Справа № 2а/1770/1126/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року м. Київ
К/800/64739/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Суддів
Рецебуринського Ю.Й.
(доповідача),

Бутенка В.І.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 27
серпня 2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Міндоходів у Львівській області (далі -
Управління) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просив: визнати
протиправними дії Управління щодо
перенесення пільгової черги на
покращення житлових умов у
контрольному списку працівників
Державної податкової служби у
Львівській області з шостого місця на
тринадцяте; визнати протиправними дії
відповідача щодо надання неповної
інформації на запит позивача від 1
лютого 2012 року; зобов'язати Управління
перенести пільгову чергу з
тринадцятого місця на відповідне місце
з урахуванням прав ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; зобов'язати
відповідача надати інформацію про
будівництво та надання квартир для
військовослужбовців згідно з Указом
Президента України від 6 квітня 1999 року
№367/99 та постанови Кабінету Міністрів
України від 29 листопада 1999 року №2166
«Про Комплексну програму забезпечення
житлом військовослужбовців, осіб
рядового і начальницького складу,
посадових осіб митної служби та членів
їх сімей» у 2003-2012 роках.

Позов обґрунтовував тим, що 7 лютого 2012
року звернувся до Державної податкової
адміністрації у Львівській області із
запитом в порядку статті 20 Закону
України «Про публічну інформацію» щодо
надання інформації про будівництво та
надання квартир для
військовослужбовців згідно з Указом
Президента України від 6 квітня 1999 року
№367/99 та постанови Кабінету Міністрів
України від 29 листопада 1999 року №2166
«Про Комплексну програму забезпечення
житлом військовослужбовців, осіб
рядового і начальницького складу,
посадових осіб митної служби та членів
їх сімей» за 2003-2012 роки та надання копій
контрольних списків на покращення
житлових умов працівників ДПА у
Львівській області станом на 1 лютого
2012 року. На вказаний запит повної
інформації надано не було, проте
повідомлено про перебування позивача у
контрольному списку на покращення
житлових умов за номером 13. Однак
згідно з контрольним списком
працівників ДПА у Львівській області,
які потребують покращення житлових
умов, станом на 1 січня 2005 року він
перебував шостим у списку. Перенесення
на 13-те місце у списку позивач вважає
незаконним, оскільки упродовж 2005-2012
років з державного бюджету виділялися
кошти для будівництва та придбання
житла військовослужбовцям та членам їх
сімей у Львівській області. Зазначив,
що ненадаючи позивачу інформацію щодо
будівництва житла і надання квартир, та
ненадаючи контрольні списки,
відповідач намагається приховати
безпідставне перенесення черги.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2013 року, позов задоволено. Визнано
протиправними дії Державної
податкової служби у Львівській області
щодо надання неповної інформації на
запит ОСОБА_3 від 1 лютого 2012 року.
Зобов'язано Управління надати ОСОБА_3
інформацію на запит від 1 лютого 2012 року
про будівництво та надання квартир для
військовослужбовців у період 2003 -
2012 років. Визнано протиправними дії
Державної податкової служби у
Львівській області щодо перенесення
черги ОСОБА_3 у списку працівників, що
потребують покращення житлових умовах
на пільгових умовах, з восьмого місця
на тринадцяте. Зобов'язано Управління
перенести чергу ОСОБА_3 у списку
працівників, що потребують покращення
житлових умовах на пільгових умовах, з
тринадцятого на відповідне місце з
урахуванням прав ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що 1 лютого 2012 року
ОСОБА_3 звернувся до Державної
податкової адміністрації у Львівській
області (правонаступником якої є
Головне управління Міндоходів у
Львівській області) із запитом
відповідно до статті 20 Закону України
«Про публічну інформацію» щодо надання
інформації про будівництво та надання
квартир для військовослужбовців
згідно з Указом Президента України від
6 квітня 1999 року №367/99 та постанови
Кабінету Міністрів України від 29
листопада 1999 року №2166 «Про Комплексну
програму забезпечення житлом
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу, посадових осіб
митної служби та членів їх сімей» за
2003-2012 роки та щодо надання копій
контрольних списків на покращення
житлових умов працівників ДПА у
Львівській області станом на 1 лютого
2012 року.

На вказане звернення відповідач листом
від 10 лютого 2012 року повідомив позивача
про те, що останній станом на 1 лютого 2012
року перебуває в контрольному списку
на покращення житлових умов за номером
13.

Відповідно до частини 1 статті1 Закон
України «Про доступ до публічної
інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI
(далі - Закон №2939-VI) публічна інформація
- це відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону
№2939-VI публічна інформація є відкритою,
крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону №2939-VI передбачено, що
право на доступ до публічної
інформації гарантується: 1) обов'язком
розпорядників інформації надавати та
оприлюднювати інформацію, крім
випадків, передбачених законом; 2)
визначенням розпорядником інформації
спеціальних структурних підрозділів
або посадових осіб, які організовують у
встановленому порядку доступ до
публічної інформації, якою він володіє;
3) максимальним спрощенням процедури
подання запиту та отримання
інформації; 4) доступом до засідань
колегіальних суб'єктів владних
повноважень, крім випадків,
передбачених законодавством; 5)
здійсненням парламентського,
громадського та державного контролю за
дотриманням прав на доступ до
публічної інформації; 6) юридичною
відповідальністю за порушення
законодавства про доступ до публічної
інформації.

Відповідно до статті 5 №2939-VI доступ до
інформації забезпечується шляхом: 1)
систематичного та оперативного
оприлюднення інформації: в офіційних
друкованих виданнях; на офіційних
веб-сайтах в мережі Інтернет; на
інформаційних стендах; будь-яким іншим
способом; 2) надання інформації за
запитами на інформацію.

Згідно зі статтею 19 Закону №2939-VI запит
на інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту. Запит на інформацію
може бути індивідуальним або
колективним. Запити можуть подаватися
в усній, письмовій чи іншій формі
(поштою, факсом, телефоном, електронною
поштою) на вибір запитувача. Письмовий
запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити: ім'я
(найменування) запитувача, поштову
адресу або адресу електронної пошти, а
також номер засобу зв'язку, якщо такий
є; загальний опис інформації або вид,
назву, реквізити чи зміст документа,
щодо якого зроблено запит, якщо
запитувачу це відомо; підпис і дату за
умови подання запиту у письмовій формі.

Статтею 20 Закону №2939-VI передбачено, що
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Згідно із частиною 1 статті 22 Закону
№2939-VI розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках: розпорядник інформації не
володіє і не зобов'язаний відповідно до
його компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини 2 статті 6 цього
Закону; особа, яка подала запит на
інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною 5
статті 19 цього Закону.

Порівнявши запит позивача та відповідь
відповідача на вказаний запит, суди
прийшли до правильного висновку, що
лист Державної податкової
адміністрації у Львівській області від
10 лютого 2012 року не містить відповіді
по суті на вказані у запиті питання.
Жодних підстав для відмови позивачу у
задоволенні запиту у вказаному листі
також не зазначено.

Отже, суди обґрунтовано задовольнили
позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання
протиправними дій відповідача щодо
надання неповної інформації на запит
від 1 лютого 2012 року та зобов'язання
надати інформацію.

Постановою Верховної ради України «Про
порядок тимчасової дії на території
України окремих актів законодавства
Союзу СРСР» від 12 вересня 1991 року
№1545-ХІІ встановлено, що до прийняття
відповідних актів законодавства
України на території республіки
застосовуються акти законодавства
Союзу РСР з питань, які не врегульовані
законодавством України, за умови, що
вони не суперечать Конституції і
законам України.

Згідно з частиною 1 статті 3 Житловим
кодексом Української РСР житлові
відносини в Українській РСР
регулюються Основами житлового
законодавства Союзу РСР і союзних
республік та видаваними відповідно до
них іншими актами житлового
законодавства Союзу РСР, цим Кодексом
та іншими актами житлового
законодавства Української РСР.

Відповідно до статті 43 вказаного
кодексу громадянам, які перебувають на
обліку потребуючих поліпшення
житлових умов, жилі приміщення
надаються в порядку черговості.

З числа громадян, взятих на облік
потребуючих поліпшення житлових умов,
складаються списки осіб, які
користуються правом першочергового
одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень
визначається за часом взяття на облік
(включення до списків осіб, які
користуються правом першочергового
одержання жилих приміщень).

Законодавством Української РСР
окремим категоріям громадян, які
перебувають у загальній черзі, може
бути надано перевагу в строках
одержання жилих приміщень у межах
календарного року взяття на облік.

Облік громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм
у безстрокове користування жилих
приміщень у будинках державного і
громадського житлового фонду,
призначених для постійного проживання,
врегульовано Правилами обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР,
затвердженими постановою Ради
Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року №470
(далі - Правила №470).

Відповідно до абзацу 4 пункту 9 Правил
№470 у випадках, передбачених пунктом 41
цих Правил, підприємства, установи,
організації, які не здійснюють
квартирний облік, ведуть контрольні
списки своїх працівників, що
перебувають на обліку в виконавчому
комітеті місцевої Ради даного
населеного пункту.

Згідно з пунктом 41 Правил №470
громадянам, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, що не ведуть квартирний
облік, і перебувають на обліку у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів, у тих випадках,
коли вони забезпечуються жилими
приміщеннями вказаними
підприємствами, установами,
організаціями, жилі приміщення
надаються згідно з контрольним
списком, який ведеться за місцем їх
роботи, у порядку черговості. При цьому
черговість громадян, які змінили місце
роботи у випадках, не передбачених у
пункті 32 цих Правил, визначається за
часом влаштування на роботу на дане
підприємство, в установу, організацію.

Порядок забезпечення жилими
приміщеннями працівників органів
державної податкової служби
встановлений Положенням про порядок
забезпечення жилими приміщеннями
працівників органів державної
податкової служби України,
затвердженим наказом від 20 серпня 2008
року №543, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 20 вересня 2008 року за
№801/15492 (далі - Положення №543).

Пунктом 1 розділу 2 Положення №543
встановлено, що працівники, які
потребують поліпшення житлових умов
згідно з житловим законодавством,
мають право на прийняття на квартирний
облік та одержання у користування
жилого приміщення відповідно до
чинного законодавства.

Пунктом 2 розділу 2 Положення №543
передбачено, що облік працівників ОДПС,
які потребують поліпшення житлових
умов та перебувають на квартирному
обліку у виконавчому органі місцевого
самоврядування за місцем проживання і
працюють в органах державної
податкової служби (далі - ОДПС) не менше
п'яти років, здійснюється шляхом
унесення їх до контрольного списку
працівників ОДПС (далі - контрольний
список).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, станом на 1 січня 2005
року ОСОБА_3 зазначений у контрольному
списку працівників ДПА у Львівській
області, які потребують покращення
житлових умов за №14 (серед працівників,
що потребують покращення житлових умов
на пільгових умовах - восьме місце),
станом на 3 лютого 2010 року - за №16 (серед
працівників, що потребують покращення
житлових умов на пільгових умовах -
дев'яте місце), станом на 1 лютого 2011
року - за №13 (серед працівників, що
потребують покращення житлових умов на
пільгових умовах - восьме місце), станом
на 30 січня 2012 року - за №13 (серед
працівників, що потребують покращення
житлових умов на пільгових умовах -
восьме місце).

Відповідно до пункту 7 розділу 2
Положення №543 щороку у січні-лютому
контрольний список подається до
виконавчого органу місцевого
самоврядування для узгодження і
уточнення. Житлово-побутова комісія
ОДПС при цьому вивчає облікові дані, за
необхідності вимагає документи, які
підтверджують право працівника ОДПС на
перебування у контрольному списку.
Зміни з питань, що належать до
компетенції житлово-побутової комісії
ОДПС, провадяться після прийняття
рішень цим органом. Про внесені зміни
працівникам ОДПС направляється
письмове повідомлення.

Усі виявлені зміни вносяться у
контрольні списки згідно з уточненою
черговістю, тобто порядковий номер у
новому році буде проставлений без
урахування номерів осіб, виключених із
контрольного списку. Відповідно до цих
змін формується і новий контрольний
список без урахування осіб, виключених
з контрольного списку.

З відповіді на запит ОСОБА_3
Департаменту житлового господарства
та інфраструктури Львівської міської
ради від 20 червня 2012 року №25ав-2228
вбачається, що за період 2003-2012 років з
ліміту місцевих рад Державній
податковій адміністрації у Львівській
області на виконання рішень МВК від 4
листопада 2005 року №1223 та від 21
грудня 2007 року №1161 передано 3 квартири.

Вказані обставини підтверджуються
також рішеннями виконавчого комітету
Львівської міської ради від 4 листопада
2005 року №1223, від 21 грудня 2007 року №1161
та актами передачі квартир від 30 грудня
2005 року, від 15 березня 2006 року, від 13
грудня 2007 року.

Тобто, не зважаючи на здійснення у
період 2005-2010 років розподілу між
працівниками ДПА у Львівській області,
які потребують покращення житлових
умов трьох квартир, позицію ОСОБА_3 було
безпідставно переміщено у напрямку
збільшення порядкового номера.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли до обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління
Міндоходів у Львівській області
відхилити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 27 серпня
2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Бутенко

В.І. Ємельянова