Справа № 872/17133/13
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Чепурко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»

за позовом:

Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»

до:

про:

Дніпропетровської митниці Міндоходів

визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів

ВСТАНОВИВ:

03.09.2013р. Публічне акціонерне товариство « АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі– ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів (далі – митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів / а.с. 3-6/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що в межах контракту №1410 від 03.04.2012р., який укладено позивачем з «Dalmond Trade House Limited», Кіпр, продавцем 20.07.2013р. було здійснено поставку товару – вироби випалені вогнетривкі периклазові у вигляді цегли DALMAG 91 №1-2 в кількості 29 080кг. та вогнетривка маса DALRAM P803L, DALSOFT P60L, DALRAM PC87 в кількості 16 491кг., з метою здійснення митного оформлення якого позивачем було подано до митного органу митну декларацію №110050001/2013/010789 від 24.07.2013р., у якій митна вартість задекларованого товару була визначена за ціною контракту (основний метод) щодо товарів, які імпортуються, відповідно до п.1 ч.1 ст. 57, ст. 58 Митного кодексу України, а саме : цегла - 636,0 доларів США за тону, вогнетривка маса:- DALRAM P803L - 809,0 доларів США за тону, - DALSOFT P60L - 1 316,0 доларів США за тону, - DALRAM PC87- 1 567,0 доларів США за тону, але відповідач з метою перевірки визначеної митної вартості товару витребував додаткові документи, які були надані позивачем, у подальшому, незважаючи на надані позивачем додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості задекларованого товару, 31.07.2013р. відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №110050001/2013/000013/1 за яким митна вартість була визначена: – цегли – із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-а - за ціною договору щодо ідентичних товарів у розмірі 671 долар США за тону; - вогнетривких мас - DALRAM P803L, DALSOFT P60L - із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості – 2-г – резервний метод у розмірі 1,43 доларів США за кг., позивач вважає таке рішення митного органу необґрунтованим та безпідставним з огляду на те, що у підприємства були усі визначені чинним митним законодавством підстави для визначення митної вартості ввезеного ним на митну територію України товару за ціною контракту, підприємством було надано усі документи, у тому числі витребувані митницею, на підтвердження заявленої ним митної вартості, які дозволяли здійснити у належний спосіб перевірку числових значень складових митної вартості товару з урахуванням якісних показників задекларовано товару, тому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №110050001/2013/000013/1 від 31.07.2013.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 121-123/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи не було з’ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення справи та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним у даній справі рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції від 11.10.2013р. у даній справі та постановити нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач , у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 150-154/, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з’ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та зроблено висновки, які підтверджуються зібраними та дослідженими судом належними письмовими доказами, та постановлене судом першої інстанції рішення у даній справі є обґрунтованим, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції від 11.10.2013р. у даній справі залишити без змін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 11.10.2013р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені у даній справі позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 11.10.2013р. у даній справі залишити без змін

Заслухавши у судовому засіданні представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що позивачем у даній справі було укладено контракт №1410 від 03.04.2012р. з «Dalmond Trade House Limited», Кіпр / а.с. 13-17/, в межах якого з урахуванням специфікацій №39 від 08.05.2013р. та №45 від 03.07.2013р. продавцем - «Dalmond Trade House Limited», Кіпр, 20.07.2013р. було здійснено поставку товару – вироби випалені вогнетривкі периклазові у вигляді цегли 91 №1-2 в кількості 29 080кг та вогнетривка маса DALRAM P803L, DALSOFT P60L, DALRAM PC87 в кількості 16 491кг, митне оформлення вказаного товару здійснювалось позивачем на підставі поданої ним до Дніпропетровської митниці митної декларації №110050001/2013/010789 від 24.07.2013р., при цьому митна вартість цього товару була визначена позивачем за ціною контракту (основний метод) щодо товарів, які імпортуються, відповідно до п.1 ч.1 ст. 57, ст. 58 Митного кодексу України, цегла -636,0 доларів США за тону, вогнетривка маса:- DALRAM P803L -809,0 доларів США за тону,- DALSOFT P60L -1 316,0 доларів США за тону,- DALRAM PC87 -1 567,0 доларів США за тону.

Посадовою особою митниці відповідно до ст.. 54 Митного кодексу України було здійснено контроль правильності визначення митної вартості задекларованого позивачем товару під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості ввезеного на митну територію України товару, та було встановлено, що митна вартість задекларованого позивачем товару не може бути визначена за ціною контракту щодо товару, який імпортуються, оскільки документи надані до митного оформлення товару не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

24.07.2013р. митним органом, під час консультацій, декларанта було зобов’язано протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення: - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов контракту,- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. При цьому митним органом було роз’яснено та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

25.07.2013р. та 31.07.2013р. позивачем було надано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості:- лист №085/2507/DTH13 від 25.07.2013р. про рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору ;- лист виробника №17042013/13/01–фд від 17.04.2012р. про право підпису;- виписки із прайс-листа виробника №27022013/01-фд від 27.03.2013р. та №06052013/01-фд від 06.05.2013р.;- експертні висновки №3281 від 26.07.2013р. та №3344 від 30.07.2013р.

31.07.2013р. Дніпропетровською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №110050001/2013/000013/1 за яким митна вартість була визначена: – цегли – із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-а - за ціною договору щодо ідентичних товарів у розмірі 671 долар США за тону; - вогнетривких мас - DALRAM P803L, P60L - із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості– 2-г – резервний метод у розмірі 1,43 доларів США за кг.

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що саме вищезазначене рішення про коригування заявленої митної вартості №110050001/2013/000013/1 від 31.07.2013р. є предметом оскарження у даній адміністративній справі.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі , з урахуванням строку їх виникнення, врегульовано нормами Митного кодексу України (в редакції Закону України №4495-VI від 13 березня 2012р.)

Так, відповідно до ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України , визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що

1. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

2. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, або скориговану за результатами контролю, здійсненого митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов’язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

3. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) письмово звертатися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг під надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу або сплатити митні платежі згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом, у разі відсутності у них на день митного оформлення достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, або у разі їх незгоди з митною вартістю, визначеною митним органом;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв’язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

4. У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

5. Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов’язані між собою.

6. В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

7. Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною шостою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.

8. У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

9. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

10. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

11. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Відповідно до ст.. 54 Митного кодексу України, якою регламентується порядок контролю правильності визначення митної вартості:

1. Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

2. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

3. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

4. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов’язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати товари, що декларуються, у вільний обіг за умови забезпечення сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

5. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів у разі неможливості визнання митної вартості, заявленої декларантом або уповноваженою ним особою;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після завершення їх митного контролю та митного оформлення;

5) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

6. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості;

2) неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу);

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

7. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Статтею ст.55 Митного кодексу України передбачено що:

1. Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

2. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу;

б) право декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

3. Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

4. Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа (за згодою) здійснює коригування заявленої митної вартості у строки, що не перевищують строків декларування товарів, встановлених цим Кодексом.

5. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

6. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

7. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів або неможливості надати затребувані митним органом додаткові документи за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи митний орган випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

8. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

9. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

10. Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев’ятій цієї статті, не надає обґрунтування підстав, через які заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість не може бути визнана з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України визначено в ст.57 Митного кодексу України, якою передбачено що:

1. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

2. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

3. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

4. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

5. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов’язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

6. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

7. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

8. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 64 Митного кодексу України передбачено, що за резервним методом митна вартість визначається :

1. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

2. Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

3. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

4. У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов’язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості, керуючись лише тим, що декларантом не було надано додаткових документів на підтвердження заявленої ним митної вартості, оскільки відповідачем, всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем достатніх відомостей про митну вартість товару, які, як було встановлено судом під час розгляду даної справи під час вивчення письмових доказів, підтверджують заявлену позивачем митну вартість товарів та відповідають характеру угоди, а тому колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб’єкта владних повноважень, в порушення вимог ст. 71 КАС України, під час розгляду даної справи не було доведено правомірності застосування обраного ним методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем за митної декларації №110050001/2013/010789 від 24.07.2013р.товару, що свідчить про те, що оскаржуване позивачем рішення про коригування заявленої митної вартості №110050001/2013/000013/1 від 31.07.2013р. прийнято митним органом безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства, і відповідач у справі під час прийняття цього рішення діяв не у межах повноважень та не у спосіб, який визначено чинним законодавством і суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду від 11.10.2013р. підлягає скасуванню.

Вирішуючи по суті заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги, колегія суддів враховуючи фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи, приймаючи до уваги норми чинного митного законодавства які регулюють спірні правовідносини, вважає, необхідним рішення відповідача про коригування митної вартості №110050001/2013/000013/1 від 31.07.2013р. визнати протиправним та скасувати, задовольнивши позовні вимоги позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196,198,202,205,207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « АрселорМіттал Кривий Ріг»– задовольнити.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110050001/2013/000013/1 від 31.07.2013р.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено – 16.07.2014р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко