові позивача, як встановив суд
апеляційної інстанції, за життя
виплачувалась усупереч вимогам
зазначених норм права у менших
розмірах, не позбавляє позивача права
на виплату пенсії у зв'язку з втратою
годувальника відповідно до положень
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до частини четвертої статті
15 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII
членам сімей, зазначеним у пункті 1
статті 10 цього Закону, а також дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни, які не одружилися
вдруге, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 25
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 липня
2011 року скасувати, залишивши в силі
постанову Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 11 травня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.