Справа № 803/388/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 р.
Справа № 876/4362/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Ковельської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Спартак»
до Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання нечинними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ :

ТзОВ «Спартак» 28.02.2014 року звернулося
до суду з адміністративним позовом до
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Ковельська ОДПІ) про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
03.12.2013 року № , № , № .

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 року
позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити, покликаючись на
невірне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що подана скарга не підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, Ковельською ОДПІ
проведено камеральну перевірку ТзОВ
«Спартак» задекларованих сум в
податковій декларації з податку на
додану вартість за вересень 2013 року, за
результатами якої складено акт за №
23/22-13350026 від 14 листопада 2013 року, яким
визначено, що ТзОВ «Спартак» до складу
податкового кредиту податкової
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2013 року включено
податок на додану вартість в сумі 47653
грн.67 коп. по податковій накладній від
30.09.2013 року № 3/2, виписаній Фермерським
господарством «Шляхом традицій» на
поставку великої рогатої худоби згідно
договору на закупівлю худоби від 01.03.2013
року № 72, яка постачальником ФГ «Шляхом
традицій» в Єдиному реєстрі податкових
накладних не зареєстрована, в
результаті чого ТзОВ «Спартак» в
порушення п.201.10 статті 201, п.198.6 статті 198
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) завищив податковий кредит за
вересень 2013 року на суму 47653 грн.67 коп., в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет на 47653
грн.67 коп., який був оскаржений та
залишений без змін податковим органом.

Колегія суддів встановила, що 01.03.2013
року між ТзОВ «Спартак» та Фермерським
господарством «Шляхом традицій»
укладено договір поставки №72. Згідно
даного договору ФГ «Шляхом традицій»
здійснило 30.09.2013 року господарські
операції з постачання в адресу ТОВ
«Спартак» худоби (корів та відгодівлі),
в т.ч. по податковій накладній № 3/2
реалізовано (вказана одиниця виміру
гол.) в кількості 4580 гол. по ціні
постачання одиниці товару 10,83 грн. на
загальну суму 59540 грн. в т.ч. ПДВ 9923,33
грн., вартість без ПДВ визначена в сумі
49616 грн.67 коп.

Фермерським господарством «Шляхом
традицій» подано до податкового органу
Реєстр виданих та отриманих податкових
накладних за вересень 2013 року, в
Розділі І «Видані податкові накладні»
якого включено одну податкову накладну
№3/2 від 30.09.2013 року, виписану в адресу
ТзОВ «Спартак» із відображенням суми
ПДВ з вартості поставки в розмірі 47653,67
грн., яка ФГ «Шляхом традицій» не
зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

ТзОВ «Спартак» для підтвердження
коригування відомостей по ПДВ за
вересень 2013 року, які відображені в
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних подало її до
Ковельської ОДПІ (лист за вих. № 121 від
14.11.2013 року). Коригування було прийнято
податковим органом, що підтверджується
квитанцією № 1 від 14.11.2013 року. Згідно
поданого коригування ФГ «Шляхом
традицій» 30.09.2013 року було виписано
п'ять податкових накладних на загальну
суму 47653 грн. 67 коп.

Фактично товариством самостійно з
реєстру отриманих податкових
накладних за вересень 2013 року було
виключено податкову накладну №3/2 від
30.09.2013 р. на загальну суму поставки 285922
грн. та включено податкові накладні за
№ 3/2, №6/2, №7/2, №8/2, № 9/2 від 30.09.2013 року на
загальну суму поставки 285922 грн.

Відомості були скориговані в зв'язку з
помилкою бухгалтера товариства, яка в
реєстрі отриманих податкових
накладних за вересень 2013 року невірно
відобразила суму існуючої в реєстрі
податкової накладної за № 3/2 вказавши
суму 47653 грн.67 коп. замість 9923 грн. 33 коп.
та не відобразивши податкові накладні
№ 3/2, №6/2, №7/2, №8/2, № 9/2 від 30.09.2013 року.
Однак, як вбачається з акту перевірки,
ТзОВ «Спартак» подано податкову
декларацію з податку на додану
вартість за вересень 2013 року, в якій до
складу податкового кредиту, серед
інших, включена податкова накладна №3/2
від 30.09.2013 року, виписана ФГ «Шляхом
традицій». З матеріалів справи,
зокрема, з квитанції №2 слідує, 15.11.2013
року було проведено відповідне
коригування виданих податкових
накладних, відповідно відображено
фактично видані податкові накладні за
№3/2, №6/2, №7/2, №8/2, №9/2 від 30.09.2013 року.

Згідно пункту 200.10 статті 200 ПК України
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
податковий орган проводить камеральну
перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до п. 50.1. ст.50 ПК України у
разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати
уточнюючий розрахунок і сплатити суму
недоплати та штраф у розмірі трьох
відсотків від такої суми до подання
такого уточнюючого розрахунку; б) або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, то штрафи,
визначені у цьому пункті, не
застосовуються.

При цьому як встановлено п.50.2 ст.50 ПК
України платник податків під час
проведення документальних планових та
позапланових перевірок не має права
подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податковий
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом.

З аналізу вказаної норми вбачається, що
платник податків не має права подавати
уточнюючі розрахунки до вже поданих
ним декларацій лише під час проведення
документальних планових та
позапланових виїзних перевірок. Разом
з тим, судом встановлено, що
контролюючим органом було проведено
камеральну перевірку, тобто позивачем
не порушено вимог п.50.2 ст.50 ПК України.

Згідно ст.75 ПК України контролюючі
органи мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи. Камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
у приміщенні контролюючого органу
виключно на підставі даних, зазначених
у податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Враховуючи, що при проведенні
камеральної перевірки податковим
органом не прийнято до уваги
коригування ТзОВ «Спартак» відомостей
по ПДВ за вересень 2013 року, які
відображені в реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних (лист
за вих. № 121 від 14.11.2013 року), яке було
прийнято податковим органом, що
підтверджується квитанцією № 1 від
14.11.2013 року, в результаті чого з реєстру
отриманих податкових накладних за
вересень 2013 року було виключено
податкову накладну №3/2 від 30.09.2013 р. на
загальну суму поставки 285922 грн. та
включено податкові накладні за № 3/2,
№6/2, №7/2, №8/2, № 9/2 від 30.09.2013 року на
загальну суму поставки 285922 грн., тому
колегія суддів приходить до висновку,
що в даному випадку, позивач свій
обов'язок щодо виправлення допущених
при складанні податкової звітності
помилок виконав, не порушуючи п.50.2 ст. 50
ПК України, що виключає можливість
притягнення його відповідачем до
відповідальності, а подані доводи
відповідача є передчасними оскільки
визначені на підставі інформаційних
баз без фактичної перевірки
господарської діяльності підприємства
та взаємовідносин між вказаними
контрагентами.

Також судом не приймаються до уваги і
твердження відповідача щодо
недотримання позивачем вимог пункту
201.10 статті 201 ПК України, яким
передбачено можливість віднесення до
податкового кредиту сум ПДВ по
незареєстрованих накладних у разі
одночасного подання заяви зі скаргою
на постачальника, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК
України відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період. У разі відмови продавця
товарів/послуг надати податкову
накладну або в разі порушення ним
порядку її заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі покупець
таких товарів/послуг має право додати
до податкової декларації за звітний
податковий період заяву із скаргою на
такого постачальника, яка є підставою
для включення сум податку до складу
податкового кредиту.

Колегія суддів визначила, що
відповідачем не встановлено фактів,
які б ставили під сумнів наявність
господарських операцій між позивачем
та ФГ «Шляхом традицій», не виявлено
обставин, які б спростовували фактичне
здійснення, чи товарність таких
господарських операцій, не надано
доказів, які би спростовували
правильність документального
оформлення операцій, за проведення
яких позивачем сформований податковий
кредит, не доведено відсутність
товарів (робіт, послуг) чи відсутність
об'єктивних можливостей поставки
товарів (робіт, послуг) постачальниками
на користь позивача. В акті перевірки
відсутні посилання на обставини, які б
свідчили про протиправний характер
діяльності позивача та його
контрагента. Судом першої інстанції
були досліджені додані позивачем до
заяви копії первинних документів по
операціям із зазначеними
контрагентами та встановлено факт
отримання таких товарів та платіжних
доручень, копії яких наявні у
матеріалах справи.

Відповідач при проведені камеральної
перевірки не виявив будь-яких порушень
у формуванні позивачем податкового
кредиту або податкових зобов'язань з
ПДВ, не наведено жодних доводів та не
подано будь-яких доказів, які б могли
свідчити про наявність обставин, що
виключають обґрунтованість заявленої
позивачем податкової вигоди, як-то
безтоварний та/або фіктивний характер
здійснених операцій, оскільки ним
перевірено правильність поданої
податкової декларації за вересень 2013
року на 47653 грн.67 коп. не ґрунтуються на
вимогах законодавства України, та
оскільки позивач з врахуванням
коригування усунув її недоліки та
коригування прийнято відповідачем ним
не порушено вимог податкового
законодавства.

Суд апеляційної інстанції за
вищенаведених обставин та аналізу
правових та фактичних підстав для
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
03.12.2013 року № , № , №
встановив, що вимоги позивача
підлягають до задоволення в повному
обсязі, апеляційна скарга відповідача
не спростовує висновків суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області -
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 року
у справі № 803/388/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар