Справа № 822/1916/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1916/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К., при секретаріДехтярук В.В. , за
участі: представника позивача
представника відповідачаКлюки І.В.,
Намистюка О.В., Царука Д.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Браво" м.
Хмельницький до державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача №
/78 від 28.01.2014 року та податкове
повідомлення-рішення № /397 від
04.03.2014 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що
відповідач прийняв податкове
повідомлення-рішення № /78 від
28.01.2014 року на підставі акту перевірки
№ 81/22-25-17-05/30579519 від 15.01.2014 року, яким
збільшив позивачу податкове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати в сумі 1820 грн., з яких 873 грн.,
основного платежу та штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) в сумі 947
грн.

Позивач податкове
повідомлення-рішення № /78 від
28.01.2014 року оскаржив в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, яке прийняло
рішення № 3096/10/22-01-10-03-14 від 03.03.2014 року.

На підставі цього рішення відповідач
виніс податкове повідомлення-рішення
№ /397 від 04.03.2014 року яким ще
збільшив позивачу податкове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати в сумі 687 грн., з яких 459,14 грн.,
основного платежу та штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) в сумі 229,57
грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення позивач вважає
протиправними, та такими, що підлягають
скасуванню, враховуючи наступне.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду поновлено на роботі працівника
позивача. Вказаним рішенням проведено
розрахунок середнього заробітку
працівника за час вимушеного прогулу в
розмірі 7212,59 грн., та стягнуто його на
користь працівника, а також стягнуто на
його користь моральну шкоду в розмірі
2000 грн.

Державною виконавчою службою
проведено примусове виконання рішення
суду та стягнуто з позивача на користь
поновленого працівника вказані
грошові кошти.

В акті перевірки посадова особа
відповідача встановила те, що в рішенні
суду відсутнє, а саме: що Хмельницький
міськрайонний суд зобов'язав позивача
провести утримання податку на доходи
фізичних осіб та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно вимог
чинного законодавства.

Відповідно до Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» обчислення
єдиного внеску здійснюється
роботодавцями на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок.

У випадках примусового виконання
рішення суду утримання податків,
зборів та інших платежів із сум
стягнутої заробітної плати працівника
Законом України «Про виконавче
провадження» не передбачено.

Таким чином суми заробітної плати
стягнуті державною виконавчою службою
за рішенням суду на користь працівника
згідно з виконавчим листом не є
об'єктом для нарахування податку на
доходи фізичної особи та єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Більше того, середній заробіток за час
вимушеного прогулу не є заробітною
платою, тому не може бути включений до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку.

Крім того податкове
повідомлення-рішення відповідача №
/78 від 28.01.2014 року прийняте з
порушенням строків, встановленого
Податковим кодексом України.

Зважаючи на наведене позивач вважає, що
є підстави для скасування оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень
відповідача.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю, пояснивши суду, що відповідач
прийняв податкове
повідомлення-рішення № /78 від
28.01.2014 року на підставі акту перевірки
№ 81/22-25-17-05/30579519 від 15.01.2014 року, яким
збільшив позивачу податкове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати в сумі 1820 грн., з яких 873 грн.,
основного платежу та штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) в сумі 947
грн.

Позивач податкове
повідомлення-рішення № /78 від
28.01.2014 року оскаржив в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, яке прийняло
рішення № 3096/10/22-01-10-03-14 від 03.03.2014 року.

На підставі цього рішення відповідач
прийняв податкове
повідомлення-рішення № /397 від
04.03.2014 року яким ще збільшив позивачу
податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати в сумі 687 грн., з яких 459,14 грн.,
основного платежу та штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) в сумі 229,57
грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення позивач вважає
протиправними, та такими, що підлягають
скасуванню, враховуючи наступне.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду поновлено на роботі працівника
позивача. Вказаним рішенням проведено
розрахунок середнього заробітку
працівника за час вимушеного прогулу в
розмірі 7212,59 грн., та стягнуто його на
користь працівника, а також стягнуто на
його користь моральну шкоду в розмірі
2000 грн.

Державною виконавчою службою
проведено примусове виконання рішення
суду та стягнуто з позивача на користь
поновленого працівника вказані
грошові кошти.

В акті перевірки посадова особа
відповідача встановила те, що в рішенні
суду відсутнє, а саме: що Хмельницький
міськрайонний суд зобов'язав позивача
провести утримання податку на доходи
фізичних осіб та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно вимог
чинного законодавства.

Відповідно до Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» обчислення
єдиного внеску здійснюється
роботодавцями на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок.

У випадках примусового виконання
рішення суду утримання податків,
зборів та інших платежів із сум
стягнутої заробітної плати працівника
Законом України «Про виконавче
провадження» не передбачено.

Таким чином суми заробітної плати
стягнуті державною виконавчою службою
за рішенням суду на користь працівника
згідно з виконавчим листом не є
об'єктом для нарахування податку на
доходи фізичної особи та єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Більше того, середній заробіток за час
вимушеного прогулу не є заробітною
платою, тому не може бути включений до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку.

Крім того податкове
повідомлення-рішення відповідача №
/78 від 28.01.2014 року прийняте з
порушенням строків, встановленого
Податковим кодексом України.

Зважаючи на наведене позивач вважає, що
є підстави для скасування оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень
відповідача.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав повністю, пояснивши суду, що
податкові повідомлення-рішення є
законними, прийнятими за результатами
проведеної перевірки, якою встановлено
порушення позивачем податкового
законодавства, а саме: позивач не
нарахував та не перерахував до бюджету
податок на доходи фізичних осіб в сумі
873 грн. За результатами
адміністративного оскарження
позивачем податкового
повідомлення-рішення, податковим
органом прийнято рішення про
збільшення податкового зобов'язання в
сумі 459,14 грн., основного платежу та
застосовано штрафні санкції в сумі 229,57
грн., а разом в сумі 688,71 грн.

За таких обставин у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України (пункт 1.1
статті 1).

В судовому засіданні встановлено, що
позивач 01.11.2005 року зареєстрований
виконавчим комітетом Хмельницької
міської ради як юридична особа та
відповідно до статтей 15, 16 Податкового
кодексу України є платником податків,
зборів і зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Однією із функцій органів державної
податкової служби яку вони виконують
згідно підпункту 19.-1.1.1 пункту 19.-1.1
статті 19 Податкового кодексу України є
здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів,
установлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Порядок проведення перевірок
встановлений главою 8 Податкового
кодексу України.

Особливості проведення документальних
позапланових невиїзних перевірок
визначені статтею 79 Податкового
кодексу України.

Так згідно статті 79 Податкового
кодексу України встановлено, що
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності такої
обставини, а саме: за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначаються можливі порушення
цим платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Відповідач отримав лист від працівника
позивача, за вхідним номером 11/96 від 11
листопада 2013 року, в якому
повідомлялось про порушення позивачем
порядку оподаткування податком на
доходи фізичних осіб середньої
заробітної плати та моральної шкоди
отриманої заявником за рішенням суду
від позивача.

На виконання вимог підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України відповідач направив на ім'я
директора позивача письмовий запит №
23752/10/22-25-17-05 від 25.11.2013 року, в якому
зазначив можливі порушення цим
платником податків податкового
законодавства та зажадав пояснень та
їх документальних підтверджень
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Оскільки відповіді на свій запит
відповідач не отримав, посадовою
особою відповідача прийнято наказ № 70
від 14 січня 2014 року про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Браво», який вручений
особисто посадовій особі позивача під
розписку 15.01.2014 року.

Державним податковим органом згідно
наказу «Про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Браво» № 70 від 14 січня 2014 року,
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
доходи фізичних осіб та правильності
подання звітності за формою 1-ДФ та з
питань правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з виплаченого
доходу у вигляді заробітної плати та
суми моральної шкоди ОСОБА_7, за період
з 21.06.2011 року по 20.09.2012 року згідно
рішення Хмельницького міськрайонного
суду по справі № 2/2218/4981/11 від 23.12.2011
року.

Згідно пунктів 86.1, 86.4 статті 86 ПК
України результати перевірок (крім
камеральних та електронних перевірок)
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка) документальної невиїзної
перевірки складається у двох
примірниках, підписується посадовими
особами контролюючого органу, які
проводили перевірку, та реєструється у
контролюючому органі протягом п'яти
робочих днів з дня, що настає за днем
закінчення установленого для
проведення перевірки строку (для
платників податків, які мають філії
та/або перебувають на консолідованій
сплаті, - протягом 10 робочих днів).

За результатами перевірки державним
податковим органом складено акт «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Браво», код за
з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на доходи фізичних осіб
та правильності подання звітності за
формою 1-ДФ та з питань правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування з
виплаченого доходу у вигляді
заробітної плати та суми моральної
шкоди ОСОБА_7, за період з 21.06.2011 року по
20.09.2012 року згідно рішення
Хмельницького міськрайонного суду по
справі № 2/2218/4981/11 від 23.12.2011 року» №
81/22-25-17-05/30579519 від 15.01.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення:

-підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті
168, підпункту а) пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України, тобто
позивачем не нараховано та не
перераховано до бюджету суму податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 873
грн.,

-пункту 119.2 статті 119, підпунктів б), г)
пункту 176.2 статті 176 Податкового
кодексу України, підпунктів 3.1.13 пункту
3.1, пунктів 3.2, 3.3 статті 3 наказу ДПА
України № 1020 від 24.12.2010 року «Про
затвердження форми Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку і сум утриманого з них податку
(форма № 1 Д Ф)» та «Порядку заповнення
та подання податковими агентами
Податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку і сум утриманого з
них податку», а саме: не зазначено
інформацію про нарахування та виплату
доходу у вигляді заробітної плати
ОСОБА_7, під ознакою доходу
«101»-заробітна плата (нарахована)
виплачена (суми, нараховані працівнику
за час затримки розрахунку при
звільнені, компенсаційні виплати
передбачені чинним законодавством та
за рішенням суду).

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Згідно пунктів 58.1, 58.2 статті 58
Податкового кодексу України визначено,
що у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручаться) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (финансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий орган,
та/або пенею за порушення строків
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі акту перевірки відповідач
прийняв податкове
повідомлення-рішення № /78 від
28.01.2014 року, яким збільшив позивачу суму
грошового зобов'язання за платежем з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються податковими агентами із
доходів платників податку в розмірі 1820
грн., в тому числі за основним платежем
в розмірі 873 грн., та застосував штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 947
грн.

Позивач податкове
повідомлення-рішення № /78 від
28.01.2014 року оскаржив в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, яке прийняло
рішення № 3096/10/22-01-10-03-14 від 03.03.2014 року.

На підставі цього рішення відповідач
прийняв податкове
повідомлення-рішення № /397 від
04.03.2014 року яким ще збільшив позивачу
податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати в сумі 687,71 грн., з яких 459,14 грн.,
основного платежу та штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) в сумі 229,57
грн.

Скаргу позивача до Міністерства
доходів і зборів України на податкові
повідомлення-рішення № /78 від
28.01.2014 року, та № /397 від 04.03.2014 року
залишено без розгляду.

Суд вважає вказані податкові
повідомлення-рішення такими, що
відповідають вимогам чинного
законодавства, враховуючи наступне.

Порушення позивачем норм Податкового
кодексу України відбулось за таких
обставин.

Хмельницький міськрайонний суд 23
грудня 2011 року прийняв рішення яким
вирішив стягнути з ТОВ «Браво» на
користь ОСОБА_7, середній заробіток за
час вимушеного прогулу та моральну
шкоду в розмірі 2000 грн. Вказане рішення
набрало законної сили 05.03.2012 року.

Також Хмельницький міськрайонний суд 01
лютого 2012 року прийняв додаткове
рішення яким вирішив стягнути з ТОВ
«Браво» на користь ОСОБА_7, середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 7212,59 грн. Додаткове рішення суду
набрало законної сили 05 березня 2012
року.

Вказані судові рішення виконані в
примусовому порядку другим міським
відділом державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції, що підтверджується
поясненнями представників позивача, не
заперечується поясненнями
представника відповідача і такі
обставини об'єктивно підтверджуються
копіями виконавчих документів, доданих
до матеріалів справи.

При виконані рішення суду ТОВ «Браво»
не провело нарахування, утримання та
сплату податку на доходи фізичних осіб,
що сторонами не заперечується і
встановлено актом перевірки.

Відповідно до підпунктів 162.1.1, 162.1.3
пункту 162.1 статті 162 Податкового
кодексу України платниками податку є в
тому числі і фізична особа - резидент,
яка отримує доходи як з джерела їх
походження в Україні, і іноземні
доходи, а також податковий агент.

Підпунктом 14.1.180, пунктом в) підпункту
14.1.213, підпунктом 14.1.222 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
визначено, що фізична особа - резидент
це фізична особа, яка має місце
проживання в Україні, а податковий
агент щодо податку на доходи фізичних
осіб це юридична особа (її філія,
відділення, інший відокремлений
підрозділ), самозайнята особа,
представництво нерезидента - юридичної
особи, інвестор (оператор) за угодою про
розподіл продукції, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність контролюючим органам та
нести відповідальність за порушення
його норм в порядку, передбаченому
статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Роботодавець це юридична особа (її
філія, відділення, інший відокремлений
підрозділ чи її представництво) або
самозайнята особа, яка використовує
найману працю фізичних осіб на
підставі укладених трудових договорів
(контрактів) та несе обов'язки із сплати
їм заробітної плати, а також
нарахування, утримання та сплати
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету, нарахувань на фонд оплати
праці, інші обов'язки, передбачені
законами.

Аналізуючи вказані норми Податкового
кодексу України суд робить висновок
про те, що ОСОБА_7, маючи статус фізичної
особи - резидента і який працював у ТОВ
«Браво», являється платником податку
на доходи фізичних осіб, тому що
отримував доходи у вигляді заробітної
плати від ТОВ «Браво», а ТОВ «Браво»,
маючи статус роботодавця фізичних осіб
в тому числі і ОСОБА_7, а також
податкового агента є платником
вказаного податку.

Крім того вказаними нормами цього
Кодексу встановлюється обов'язок
податкових агентів нараховувати,
утримувати та сплачувати податок,
передбачений розділом IV Податкового
кодексу України, до бюджету від імені
та за рахунок фізичної особи з доходів,
що виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність контролюючим органам та
нести відповідальність за порушення
його норм в порядку, передбаченому
статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 163.1 статті 163
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування резидента є:загальний
місячний (річний) оподатковуваний
дохід, доходи з джерела їх походження в
Україні, які остаточно оподатковуються
під час їх нарахування (виплати,
надання), іноземні доходи - доходи
(прибуток), отримані з джерел за межами
України.

Згідно пункту 164.1, підпунктів 164.2.1, 164.2.14
пункту 164.2 статті 164 Податкового
кодексу України базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід це
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду.

До загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються доходи у вигляді
заробітної плати, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового договору
(контракту) та дохід у вигляді
неустойки (штрафів, пені),
відшкодування матеріальної або
немайнової (моральної) шкоди.

Як зазначено вище, на користь ОСОБА_7,
стягнуто із ТОВ «Браво» середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу та моральну шкоду.

Вказані грошові кошти отримані ОСОБА_7,
як резидентом, є об'єктом оподаткування
та повинні включатись до загального
оподатковуваного доходу, в розумінні
пункту 164.1, підпунктів 164.2.1, 164.2.14 пункту
164.2 статті 164 Податкового кодексу
України, та такі кошти не передбачені
статтею 165 Податкового кодексу України
як доходи, які не включаються до
розрахунку загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу.

Відповідно до підпунктів 168.1.1, 168.1.2
пункту 168.1 статті 168 Податкового
кодексу України податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Згідно пунктів 171.1, 171.2 статті 171,
підпункту а) пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є роботодавець, який
виплачує такі доходи на користь
платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, є
податковий агент - для оподатковуваних
доходів з джерела їх походження в
Україні.

Особи, які відповідно до цього Кодексу
мають статус податкових агентів,
зобов'язані своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок.

В зв'язку з тим, що ТОВ «Браво» як
роботодавець і податковий агент провів
в примусовому порядку виплату
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди
ОСОБА_7, у нього виник обов'язок по
нарахуванню, утриманню і сплаті
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету, але в порушення вищевказаних
норм Податкового кодексу України
позивач цього не зробив.

Підпунктом 168.4.6 пункту 168.4 статті 168
Податкового кодексу України
передбачено, що контроль за
правильністю та своєчасністю сплати
податку здійснює контролюючий орган за
місцезнаходженням юридичної особи або
її відокремленого підрозділу.

Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
якщо дані перевірок щодо утримання
податків у джерела виплати, в тому
числі податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податку на доходи фізичних
осіб таким податковим агентом.

Відповідач як контролюючий орган
самостійно визначив суму грошових
зобов'язань позивача та прийняв і
надіслав йому податкові
повідомлення-рішення.

Підпунктом 168.4.7 пункту 168.4 статті 168
Податкового кодексу України
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та повне перерахування сум
податку до відповідного бюджету несе
юридична особа або її відокремлений
підрозділ, що нараховує (виплачує)
оподатковуваний дохід.

Оскільки позивач не провів
нарахування, утримання і сплату
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету, при примусовій виплаті ОСОБА_7,
оподатковуваного доходу він повинен
нести відповідальність передбачену
Податковим кодексом України.

Згідно статтей 109, 110 Податкового
кодексу України податковими
правопорушеннями є протиправні діяння
(дія чи бездіяльність) платників
податків, податкових агентів, та/або їх
посадових осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх
посадовими особами та посадовими
особами контролюючих органів порушень
законів з питань оподаткування та
порушень вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України.

Платники податків, податкові агенти
та/або їх посадові особи несуть
відповідальність у разі вчинення
порушень, визначених законами з питань
оподаткування та іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 127.1 статті 127
Податкового кодексу України
ненарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 25
відсотків суми податку, що підлягає
нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом
1095 днів, - тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 50 відсотків суми
податку, що підлягає нарахуванню та/або
сплаті до бюджету.

Відповідно до пункту 119.2 статті 119
Податкового кодексу України неподання,
подання з порушенням встановлених
строків, подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку, якщо такі
недостовірні відомості або помилки
призвели до зменшення та/або
збільшення податкових зобов'язань
платника податку та/або до зміни
платника податку - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

За ненарахування, неутримання та
несплату (неперерахування) податку на
доходи фізичних осіб відповідач
застосував до позивача штраф у розмірі
50 відсотків суми податку, що підлягає
нарахуванню та/або сплаті до бюджету, в
розмірі 437 грн., оскільки ті самі дії
були вчинені позивачем повторно
протягом 1095 днів, що підтверджується
актом попередньої перевірки №
5446/17-5/30579519 від 08.08.2011 року, копія якого
додана до матеріалів справи.

За подання не у повному обсязі
податкової звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, зокрема в даному
випадку на користь ОСОБА_7, суми
утриманого з нього податку, якщо такі
недостовірні відомості призвели до
зменшення податкових зобов'язань
платника податку, відповідач
застосував до позивача штраф у розмірі
510 грн.

Відповідно до пункту 116.1 статті 116
Податкового кодексу України у разі
застосування контролюючими органами
до платника податків штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
такому платнику податків надсилаються
(вручаються) податкові повідомлення -
рішення.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи)
визначені податковими
повідомленнями-рішеннями № /78 від
28.01.2014 року, та № /397 від 04.03.2014 року
та надіслані позивачу.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в
розмірі 947 грн., за податковим
повідомленням-рішенням № /78 від
28.01.2014 року, складаються із таких
нарахувань:

- штраф у розмірі 50 відсотків суми
податку, що підлягає нарахуванню та/або
сплаті до бюджету в сумі 473 грн., (873 грн.,
Х 50%);

-штраф у розмірі 510 грн., за подання не у
повному обсязі податкової звітності
про суми доходів, нарахованих
(сплачених) на користь платника
податків, суми утриманого з нього
податку.

Копія розрахунку штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) додана до матеріалів
справи.

Згідно підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті
129 Податкового кодексу України після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання, на суму
податкового боргу нараховується пеня.

За несвоєчасне перерахування податку
на доходи фізичних осіб позивачу
нарахована пеня в сумі 133 грн.,
(розрахунок пені додається).

Суд при вирішенні спору не бере до
уваги пояснення представників
позивача, враховуючи таке.

Примусове виконання рішення суду та
стягнення з позивача на користь
поновленого працівника вказаних
грошових коштів не є підставою
звільнення позивача від проведення
нарахування, утримання та сплати
(перерахування) податку на доходи
фізичних осіб до бюджету, тому що таке
не передбачено Податковим кодексом
України.

Зазначення в акті перевірки посадовою
особою відповідача того що
Хмельницький міськрайонний суд
зобов'язав позивача провести утримання
податку на доходи фізичних осіб та
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування згідно
вимог чинного законодавства, тоді як в
резолютивній частині суду таке
зобов'язання відсутнє, також не
звільняє позивача від обов'язку
нарахування та сплати податку.

Норми Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» які
регулюють порядок обчислення єдиного
внеску, також не передбачають
звільнення від обов'язку нарахування
та сплати єдиного внеску при
примусовому виконанні рішення суду.

Хоча у випадках примусового виконання
рішення суду утримання податків,
зборів із сум стягнутої заробітної
плати на користь працівника Законом
України «Про виконавче провадження» не
передбачено, це також не звільняє
позивача від обов'язку проведення
нарахування, утримання та сплати
(перерахування) податку на доходи
фізичних осіб до бюджету, за правилами
Податкового кодексу України.

Твердження представників позивача про
те, що середній заробіток за час
вимушеного прогулу не є заробітною
платою, тому не може бути включений до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку, є некоректним.

Податкове повідомлення-рішення
відповідача № /78 від 28.01.2014 року
прийняте без порушення строків,
встановлених Податковим кодексом
України.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що немає підстав для визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
/78 від 28.01.2014 року, та № /397 від
04.03.2014 року.

Аналізуючи все в сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
необґрунтований та недоведений у
судовому засіданні, тому у його
задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 1, 14, 15, 16, 19, 20, 54, 58, 75, 78, 79, 86, 109, 110,
116, 119, 127, 129, 162, 163, 164, 168, 171, 176, ст.ст. 9, 11, 86,
159 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде
виготовлена 25.06.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25
червня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський