Справа № 804/4089/14
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р. Справа № 804/4089/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулась ОСОБА_2 з позовом до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області,
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Ухвалою суду від 23.03.2014 року було
відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового розгляду
після залишення позовної заяви без
руху ухвалою суду від 25.03.2014 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує
тим, що 03.12.2013 року нею була отримана
оскаржувана вимога податкової
інспекції, відповідно до якої остання
вимагає у неї перерахувати грошові
кошти у розмірі - 8154,51грн. на рахунок
НОМЕР_2. Однак, на думку позивача, така
особа за назвою «Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області» є недієздатною особою,
оскільки не має відповідних установчих
документів. Крім того, державна
реєстрація особи за назвою «Державна
податкова інспекція у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області» була
проведена з істотними порушеннями
вимог Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», що є підставою для
її скасування, з огляду на наявність
очевидних підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
юридичної особи.

Просить суд:

- визнати незаконними дії особи з
назвою «Державна податкова інспекція у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області» (код ЄДРПОУ
- 38753122) щодо складення вимоги №Ф-345/1 від
15.11.2013 року, у зв'язку із відсутністю у
останнього відповідного обсягу
повноважень;

- скасувати державну реєстрацію
особи з назвою «Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області» (код ЄДРПОУ - 38753122) як таку, що
проведена на підставі нечинних
установчих документів з порушенням
вимог особи з назвою «Державна
податкова інспекція у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області» (код ЄДРПОУ
- 38753122).

У судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи.

Від представника відповідача надійшла
письмова заява про розгляд справи без
його участі. Також відповідач надав
суду письмові заперечення проти даного
адміністративного позову, відповідно
до яких вказав на те, що позивач у
своєму позові не навів жодних доказів
того, що винесення спірної вимоги було
неправомірним, окрім «незаконної
реєстрації ДПІ». При тому, що органом
Пенсійного фонду України було передано
відповідачу заборгованість зі сплати
єдиного соціального внеску, яка
рахувалась станом на 01.10.2013 року в сумі -
6960,48грн. Та у відповідності до Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку із
проведенням адміністративної реформи»
процедури адміністрування поширюються
і на періоди до набрання чинності цим
Законом. Отже, на думку відповідача, у
задоволенні даного адміністративного
позову необхідно відмовити повністю.

Суд, вивчивши наявні у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, вважає
необхідним у задоволенні даного
адміністративного позову відмовити
повністю з наступних підстав.

Позивач перебуває на податковому
обліку у Державній податковій
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області як платник податків та фізична
особа-підприємець.

З матеріалів справи вбачається, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у 2012
році та 1, 2 кварталах 2013 року працювала
на спрощеній системі оподаткування.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» від
06.12.2012 року № 5515-VІ місячний розмір
мінімальної заробітної плати з 1 січня
2013 року становить 1147,00грн. та ст.13
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» від 22.12.2011 року №4282-VІ
місячний розмір мінімальної
заробітної плати з 1 січня 2012 року
становить 1073,00 грн., з 1 квітня 2012 року -
1094,00грн. з 1 липня 2012 року - 1102,00 грн., з 1
жовтня 2012 року - 1118,00 грн. та з 1 грудня 2012
року - 1134,00 грн.

Відповідно до Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначаються
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове страхування»
№2464-VІ від 08.07.2010 року, фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності є
платниками єдиного внеску.

Згідно п.3 ч.1 ст.7 та ч.11 ст.8 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове
страхування» фізичні особи-підприємці,
які обрали спрощену систему
оподаткування нараховують єдиний
внесок у розмірі 34,7% на суми, самостійно
визначені, але не більші від
максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої Законом. При цьому сума
єдиного внеску не може бути меншою за
розмір мінімального страхового внеску.

Також, згідно п.3.4 Інструкції «Про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №455 від 09.09.2010
року зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 19.09.2013 року за №1622/24154
(далі - Інструкція) платники, зазначені
у підпункті 2.1.3 пункту 2.1 розділу II цієї
Інструкції, які обрали спрощену
систему оподаткування, нараховують та
сплачують 34.7 відсотка суми, що
визначається такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої Законом №2464-VІ.

При цьому сума єдиного внеску не може
бути меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу, що
визначається розрахунково як добуток
мінімального розміру заробітної плати
на розмір внеску, встановленого
законом на місяць, за який
нараховується заробітна плата (дохід).

Відповідно розділу IV Інструкції єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника. Платники,
які обрали спрощену систему
оподаткування можуть сплачувати
єдиний внесок у вигляді авансового
платежу в розмірі, який самостійно
визначили, до 20 числа кожного місяця
поточного кварталу. У разі якщо
останній день строків сплати єдиного
внеску припадає на вихідний або
святковий день, останнім днем сплати
єдиного внеску вважається перший
робочий день, що настає за вихідним або
святковим днем. При цьому суми єдиного
внеску, сплачені у вигляді авансових
платежів, ураховуються платником при
остаточному розрахунку, який
здійснюється ним за календарний
квартал до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок.

Згідно з п. 6.4 Інструкції вимога про
сплату боргу формується на підставі
актів документальних перевірок, звітів
платника про нарахування єдиного
внеску та облікових даних з карток
особових рахунків платників за формою
згідно з додатком 5 до цієї Інструкції.

За поясненнями податкового органу,
ОСОБА_2 необхідно було сплатити єдиний
внесок за 1 квартал 2013 року у сумі 1194,03
грн. (1147,00 грн. х 34,7% = 398,01 грн., 398,01 грн. х 3
міс. = 1194,03 грн.) до 22 квітня 2013 року, за 2
квартал 2013 року у сумі 1194,03 грн. (1147,00грн.
х 34,7% = 398,01грн., 398,01 грн. х 3 міс. = 1194,03 грн.)
до 22 липня 2013 року та за 2012 рік у сумі
4572,42 грн. (1073,00грн. х 34,7% = 372,33 грн., 372,33
грн. х 3 міс. = 1116,99 грн.; 1094,00грн. х 34,7% = 379,62
грн., 379,62 грн. х 3 міс. = 1138,86 грн.; 1102,00 грн.
х 34,7% = 382,39 грн., 382,39 грн. х 3 міс. = 1147,17
грн.; 1118,00грн. х 34,7% = 387,95 грн., 387,95 грн. х 2
міс. = 775,90 грн.; 1134,00грн. х 34,7% = 393,50 грн.;
1116,99грн. + 1138,86грн. + 1147,17грн. + 775,90грн. +
393,50грн. = 4572,42 грн.) до 21 січня 2013 року
включно.

Згідно абз. б) пп.6.3 п.6 Інструкції № 455,
органи Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки у випадку, якщо страхувальник
має на кінець звітного базового
періоду недоїмку зі сплати єдиного
внеску.

Як зазначає відповідач, органом
Пенсійного фонду України було передано
податковій інспекції заборгованість
ОСОБА_2 зі сплати єдиного соціального
внеску, яка рахувалася станом на 01.10.2013
року в сумі 6960,48грн., однак на момент
складання вимоги про сплату боргу
(недоїмки) №Ф-345 від 03.10.2013 року, додатку
до вимоги від 03.10.2013 року №345 єдиний
внесок позивачем як фізичною
особою-підприємцем не було сплачено.

Вказану вимогу позивач оскаржувала в
адміністративному та судовому порядку.
Однак, вказану вище вимогу було
залишено без змін, а скарги без
задоволення, також постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 року,
справа №804/4090/14, позов ОСОБА_2 було
залишено без задоволення.

Так, згідно абз. 1 п. 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» №406-VІІ (далі
- ЗУ №406-VІІ) процедури адміністрування,
які здійснюють органи доходів і зборів,
встановлені цим Законом, поширюються
на періоди до набрання чинності цим
Законом. Отже, відповідач має
повноваження виставити вимогу про
сплату боргу (недоїмки) від 03.10.2013 року
№Ф-345.

Вимога від 15.11.2013 року №Ф-345/1 була
сформована та виставлена скаржнику на
суму 8154,51грн. по недоїмці, яка виникла
за період 2012 року та І-ІІІ квартали 2013
року.

Вказану вимогу позивач також
оскаржувала в адміністративному
порядку, проте рішеннями контролюючих
органів така була залишена без змін, а
скарги без задоволення.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники
єдиного внеску, зазначені у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний рік, до 10
лютого наступного року, крім фізичних
осіб-підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, та членів сімей
таких осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, які сплачують єдиний
внесок, нарахований за календарний
квартал, до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок. А згідно ч.12 ст.9 наведеного
Закону єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

У відповідності до ч.4 ст.25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги про сплату недоїмки сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею.

У відповідності до пп.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1
Податкового кодексу України
контролюючі органи контролюють
своєчасність подання платниками
податків та платниками єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів),
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів.

Так, вимогу від 15.11.2013 року №Ф-345/1 було
сформовано та виставлено, як про це
зазначає позивач у своєму позові,
особою з назвою «Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Дніпропетровській області» (код ЄДРПОУ
- 38753122). Остання на думку ОСОБА_2 не має
відповідного обсягу повноважень. Тому,
в тому числі просить суд: скасувати
державну реєстрацію особи з назвою
«Державна податкова інспекція у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області» (код ЄДРПОУ
- 38753122) як таку, що проведена на підставі
нечинних установчих документів з
порушенням вимог особи з назвою
«Державна податкова інспекція у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області» (код ЄДРПОУ
- 38753122).

З цього приводу суд зазначає, що у
відповідності до п. 4 Положення про
державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 28.12.1992 року, № 731
державній реєстрації підлягають
нормативно-правові акти будь-якого
виду (постанови, накази, інструкції
тощо), якщо в них є одна або більше норм,
що:

а) зачіпають соціально-економічні,
політичні, особисті та інші права,
свободи й законні інтереси громадян,
проголошені й гарантовані
Конституцією та законами України,
Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року і
протоколами до неї, міжнародними
договорами України, згоду на
обов'язковість яких надано Верховною
Радою України, та acquis communautaire, а також з
урахуванням практики Європейського
суду з прав людини, встановлюють новий
або змінюють, доповнюють чи скасовують
організаційно-правовий механізм їх
реалізації;

б) мають міжвідомчий характер, тобто є
обов'язковими для інших міністерств,
органів виконавчої влади, а також
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ і організацій, що
не входять до сфери управління органу,
який видав нормативно-правовий акт.

Згідно з п. 5 цього ж Положення на
державну реєстрацію не подаються акти,
дія яких вичерпується одноразовим
застосуванням, крім актів про
затвердження положень, інструкцій та
інших, що містять правові норми.

Положення про Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, затверджене наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 17.04.2013 року №46 з огляду на наведені
норми не потребує державної реєстрації
оскільки в ньому відсутні норми, які
зачіпають соціально-економічні,
політичні, особисті та інші права,
свободи й законні інтереси громадян та
воно не має міжвідомчого характеру, а
також не містить правових норм.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2 є
необґрунтованими, тому у задоволенні
даного адміністративного позову
необхідно відмовити повністю.

Також суд вважає за необхідне вирішити
питання щодо розподілу судових витрат
з урахуванням відмови у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Положеннями ст. 87 КАС України
передбачено, що судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Статтею 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI
визначено, що судовий збір - це збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Судовий збір справляється, зокрема, за
подання до суду позовної заяви та іншої
заяви, передбаченої процесуальним
законодавством.

Згідно вимог Закону України «Про
судовий збір» за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову, зокрема,
майнового характеру, ставка судового
збору складає - 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати, тобто (станом на
24.03.2014 року) - не менше - 1827,00грн. та не
більше - 4872,00грн.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» визначено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Так, за подання до адміністративного
суду позову майнового характеру ОСОБА_2
сплатила - 182,70грн., тобто 10 % розміру
ставки судового збору.

При цьому, обчислюючи розмір належного
для доплати судового збору за подання
позову майнового характеру, суд
прийшов до висновку, що з позивача
необхідно стягнути суму у розмірі -
1644,30грн.

Таким чином, з позивача необхідно
стягнути суму судового збору у розмірі
пропорційно відхиленої частини вимог -
1644,30грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України несплачену суму
судового збору за подання до
адміністративного суду позову
майнового характеру у розмірі 1644,30грн.
(одна тисяча шістсот сорок чотири
гривні тридцять копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Суддя
А.Ю.
Рищенко