Справа № 2а-1850/11
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1850/11
Головуючий у 1-й інстанції: Закаблук
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого Карпушової О.М.,
суддів Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 28
лютого 2011 року у справі № 2-а-1850/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок розміру
призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірною відмову
відповідача щодо перерахунку і виплати
щомісячного підвищення до пенсії за
проживання на забрудненій території
відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату вказаних
виплат.

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 28 лютого 2011
року зазначений адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким у
вимогах позивача відмовити.

Судом першої інстанції справа
розглянута в порядку скороченого
провадження, тому відповідно до абз.4
частини восьмої статті 183-2 КАС України
апеляційна скарга розглянута в порядку
письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до наступних висновків.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, та підтверджується
наявними матеріалами справи, що
позивач є постраждалим від наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії ІІ групи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
України за Законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державних
пенсій; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема, у
зоні гарантованого добровільного
відселення, провадиться доплата у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат. Пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на цих територіях,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті.

Згідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, мають бути
підвищені у розмірі на одну мінімальну
заробітну плату.

Застосування відповідачем до даного
спору постанови Кабінету Міністрів
України № 836 від 26.07.1996 року, як на
підставу визначення іншого розміру
пенсії позивача є безпідставними,
оскільки вказана постанова є
підзаконним нормативно-правовим актом,
і її норми щодо регулювання розмірів
підвищення до пенсії особам, що
проживають у зоні гарантованого
добровільного відселення суперечать
вимогам ст. 39 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а тому на підставі ст. 9 КАС
України застосуванню не підлягають.

Згідно чинного законодавства розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Новий мінімальний розмір пенсії за
віком залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму.

Вирішуючи питання про те, положення
якого Закону підлягають застосуванню
для вирішення спірних правовідносин,
колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ст. 75 Конституції України
Верховна Рада України є єдиним органом
законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Конституції
України рішення Конституційного Суду
України є обов'язковими до виконання на
території України.

Розглядаючи вимоги позивача про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням вимог
ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Однак, суд першої інстанції допустив
помилки, не зазначивши кінцевої дати
перерахунку пенсії, чим вирішив спір на
майбутнє. В той же час, Законом України
від 14.06.2011 № 3491-VІ «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» установлено, що у 2011
році норми і положення статей 39,50,51,52,54
Закону України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
момент набрання чинності зазначеним
Законом, Кабінетом Міністрів України
не встановлено нового порядку та
розміру виплат окремим категоріям
громадян. Такий порядок та розмірі
виплат були встановлені Постановою
Кабінетів Міністрів України № 745 від 06
липня 2011 року «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23.07.2011 року.
Виходячи з цього виплати відповідно до
ст.. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» необхідно провести за
період по 22.07.2011 року.

При розгляді даної справи кінцевою
датою мав бути день винесення рішення,
проте колегія суддів з метою повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача обмежує задоволення позову до
22.07.2011 року.

Зазначене позбавляє можливості
залишення без змін постанови суду
першої інстанції щодо не визначення
кінцевої дати виплати встановленої
судом доплати, і призводить до
необхідності зміни постанови суду
першої інстанції.

Керуючись ч. 10 ст.1832, ст.195, ст. 197, п.2 ч.1
ст. 198, ст. 201, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст.212, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 28
лютого 2011 року у справі № 2-а-1850/11 -
задовольнити частково.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 28 лютого 2011
року у справі № 2-а-1850/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок розміру
призначеної пенсії, - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини
постанови Кагарлицького районного
суду Київської області від 28 лютого 2011
року у справі № 2-а-1850/11 слова "починаючи
з 02.08.2010 року" замінити словами "з 02
серпня 2010 року по 22 липня 2011 року".

В іншій частині постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 28 лютого 2011 року
у справі № 2-а-1850/11- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.В.Карпушова

Судді
Г.М.Бистрик

О.М.Оксененко

Головуючий суддя

Карпушова О.В.

Судді:

Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.