Справа № 2а-3597/10/1770
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/800/56202/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Розваляєвої Т.С.

Цуркана М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до комунального підприємства
"Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації", третя особа - ОСОБА_5
про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про визнання дій
комунального підприємства "Рівненське
міське бюро технічної інвентаризації"
по реєстрації права власності ОСОБА_5
на 16/100 частин будівлі за адресою:
АДРЕСА_1 протиправними та скасування
державної реєстрації права власності.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою,
у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, Рівненським міським судом
11 червня 2009 року в межах розгляду
цивільної справи постановлена ухвала
про забезпечення позову ОСОБА_4, шляхом
заборони на відчуження 16/100 частки
будівлі, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_6

16 червня 2009 року копія зазначеної
ухвали була надана КМ БТІ у м. Рівне, про
що свідчить штамп вхідної
кореспонденції на копії ухвали. 20 липня
2009 року відповідачем прийнято рішення
про реєстрацію права власності на 16/100
частин будівлі за ОСОБА_5

Судами встановлено, що дана ухвала суду
про забезпечення позову винесена 11
червня 2009 року, тоді як договір
дарування, (відчуження) між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 укладено та нотаріально
посвідчено 15 грудня 2008 року, тобто
ухвала винесена тоді, коли ОСОБА_6 дане
майно вже відчужив. Крім того, вказана
ухвала суду про забезпечення позову не
містить в собі вимоги щодо заборони
здійснення державної реєстрації права
власності відповідачем.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку, що комунальним
підприємством "Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації" правомірно
здійснена державна реєстрація
договору дарування 16/100 частин будівлі
за адресою: АДРЕСА_1, оскільки ухвала
суду від 11червня 2009 року про
забезпечення позову не містить
заборони здійснення державної
реєстрації набуття права власності на
нерухоме майно ОСОБА_5

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації;
порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом. Закон України від 1 липня 2004
року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» (із змінами і доповненнями)
визначає державну реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обмежень як
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень (ст. 2
Закону № 1952).

Відповідно до Прикінцевих і перехідних
положень цього Закону державну,
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно до 1 січня 2012 року здійснюють
реєстратори бюро технічної
інвентаризації.

Згідно з п.2 Тимчасового порядку
державної реєстрації правочинів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №671 від 26 травня 2004
року, реєстраторами Реєстру є державні
нотаріальні контори та приватні
нотаріуси.

Частиною 4 ст.334 ЦК України встановлено,
що договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації і право
власності у набувача виникає з часу
такої реєстрації. Види правочинів, які
підлягають державній реєстрації
визначено п.5 Тимчасового порядку
державної реєстрації правочинів.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що комунальне
підприємство "Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації" при
проведенні державної реєстрації
власності на нерухоме майно ОСОБА_5
діяв у межах та у спосіб визначений
законодавством.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 13
серпня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: