Справа № 159/2397/14-а 2-а/159/100/14
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
Справа №
4915/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 28.04.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про перерахунок та
виплату призначеної пенсії як
державному службовцю, -

В С Т А Н О В
И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ковелі та Ковельському районі про
перерахунок та виплату призначеної
пенсії як державному службовцю.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 26.11.2008
року він перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі та
отримує пенсію по віку, відповідно до
ст. 37 Закону України "Про державну
службу". Позивач вказує, що пенсія
державного службовця була призначена
на підставі довідок № 26, 27 від 01.12.2008
року виданих Управлінням держкомзему у
Ковельському районі Волинської
області. Як стало відомо позивачеві при
визначенні розміру пенсії у довідки не
були включені суми матеріальних
допомог, а також індексації заробітної
плати, з яких сплачено страхові внески
на загальнообов'язкове соціальне
страхування.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 28.04.2014 року у позові було
задоволено. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії,
як державному службовцю, з урахуванням
фактично отриманих ним сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати,
починаючи з 11 жовтня 2013 року з
урахуванням проведених виплат.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відповідач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи.

Просить скасувати постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 28.04.2014 року та
відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
позивач з 26.11.2008 року перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області і отримує
пенсію за віком, призначену відповідно
до ст. 37 Закону України "Про державну
службу".

31.03.2014 року позивач звернувся з заявою
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Ковелі та Ковельському районі про
перерахунок пенсії за віком,
призначеної відповідно до ст. 37 Закону
України "Про державну службу", із
врахуванням складових заробітної
плати, згідно поданої довідки про
заробітну плату.

Як убачається з листа Управління від
09.04.2014 року, позивачу було відмовлено в
проведенні такого перерахунку та
повідомлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію
за віком, яка йому призначена
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу". Відповідно до ст. 37
даного Закону та Постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 року № 865
"Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсій" пенсія позивача
обчислена із заробітної плати з
врахуванням виплат (посадовий оклад,
надбавка за ранг та вислугу років,
середньомісячної суми надбавки та
премій) за 24 календарні місяці роботи
підряд перед зверненням за пенсією. У
заробітну плату для обчислення пенсії
включено посадовий оклад, надбавки за
ранг та вислугу років, середньомісячна
сума надбавки за високі досягнення у
праці або виконання особливо важливої
роботи, премій, в т. ч. до державних,
професійних або ювілейних дат. Згідно
ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну
службу", заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранг,
надбавки за вислугу років на державній
службі, інших надбавок. Згідно ст. 37
Закону України "Про державну службу",
пенсія державним службовцям
призначається у розмірі 80-90 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Індексація,
матеріальна допомога на оздоровлення
не є складовими заробітної плати
державного службовця, а тому підстав
для проведення перерахунку пенсії із
заробітної плати з врахуванням
індексації, матеріальної допомоги на
оздоровлення не має.

Згідно довідки від 27.03.2014 р. про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь - які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що надається для
призначення пенсії відповідно до ЗУ
«Про державну службу», до складових
заробітної плати позивача з яких
справлялись страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування входили інші виплати.

Відмовляючи у позовних вимогах у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що статтею 37 Закону України "Про
державну службу України" визначено, що
на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум заробітної
плати, на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, без обмеження
граничного розміру пенсії, а особам,
які на час звернення за призначенням
пенси не є державними службовцями, - у
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Відповідно до ст. 37-1 вказаного Закону, у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
"Про оплату праці", заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Частинами 2, 6 ст. 33 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця встановлено постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865
передбачено, що особи, які вийшли на
пенсію згідно Закону № 3723-ХІІ мають
право на перерахунок пенсій, але лише
за умови підвищення заробітної плати
державним службовцям після набрання
чинності Законом України від 16 січня 2003
року № 432-ІV "Про внесення змін до Закону
№ 3723-ХІІ".

Стаття 33 Закону України "Про державну
службу України" визначає умови оплати
праці державних службовців, а не умови
їх пенсійного забезпечення, а тому,
якщо державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував грошову винагороду, то
зазначений розмір цієї винагороди
(надбавки) повинен бути врахований і
при обчисленні пенсії державного
службовця.

За змістом ст. 37 даного Закону пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Крім того ст. 66 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66
вказаного Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

ОСОБА_1 з 26.11.2008 року перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області і отримує пенсію за
віком, призначену відповідно до ст. 37
Закону України "Про державну службу".

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування"нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Згідно із статтею 122 КАС України,
судовий розгляд адміністративної
справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть
участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження. Особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.160,195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
апеляційний суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області залишити без
задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 28.04.2014 року
по справі № 159/2397/14-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор