Справа № 509/2597/14-а
Суддя: Гандзій Д. М.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/2597/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року
Овідіопольський районний суд Одеської
області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Овідіополь справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Державтоінспекції ГУМВС
України в Одеській області та
інспектора дорожньо-патрульної служби
ДАІ взводу з ОСП № 1 сержанта міліції
Петрова Іларіона Олеговича про
визнання незаконними дій, визнання
протиправною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

16 червня 2014 року, ОСОБА_1,
звернувся до суду з зазначеним
адміністративним позовом, в якому
зазначив, що 05.06.2014 р. о 10:30 год., він,
керуючи автомобілем марки «Dong Feng» д/н
НОМЕР_1, в напрямку об'їзду м. Одеси, на 23
км. цієї дороги, на нерегульованому
перехресті, не надав перевагу у русі
пішоходу, чим порушив п. 18.1 ПДР, у
зв'язку з чим, його було визнано винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення за ст. 122 ч. 1 КУпАП,
інспектором ДПС Петровим І.О. було
складено відповідний протокол та
винесено постанову серії ПС1 № 287281 від
05.06.2014 р. з накладенням на нього штрафу у
сумі 340 грн.

Вважаючи, вказану постанову
складеною в порушення норм чинного
законодавства, позивач просив суд
визнати дії відповідача Петрова І.О.
щодо складання оскаржуваної постанови
незаконними, визнати протиправною та
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 287281 від 05.06.2014 р. про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності.

В судовому засіданні, позивач
свій позов підтримав.

Відповідач інспектор ДПС ДАІ
взводу з ОСП № 1 сержант міліції Петров
І.О. та представниця УДАІ ГУМВС України
в Одеській області в судове засідання
не з`явилися, про дату, час та місце
судового розгляду були повідомлені
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
повістки, причини своєї неявки суду не
повідомили, однак від представниці
УДАІ ГУМВС України в Одеській області
надійшли на адресу суду письмові
заперечення проти адміністративного
позову, в яких вони просили суд
відмовити у задоволенні позову і
слухати справу за відсутності їхнього
представника, що у відповідності до ч.ч.
2,4 ст. 128 КАСУ - не є перешкодою для
розгляду справи по суті.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає,
що в задоволенні позову слід відмовити
з наступних підстав.

Згідно із ст. 70 КАСУ, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Докази,
одержані з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Приписами ст. 71 КАСУ передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтується її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 251 КУпАП
доказами по справі про адміністративне
правопорушення, є будь - які фактичні
данні, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне порушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Таким чином, протокол про
адміністративне правопорушення,
містить в собі фактичні данні про
обставини правопорушення, і відповідно
- є одним з доказів по справі, у зв'язку з
чим, судом, при вирішенні справи про
адміністративне правопорушення,
протокол оцінюється нарівні з іншими
доказами по справі, перед якими, він не
має переваги, та відповідно на підставі
оцінки всіх доказів по справі, судом
приймається відповідне рішення.

Згідно зі ст. 222 КУпАП - органи
внутрішніх справ (міліція) розглядають
справи про порушення правил дорожнього
руху, передбачені частинами першої,
другої та третьої статті 122 КУпАП - за
місцем їх вчинення, а постанова,
відповідно до ст. 285 КУпАП, оголошується
негайно після закінчення розгляду
справи.

Частиною 1 статті 256 КУпАП
передбачено - у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються : дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім`я по
батькові особи, яка склала протокол,
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення), місце, час
вчинення і суть правопорушення,
нормативний акт, який передбачає
відповідальність, прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є,
пояснення особи, яка притягається до
відповідальності та інше.

Статтею 276 КУпАП передбачено -
справа про адміністративне
правопорушення розглядається за
місцем його вчинення. Справи про
адміністративні правопорушення,
передбачені ст. 121-126 цього Кодексу,
можуть також розглядатись за місцем
обліку транспортних засобів або місцем
проживання порушників.

Відповідно до ст.ст. 11,21 Закону
України «Про міліцію», п.п 7.1,7.3
Інструкції з діяльності підрозділів
ДПС ДАІ МВС України - працівникам
міліції надається право : вимагати від
громадян припинення правопорушень,
зупиняти транспортні засоби у разі
порушень ПДР, оглядати транспортні
засоби, перевіряти у водіїв документи
на право користування і керування ними,
вживати заходів профілактичного та
адміністративного впливу за порушення
законодавства у сфері безпеки
дорожнього руху, здійснювати в
установленому законодавством порядку
особистий огляд, перевірку речей,
транспортного засобу.

Пунктом 2.3 «Інструкції з
оформлення працівниками ДАІ МВС
матеріалів про адміністративні
порушення у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху», затвердженої Наказом
МВС України від 26.02.2009 р. № 77
встановлено, що розглядати від імені
органів ДАІ МВС України справи про
адміністративні правопорушення і
накладати адміністративні стягнення -
мають працівники ДАІ МВС, які мають
спеціальні звання за адміністративні
правопорушення, передбачені, зокрема
ч.ч. 1,2 ст. 122 КУпАП.

Суд встановив, що 05.06.2014 р. о 10:30
год., позивач, керуючи автомобілем
марки «Dong Feng» д/н НОМЕР_1, в напрямку
об'їзду м. Одеси, на 23 км. цієї дороги, на
нерегульованому перехресті, не надав
перевагу у русі пішоходу, чим порушив п.
18.1 ПДР, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 було
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення за
ст. 122 ч. 1 КУпАП, інспектором ДПС
Петровим І.О. було складено відповідний
протокол АВ2 № 621822 від 05.06.2014 р. та
винесено постанову серії ПС1 № 287281 від
05.06.2014 р. з накладенням на нього штрафу у
сумі 340 грн. (а.с. 4,5).

Позивач в судовому засіданні
стверджував, що ніякого правопорушення
не скоював, оскаржувана постанова не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону і складена з грубим
порушенням законодавчих та
нормативних актів та його прав, так як
він, рухаючись за кермом свого
автомобіля по зазначеній вище дорозі
не бачив ніякого пішохода, а жінка, яка
наближалася до нерегульованого
переходу, не збиралася перетинати
дорогу.

Крім цього, позивач стверджує, що
відповідач Петров І.О. не роз'яснив йому
його права, передбачені ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП, не
надавши йому право для підготовки та
надання часу для звернення за правовою
допомогою, подання заперечень на
протокол та постанову.

На думку, суду, вищенаведені
твердження позивача є хибними,
суперечать матеріалам справи, не
підтверджені жодними належними та
допустимими доказами, як того
вимагають вимоги КАСУ, а також,
суперечать самій оскаржуваній
постанові, в якій чітко зазначена
причина та підстава складання
протоколу та постанови про порушення
позивачем вимог п. 18.1 ПДР, яким
передбачено, що водій транспортного
засобу, що наближається до
нерегульованого пішохідного переходу,
на якому перебувають пішоходи, повинен
зменшити швидкість, а в разі потреби
зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам,
для яких може бути створена перешкода
чи небезпека.

Суд встановив, що при складенні
протоколу та винесення оскаржуваної
постанови - позивач відмовився від
ознайомлення з протоколом та
постановою, відмовився від
ознайомлення зі своїми правами,
передбаченими ст. 63 Конституції
України та ст. 268 КУпАП і відмовився від
підпису та надання своїх пояснень з
приводу порушення ним п. 18.1 ПДР, про що
було зафіксовано у постанові за
допомогою 2-х понятих (свідків), що
позивач підтвердив в судовому
засіданні.

Суд вважає, що розгляд справи про
адміністративне правопорушення скоєне
позивачем - проведено ІДПС Петровим І.О.
у відповідності до вимог ст.ст. 276,278,280
КУпАП на місці скоєння правопорушення,
і оскаржувана постанова відповідає
вимогам ст.ст. 283-285 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
скарги на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: залишає
постанову без зміни, а скаргу без
задоволення; скасовує постанову і
надсилає справу на новий розгляд;
скасовує постанову і закриває справу;
змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

В даному випадку, суд вважає, що
правопорушення позивача у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП дійсно
мало місце, що знайшло своє
підтвердження в судовому засіданні,
підтверджено матеріалами справи
(протокол серії АВ2 № 621822 від 05.06.2014 р. та
постанова серії ПС1 № 287281 від 05.06.2014 р.),
у зв'язку з чим, на думку суду, дії
відповідача ІДПС Петрова І.О. повністю
відповідали вимогам Закону та
постанова в справі про адміністративне
правопорушення, складена у відношенні
позивача, винесена законно та
обґрунтовано, твердження позивача не
спростовують матеріалів справи, а
позов є безпідставним, не
підтверджений жодними належними та
допустимими доказами та таким, що
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 222,251,256,276,293 КУпАП,
ст.ст. 6-12,70,71,77,160,161,162,163 КАС України, ПДР,
суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Одеській області та інспектора
дорожньо-патрульної служби ДАІ взводу
з ОСП № 1 сержанта міліції Петрова
Іларіона Олеговича про визнання
незаконними дій, визнання протиправною
та скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення -
відмовити.

Рішення є остаточним і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Гандзій Д.М.