Справа № 816/2456/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2456/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мандрики Х.С.,

представника позивача - Гостіка Е.В.,

представника відповідача - Дзюби І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тандем-2002 до
Полтавської митниці Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Полтавській області,
третя особа: Головне управління
Державної казначейської служби
України у Полтавській області про
визнання протиправними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тандем-2002" (далі - ТОВ
"Тандем-2002") звернулося до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавської митниці Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Полтавській області
(далі - Полтавська митниця, відповідач),
третя особа: Головне управління
Державної казначейської служби
України у Полтавській області про
визнання протиправними та скасування
рішення про коригування митної
вартості від 26.02.2014 №806020002/2014/000018/1 та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені випуску
чи пропуску товарів і транспортних
засобів комерційного призначення
№806020002/2014/00066.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Полтавською митницею
порушено права та інтереси ТОВ
"Тандем-2002" у сфері публічно-правових
відносин через безпідставне
коригування митної вартості товарів,
ввезених на митну територію України з
Китаю. Стверджував про те, що ним
правомірно розраховано митну вартість
товару (L-Лізин HCL) на підставі основного
методу - за ціною договору. Проте митний
орган, без будь-яких документальних
підтверджень, до ціни ввезеного товару
включив витрати власника вантажу, що
пов'язані з його страхуванням, яких в
дійсності позивач не здійснював. З
метою отримання дозволу на ввезення
товару на митну територію України для
використання у подальшій
господарській діяльності позивач
відкоригував його митну вартість
відповідно до вимог митниці та сплатив
усі митні платежі. Однак, вважаючи
неправомірними рішення відповідача,
оскаржив їх до суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав. У
наданих до суду письмових запереченнях
просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити,
посилаючись на те, що Полтавською
митницею правомірно, із застосуванням
резервного методу, визначено митну
вартість товару, яка ґрунтується на
раніше визнаній митній вартості
товару зі схожими характеристиками,
оформленого по митній декларації від
29.01.2014 №209120000/2014/802531.

ГУДКС України у Полтавській області
явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечило, натомість начальник
управління надіслав до суду клопотання
про розгляд справи без участі їхнього
представника.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Тандем-2002" (місцезнаходження: вул.
Кондратенка, 6-а, м. Полтава;
ідентифікаційний код 32081777)
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Полтавської
міської ради 24.07.2002, до видів діяльності
якого, відповідно до КВЕД-2010,
відносяться: оптова торгівля зерном,
необробленим тютюном, насінням і
кормами для тварин; діяльність
посередників у торгівлі
сільськогосподарською сировиною,
живими тваринами, текстильною
сировиною та напівфабрикатами;
діяльність посередників у торгівлі
товарами широкого асортименту; оптова
торгівля молочними продуктами, яйцями,
харчовими оліями та жирами; оптова
торгівля іншими товарами
господарського призначення;
неспеціалізована оптова торгівля.

01.02.2013 між ТОВ "Тандем - 2002" (покупець) та
Компанією Langfang Meihua Bio-Technology Co. Ltd (Китай)
(продавець) було укладено контракт
№1315602 (а.с. 12-14), за умовами якого
продавець продає, а покупець купує
L-Лізин HCL та L-Треонін 98,5% на загальну
суму 500 000,00 дол. США (пункт 1.1). Пункт 2.1
Контракту передбачає, що ціни на товар,
що постачається відповідно до статті 1
цього контракту встановлюється в дол.
США з урахуванням умов поставки кожної
конкретної партії товару. За умовами
пункту 3.3 Контракту продавець
зобов'язався передати покупцю наступні
документи: інвойс, морський коносамент,
сертифікат якості, сертифікат
походження, ветеринарний сертифікат,
пакувальний лист, фітосанітарний лист
(при необхідності) експертну вантажну
митну декларацію.

Додатковою угодою №2 від 20.05.2013 до
контракту №1315602 від 01.02.2013 внесено
зміни в частині ціни договору шляхом її
збільшення до 2 000 000,00 доларів США.
Додатковою угодою №3 від 20.11.2013 до
контракту №1315602 від 01.02.2013 внесено
зміни в частині ціни договору шляхом її
збільшення до 4 000 000,00 доларів США.

Відповідно до умов Контракту 19.12.2013
його учасниками підписано
Специфікацію (додаток №11 до Контракту),
згідно з якою товар в кількості 72 т на
суму 89 280,00 дол. США по ціні 1 240,00 дол. США
за 1 т повинен бути поставлений не
пізніше 03.01.2014 (а.с. 21).

02.01.2014 Компанія Langfang Meihua Bio-Technology Co. Ltd
виставила Invoce рахунок №2 на
оплату товару в кількості 72,00 т на суму
89 280,00 дол. США з розрахунку 1240,00 дол. США
за 1 т (а.с. 23).

Згідно Invoce(накладна про відвантаження)
від 02.01.2014 №2 товар був
відвантажений продавцем (коносамент
(морська транспортна накладна) на
транспортування товару з порту м.
Хінганг до порту м. Одеса №МWХGОDЕ1312904FD
від 04.01.2014 в кількості 2880 мішків вагою
брутто 72 288,00 кг (а.с. 25-27).

З метою здійснення митного оформлення
товару "L-Лізин НСL" кількістю 72 т
вартістю 1240,00 дол. США за 1 т загальною
вартістю 89 280,00 дол. США позивач подав до
Полтавської митниці митну декларацію
від 26.02.2014 №806020002/2014/001872 (а.с. 47).

Полтавською митницею винесено рішення
про відмову в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№806020002/2014/00066 (а.с. 10).

Крім того, Полтавською митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №806020002/000018/1
від 26.02.2014, відповідно до якого митну
вартість товару "L-Лізин НСL" визначено
із застосування резервного методу на
рівні 2,16 дол. США за 1 кг (а.с. 63-66). При
цьому, при коригуванні митної вартості
товарів Полтавською митницею
враховано раніше визнану митну
вартість товару, оформленого по митній
декларації від 29.01.2014 №209120000/2014/802531 (а.с.
30).

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями відповідача, позивач
оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним
рішенням суб'єкта владних повноважень,
суд виходить з критеріїв правомірності
таких рішень, що встановлені частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку з чим перевіряє чи
прийнято дані рішення: на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване ці рішення;
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішень; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Зі змісту оскарженого рішення про
коригування митної вартості товарів
від 26.02.2014 №806020002/2014/000018/1 суд встановив,
що фактичною підставою для коригування
митної вартості товару контролюючим
органом взяті за основу обставини
відсутності у декларанта документів,
які підтверджують заявлену митну
вартість та на підставі яких
проводиться розрахунок митної
вартості, оскільки такі не містять всіх
відомостей, а саме - у договорі
транспортного експедирування
№27.12.2013/21-10 від 27.12.2013, укладеного між
ТОВ "Таніт" та ТОВ "Тандем-2002", вказано
"надавати послуги з охорони вантажів
під час перевезення, перевалки та
зберігання, організовувати експертизу
вантажів, здійснювати страхування
вантажів та оформлення
товаро-транспортної документації та її
розсилання за належністю" (п.2.2.5
договору). Разом з цим документи на
здійснення страхування не надано.

Крім того, як пояснила в судовому
засіданні представник Полтавської
митниці, наявна в органу доходів і
зборів інформація про митну вартість
імпортованих раніше товарів стала
наслідком виникнення у контролюючого
органу сумнівів у правильності
визначення митної вартості товарів за
ціною контракту на рівні 1,33 дол. США за 1
кг.

Викладене стало підставою для
застосування Полтавською митницею
резервного методу визначення митної
вартості товарів з урахуванням раніше
визнаної контролюючим органом ВМД від
29.01.2014 №209120000/2014/8002531, за якою вартість
товару зі схожими характеристиками
становить 2,16 дол. США за 1 кг.

Суд не погоджується із зазначеними
доводами контролюючого органу з огляду
на наступне.

Відносини з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, справлянням митних платежів
регулюються положеннями Митного
кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що
набрав чинності з 01.06.2012.

Так, статтею 49 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною другою статті 51
Митного кодексу України митна вартість
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини першої
статті 52 Митного кодексу України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

У випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає органу доходів і
зборів документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення (частина
перша статті 53 Митного кодексу
України).

Вичерпний перелік документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
наведено у частині другій статті 53
Митного кодексу України, відповідно до
якої документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

З наведеної норми вбачається, що
документи на підтвердження
страхування товару та відомості про
вартість страхування надаються
одночасно з митною декларацією лише у
тому випадку коли страхування товару
здійснювалось.

Представник відповідача не
заперечував той факт, що для митного
оформлення товару "L-Лізин НСL" позивач
надав необхідний пакет документів,
визначений частиною другою статті 53
Митного кодексу України, за винятком
документів, що підтверджують
страхування товару.

З метою з'ясування фактичних обставин
щодо страхування вантажу суд
встановив, що 27.12.2013 між ТОВ "Таніт"
(експедитор) та ТОВ "Тандем-2002" (клієнт)
було укладено договір транспортного
експедирування №27.12.2013/21-10, пунктом 2.2.5
якого серед обов'язків експедитора
передбачено обов'язок з надання послуг
зі здійснення страхування вантажів та
оформлення товаро-транспортної
документації (а.с. 74-81).

Як пояснив представник позивача в
судовому засіданні, співпраця із ТОВ
"Таніт" є постійною. На початку
співпраці із вказаною юридичною особою
з метою уникнення будь-яких ризиків
сторони домовлялися про страхування
партій товару. Проте в подальшому з
метою економії власних коштів позивач
від страхування відмовився з огляду на
стабільну репутацію контрагента і, як
наслідок, страхування товару ввезеного
на митну територію України згідно ВМД
від 26.02.2014 №806020002/2014/001872 не
здійснювалось і не здійснюється до
теперішнього часу.

Представник відповідача доказів
здійснення страхування товару,
ввезеного на митну територію України
згідно ВМД від 26.02.2014 №806020002/2014/001872, суду
не надав.

Інших переконливих аргументів, що
викликали б обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товарів за
ціною договору, відповідачем не
наведено.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
т частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Згідно з частиною третьою статті 54
Митного кодексу України за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54
Митного кодексу України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо не
достовірності заявленої митної
вартості.

Враховуючи те, що для митного
оформлення товару "L-Лізин НСL"
позивачем було надано необхідний пакет
документів, визначений частиною другою
статті 53 Митного кодексу України, суд
приходить до висновку, що відповідач
безпідставно не застосував основний
метод та визначив митне зобов'язання за
резервним методом.

Доводи представника Полтавської
митниці про не підтвердження позивачем
витрат понесених на транспортування
товару, розбіжності в найменуваннях
морських суден, що здійснювали
транспортування товару, вказаних в
експортній декларації, екологічній
декларації та митній декларації країни
експорту та розбіжностей в номерах
коносаментів, судом оцінюються
критично оскільки посилання на
зазначені обставини відсутні в картці
відмови в прийнятті митної декларації
та в рішенні про коригування митної
вартості товарів.

Крім того, як пояснив представник
позивача, в митній декларації країни
експорту та коносаменті №MWXGODE1312904FD від
04.01.2014 значиться судно KARMEN/142E, яке
транспортувало товар з порту в Китаї до
базового порту в Південній Кореї, а у
ВМД значиться судно ZIM VANCOUVER, яке
доставляло товар після його перевалки
з базового порту в Південній Кореї до м.
Одеси.

На підтвердження понесення витрат на
транспортування товару придбаного у
Компанії Langfang Meihua Bio-Technology Co. Ltd
позивачем до матеріалів справи
долучено акт про надання
транспортно-експедиційних послуг № 61
від 24.02.2014 та рахунок № 61 від 19.02.2014,
згідно яких ТОВ "Таніт" надало ТОВ
"Тандем-2002" наступні послуги: морський
фрахт, експедиторські послуги,
зберігання завантаженого контейнера,
комплекс послуг з обробки контейнерів,
візировка, обслуговування транспорту
на території НТП, використання
інфраструктури, автомобільне
перевезення вантажу, інформаційні
послуги при здійсненні оформлення
товарів у контрагентах, зважування.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої
статті 58 Митного кодексу України
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Матеріалами справи підтверджено, що за
поставлений Компанією Langfang Meihua Bio-Technology
Co. Ltd товар "L-Лізин НСL" загальною
кількістю 72 000 кг (вага нетто) позивач
сплатив 89 280 дол. США (а.с. 53).

Оскільки в судовому засіданні
належними доказами не спростовано
твердження позивача, що надані в
сукупності документи фактично
підтверджують контрактну ціну
імпортованого товару та правильність
визначення за вказаною ціною його
митної вартості, підстави для висновку
суду про те, що заявлена позивачем
митна вартість товару за ціною
договору на рівні 1,33 дол. США за 1 кг є
заниженою чи необ'єктивною, відсутні.

В силу частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеному Полтавською
митницею таких доказів суду не надано.
Натомість матеріалами справи
підтверджено правомірність визначення
позивачем митної вартості товарів на
підставі основного методу - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
доведеним належними та допустимими
доказами той факт, що при прийнятті
оскарженого рішення про коригування
митної вартості товарів суб'єкт
владних повноважень діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішення, без
дотримання необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача і цілями,
на досягнення яких спрямовано це
рішення, чим порушено законні інтереси
позивача.

Відтак позов у даній частині належить
задовольнити.

З приводу позовних вимог про визнання
протиправною та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, суд зазначає
наступне.

Частиною дванадцятою статті 264 Митного
кодексу України передбачено, що у разі
відмови у прийнятті митної декларації
посадовою особою органу доходів і
зборів заповнюється картка відмови у
прийнятті митної декларації за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

Таким чином картка відмови у прийнятті
митної декларації є документом, що
формалізує негативне для декларанта
рішення посадової особи органу доходів
і зборів про завершення процедури
декларування товарів, заявлених до
митного оформлення на підставі
конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України
гарантує кожній особі право оскаржити
рішення, дії або бездіяльність органів
доходів і зборів, їх посадових осіб та
інших працівників, якщо вона вважає, що
цими рішеннями, діями або
бездіяльністю порушено її права,
свободи чи інтереси.

У даній справі судом встановлено, що
рішення про відмову у прийнятті митних
декларацій є результатом
неправомірної відмови контролюючого
органу у визнанні задекларованої
позивачем митної вартості товару за
основним методом, а тому картка відмови
у прийнятті митної декларації також
сформована незаконно, у зв'язку з чим
така підлягає визнанню протиправною та
скасуванню.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи у їх сукупності та
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №806020002/2014/000018/1 та
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№806020002/2014/00066, прийняті Полтавською
митницею Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Полтавській області 26.02.2014.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Полтавської митниці Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Полтавській області
(ідентифікаційний код 38719157) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тандем-2002"
(ідентифікаційний код 32081777) судові
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено
28.07.2014.

Суддя
Є.Б. Супрун