Справа № 677/667/14-а
Суддя: ВОЗНЮК Р. В.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд
Хмельницької області
Справа № 677/667/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М у К Р А Ї Н И

21.07.2014 року
м.Красилів

Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.

при
секретарі Басистій Т.В.

з участю
представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача Романюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Красилові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Красилівської
міської ради Хмельницької області про
визнання незаконним та скасування
рішення 48-ї сесії Красилівської
міської ради VI скликання №13 від 02.04.2014
року,

в с т а н о
в и в:

09 квітня 2014 року представник позивачів
ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом в інтересах
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просив:
визнати протиправним рішення
Красилівської міської ради
Хмельницької області 48-ї сесії VI
скликання №13 від 02 квітня 2014 року «Про
розгляд звернень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
із земельного питання», яким ОСОБА_3
було відмовлено у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,04
га, по АДРЕСА_1 для садівництва в межах
норм безоплатної приватизації, а також
відмовлено ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у наданні
дозволу на розробку на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в спільну сумісну
власність, площею 0,04 га по АДРЕСА_1 у
м.Красилові для садівництва та надані
дозволу на викуп цієї земельної
ділянки. Вважає таке рішення прийнято
відповідачем безпідставно і всупереч
положенням ст.ст.35, 118, 122, 128 Земельного
кодексу України.

В ході судового розгляду представник
позивачів уточнив позовні вимоги і
просив визнати протиправним рішення
Красилівської міської ради
Хмельницької області 48-ї сесії VI
скликання №13 від 02 квітня 2014 року та
скасувати його, з підстав наведених у
позові. Вважає, що відповідач при
прийнятті оскаржуваного рішення не
врахував положення передбачені абз.2
ст.1 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», п.3.43 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень»,
затверджених наказом
Держкоммістобудування від 17 квітня 1992
р. N44, п.1.2 «Український класифікатор
цільового використання землі»,
затвердженого листом Держкомзему
України від 24 квітня 1998 року N 14-1-7/1205.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав. Вважає, що
оскаржуване рішення прийнято на
законних підставах, оскільки ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено у наданні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для садівництва, оскільки вона
відноситься до території
одноповерхової забудови, а не до земель
сільськогосподарського призначення, а
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено у наданні
дозволу на викуп земельної ділянки
оскільки статтею 81 Земельного кодексу
України не передбачена така підстава
набуття громадянами України права
власності на земельну ділянку, як
викуп.

Судом об'єктивно встановлено, що згідно
п.п.43 рішення Красилівської міської
ради Хмельницької області №4 від 11.10.2007
року, вилучено з користування ОСОБА_6 за
її згодою земельну ділянку площею 0,04 га
по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.44 рішення
Красилівської міської ради
Хмельницької області №4 від 11.10.2007 року,
вказану земельну ділянку надано
безоплатно у приватну власність ОСОБА_7
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Пунктом 1 рішення Красилівської
міської ради Хмельницької області №16
від 12.07.2013 року, визнано таким, що
втратив чинність пункт 44 рішення
Красилівської міської ради
Хмельницької області №4 від 11.10.2007 року.

06.08.2013 року ОСОБА_3 звернулась до
Красилівської міської ради
Хмельницької області із заявою про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,04 га по АДРЕСА_1, в місті
Красилові для садівництва в межах норм
безоплатної приватизації.

08.08.2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись
до Красилівської міської ради
Хмельницької області із заявою про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в спільну сумісну власність
площею 0,04 га по АДРЕСА_1, в місті
Красилові для садівництва; надання
дозволу на викуп земельної ділянки
площею 0,04 га по АДРЕСА_1, в місті
Красилові.

Підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1 рішенням
Красилівської міської ради
Хмельницької області 36-ї сесії VІ
скликання №9 від 27 серпня 2013 року
відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5
та ОСОБА_4. Пунктом 3 вказаного рішення
відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3.

Постановою Красилівського районного
суду Хмельницької області від 03 грудня
2013 року по справі №677/1597/13-а, залишеною в
силі ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року, визнано протиправним та
скасовано п.1 та п.3 рішення
Красилівської міської ради
Хмельницької області 36-ї сесії VI
скликання №9 від 27 серпня 2013 року «Про
розгляд звернень ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3
та ОСОБА_8 із земельного питання».
Зобов'язано Красилівську міську раду
Хмельницької області розглянути заяву
ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,04 га по
АДРЕСА_1, у місті Красилові для
садівництва в межах норм безоплатної
приватизації. Зобов'язано Красилівську
міську раду Хмельницької області
розглянути заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в спільну сумісну власність
площею 0,04 га по АДРЕСА_1, у місті
Красилові для садівництва; надання
дозволу на викуп земельної ділянки
площею 0,04 га по АДРЕСА_1, у місті
Красилові.

Пунктом 1 рішення Красилівської
міської ради Хмельницької області 48-ї
сесії VІ скликання №13 від 02 квітня 2014
року відмовлено ОСОБА_3 у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,04 га по АДРЕСА_1, для
садівництва в межах норм безоплатної
приватизації.

Підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 рішення
Красилівської міської ради
Хмельницької області 48-ї сесії VІ
скликання №13 від 02 квітня 2014 року
відмовлено ОСОБА_5 та ОСОБА_4: у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в спільну сумісну власність
площею 0,04 га по АДРЕСА_1 для
садівництва; у наданні дозволу на викуп
земельної ділянки площею 0,04 га по
АДРЕСА_1.

Згідно вказаного рішення
Красилівською міською радою
відмовлено в задоволенні заяв
позивачів з тих підстав, що земельна
ділянка яку вони мають намір отримати у
власність відноситься до території
одноповерхової забудови та належить до
земель житлової та громадської
забудови. У викупі земельної ділянки
відмовлено, оскільки така підстава
набуття громадянами України права
власності на земельну ділянку не
передбачена.

Ці обставини сторонами не оспорюються,
визнаються та підтверджуються:
постановою Красилівського районного
суду Хмельницької області від 03 грудня
2013 року та ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2014 року по справі №677/1597/13-а,
рішенням Красилівської міської ради
Хмельницької області 48-ї сесії VІ
скликання №9 від 02 квітня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.81 Земельного
кодексу України, громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі: а) придбання за
договором купівлі-продажу, ренти,
дарування, міни, іншими
цивільно-правовими угодами; б)
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності; в)
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування; г)
прийняття спадщини; ґ) виділення в
натурі (на місцевості) належної їм
земельної частки (паю).

Згідно ч.7 ст.118 Земельного Кодексу
України, відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст.127 Земельного кодексу
України, органи державної влади, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим
та органи місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
здійснюють продаж земельних ділянок
державної чи комунальної власності або
прав на них (оренди, суперфіцію,
емфітевзису) громадянам, юридичним
особам та іноземним державам на
підставах та в порядку, встановлених
цим Кодексом.

Продаж земельних ділянок державної та
комунальної власності або прав на них
(оренди, суперфіцію, емфітевзису) на
конкурентних засадах у формі аукціону
здійснюється у випадках та порядку,
встановлених главою 21 цього Кодексу.

В силу ч.ч.1, 5 ст.128 Земельного кодексу
України, продаж громадянам і юридичним
особам земельних ділянок державної
(крім земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти, які підлягають
приватизації) та комунальної власності
для потреб, визначених цим Кодексом,
провадиться місцевими державними
адміністраціями, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим або
органами місцевого самоврядування в
межах їх повноважень.

Підставою для відмови в продажу
земельної ділянки є: а) неподання
документів, необхідних для прийняття
рішення щодо продажу такої земельної
ділянки; б) виявлення недостовірних
відомостей у поданих документах; в)
якщо щодо суб'єкта підприємницької
діяльності порушена справа про
банкрутство або припинення його
діяльності; г) встановлена цим Кодексом
заборона на передачу земельної ділянки
у приватну власність; ґ) відмова від
укладення договору про оплату
авансового внеску в рахунок оплати
ціни земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу
України, сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.1 ст.134 Земельного кодексу
України земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них
(оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому
числі з розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до абз.15 ч.2 ст.134 Земельного
кодексу України, не підлягають продажу
на конкурентних засадах (земельних
торгах) земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них
у разі передачі громадянам земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства, ведення особистого
селянського господарства, ведення
садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів, для
сінокосіння і випасання худоби, для
городництва.

Згідно ч.4 ст.135 Земельного кодексу
України, проведення земельних торгів
щодо земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
здійснюється за рішенням організатора
земельних торгів, у якому зазначаються:
а) перелік земельних ділянок або прав
на них, які виставляються на земельні
торги окремими лотами; б) стартова ціна
лота; в) строк та інші умови
користування земельною ділянкою у разі
набуття права користування земельною
ділянкою на земельних торгах; г) особа,
уповноважена організатором земельних
торгів на укладення договору
купівлі-продажу, оренди, суперфіцію,
емфітевзису земельної ділянки, яка або
право на яку виставляється на земельні
торги.

Абзацом 2 ст.1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що генеральний план
населеного пункту - містобудівна
документація, що визначає принципові
вирішення розвитку, планування,
забудови та іншого використання
території населеного пункту.

Відповідно до п.3.43 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень»,
затверджених наказом
Держкоммістобудування від 17 квітня 1992
року N44, у межах одного поселення або
району можуть передбачатися і змішані
типи використання земельних ділянок
для відпочинку, ведення садівництва та
городництва, з будівництвом як дачних,
так і садових будинків.

В силу п.1.2 «Український класифікатор
цільового використання землі»,
затвердженого листом Держкомзему
України від 24 квітня 1998 року N 14-1-7/1205,
землі для ведення особистого
підсобного господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння і випасання
худоби віднесені до земель населених
пунктів.

В силу положень ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи повинні діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Приймаючи до уваги, що Красилівська
міська рада оскаржуваним рішенням
відмовила ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у наданні
дозволу на викуп земельної ділянки
площею 0,04 га по АДРЕСА_1, лише з тих
підстав, що статтею 81 Земельного
кодексу України така підстава набуття
громадянами України права власності на
земельну ділянку не передбачена, і на
інші підстави для прийняття такого
рішення не посилалась, суд приходить до
висновку, що Красилівська міська рада
діяла не на підставі Закону, оскільки
положеннями абз.«а» ч.1 ст.81 Земельного
кодексу України передбачено, що
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами.

Представник відповідача не надав суду
доказів, що Красилівська міська рада
Хмельницької області правомірно
відмовила ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,04 га по АДРЕСА_1, для
садівництва, з підстав, що дана
земельна ділянка згідно Генерального
плану міста Красилова належить до
земель житлової та громадської
забудови.

Також представник відповідача на надав
суду достатніх доказів, що
Красилівська міська рада Хмельницької
області правомірно відмовила ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,04
га по АДРЕСА_1, для садівництва, з
підстав невідповідності місця
розташування цієї ділянки
генеральному плану.

Посилання представника відповідача на
сам генеральний план м.Красилова, як на
доказ невідповідності місця
розташування земельної ділянку цьому
генеральному плану, є недостатнім.

Так, в ході дослідження генерального
плану м.Красилова встановлено, що
земельна ділянка по АДРЕСА_1, віднесена
до території одноповерхової забудови.

Разом з тим, представник відповідача,
суб'єкта владних повноважень на якого
покладено обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову, не навів у судовому засіданні
доводів, які свідчать, що надання
земельної ділянки для садівництва не
допускається на території
одноповерхової забудови.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що суб'єкт
владних повноважень - Красилівська
міська рада Хмельницької області, при
вирішення заяв позивачів і прийнятті
оспорюваних рішень діяв в супереч
положенням, що передбачені ч.2 ст.19
Конституції України, ч.7 ст.118, ст.81, ч.5
ст.128 Земельного Кодексу України.

Керуючись ст.ст.6, 18, 19, 70, 71, 160-163 КАС
України, ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1
ст.81, ч.7 ст.118, ч.1 ст.122, ст.127, ч.ч.1, 5 ст.128,
ч.1, абз.15 ч.2 ст.134, ч.4 ст.135 Земельного
Кодексу України, абз.2 ст.1 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», п.3.43 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень»,
затверджених наказом
Держкоммістобудування від 17 квітня 1992
року N44, п.1.2 «Український класифікатор
цільового використання землі»,
затвердженого листом Держкомзему
України від 24 квітня 1998 р. N 14-1-7/1205, суд

п о с т а н о в и
в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Красилівської міської ради
Хмельницької області 48-ї сесії VI
скликання №13 від 02 квітня 2014 року «Про
розгляд звернень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
із земельного питання».

Постанову може бути оскаржено до
Вінницького апеляційного
Адміністративного суду через
Красилівський районний суд
Хмельницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови
викладеної в повному обсязі.

Суддя: Р. В. ВОЗНЮК