Справа № 826/9206/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2014 року 11:44
№ 826/9206/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Катющенка В.П., за участю секретаря
судового засідання Савченко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомДержавної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віраж» надання
дозволу на погашення суми податкового
боргу за рахунок майна платника
податків, що перебуває у податковій
від позивача - Котляр А.С.;
від відповідача - Мудрак В.М.
Державна податкова інспекція у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - позивач, ДПІ) звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віраж»
(далі - відповідач, ТОВ «Віраж»), в якому
просить суд: «надати дозвіл на
погашення усієї суми податкового боргу
у розмірі 163 260,68 грн. Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віраж» за
рахунок майна платника податків, що
перебуває в податковій заставі».
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за ТОВ «Віраж», яке
перебуває на обліку в ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві як платник податків,
обліковується непогашений податковий
борг на загальну суму 163 260,68 грн., який
виник у зв'язку з несплатою
підприємством самостійно узгоджених
сум податкових зобов'язань та сум
узгоджених грошових зобов'язань,
визначених податковою інспекцією. На
день подання позову вжиті контролюючим
органом заходи щодо погашення
відповідачем податкового боргу
жодного позитивного результату не
дали, а тому як наслідок з метою
погашення податкового боргу позивач
просить дозволу на погашення вказаної
суми податкового боргу підприємства за
рахунок майна цього платника податків,
що перебуває у податковій заставі.
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 липня 2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 17 липня 2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засідання 17 липня 2014 року визнав позов
у повному обсязі.

На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 17 липня 2014
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов до
наступних висновків.

В ході судового розгляду встановлено,
що ТОВ «Віраж» (ідентифікаційний код
19035751) зареєстроване як юридична особа 23
червня 2003 року, що підтверджується
Спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на 02
липня 2014 року, та перебуває на обліку в
ДПІ.

Згідно даних ДПІ за ТОВ «Віраж»
обліковувався непогашений податковий
борг на загальну суму 163 260,68 грн.

Правомірність набуття вказаними
сумами грошових зобов'язань в розмірі
163 260,68 грн., несплаченими відповідачем в
добровільному порядку, статусу
узгоджених, а потім відповідно статусу
податкового боргу, підтверджується
наявними матеріалами справи, зокрема:
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
серпня 2013 року у справі № 2а-10467/13/2670,
витягами з облікових карток платника
податку - ТОВ «Віраж».

Так, в 2013 році ДПІ у Солом'янському
районі міста Києва ДПС,
правонаступником якої наразі є
позивач, звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до ТОВ «Віраж» про стягнення
заборгованості в розмірі 67 716,46 грн.

За результатами розгляду даного позову
ДПІ Окружним адміністративним судом м.
Києва була винесена постанова від 19
серпня 2013 року у справі № 826/10467/13-а, якою
позовну заяву податкової інспекції
задоволено повністю.

Відповідачу було направлено податкову
вимогу № 69 від 05 лютого 2013 року та
податкові повідомлення-рішення форми
«Ш» № , № від 09.10.2013, №
від 18.02.2014.

Жодних доказів оскарження цих
податкових вимог в адміністративному
або судовому порядку суду не надано.

Також доказів погашення заявленої суми
податкового боргу чи звернення до
органу державної податкової служби із
заявами про розстрочення/відстрочення
грошових зобов'язань або податкового
боргу до суду не надано.

Матеріалами справи підтверджується, що
станом на момент розгляду справи
розмір заявленого у даному позові
податкового боргу ТОВ «Віраж» перед
місцевим та державними бюджетами
становить 163 260,68 грн., що представником
відповідача визнано у судовому
засіданні..

Надалі, з метою погашення відповідачем
податкового боргу в досудовому порядку
позивачем були вжиті наступні заходи
для погашення податкового боргу, а
саме:

- 12 лютого 2013 року Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі м.
Києва ДПС винесено рішення № 67/19.1.19 про
опис майна у податкову заставу
(навантажувач марки UN-053, рік випуску
1989,заводський № 11-00424, об'єм двигуна: 2700
куб.см., маса машини: 7100 кг;каток
дорожній, марки GRW-101, рік випуску 1982,
двигун № 8001-8-85504, державний номерний
знак: Т02802АІ; Бульдозер, модель ДЗ-42, рік
випуску 1989, ідентифікаційний № 555600;
двигу № 03791990; державний номерний знак:
Т01674АІ);

- 21 лютого 2013 року Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі м.
Києва ДПС складено Акт № 4/19.1.46 опису
майна;

- 26 лютого 2014 року позивачем виставлено
інкасове доручення (розпорядження) №
5/26-57-25-01-33 на суму 67 716,46 , проте останнє
повернуто без виконання;

- 07 квітня 2014 року позивачем виставлено
інкасові доручення (розпорядження)№
27/26-57-25-01-33 та № 28/26-57-25-01-33 на суму 67 716,46,
проте останні повернуто без виконання;

- 06 травня 2014 року позивачем виставлено
інкасове доручення (розпорядження) №
548/26-57-25-01-33 на суму 67 716,46 , проте останнє
повернуто без виконання;

- 29 травня 2014 року Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі м.
Києва ДПС складено акт № 4/26-57-25-01-30
опису майна (вантажний екскаватор:
марка - TATRA, модель-148, номер шасі 10013507,
Держномер - АА7098ІВ, дата реєстрації
04.02.2019 р. Адреса: м. Київ, Святошинський
район, проспект Перемоги, 18, рік випуску
1982, жовтого кольору, повна маса 24500 кг,
об'єм двигуна 12670 куб. см);

- 06 червня 2014 року позивачем виставлено
інкасові доручення (розпорядження)№
92/26-57-25-01-33, № 93/26-57-25-01-33, № 94/26-57-25-01-33, №
95/26-57-25-01-33, № 96/26-57-25-01-33 та № 97/26-57-25-01-33 на
суму 67 716,46, проте останні повернуто без
виконання.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Податковим зобов'язанням в розумінні
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) визначається сума коштів, яку
платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк)(пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України).

У відповідності до підпункту 14.1.39
пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу
«грошове зобов'язання платника
податків» - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пункту 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом (п.
57.1 ст. 57 ПК України).

В силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 стаььі
14 Податкового кодексу України сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання набуває
статусу податкового боргу.

У разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави (абзац другий підпункту 14.1.155 п.
14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Органами уповноваженими здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, згідно пункту 41.5 статті 41
Податкового кодексу України, є
виключно органи державної податкової
служби.

Підпунктом 20.1.28 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
передбачено, що органи державної
податкової служби мають право
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом.

Зокрема, підпунктом 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
передбачено право органів державної
податкової служби звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

В силу пункту 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК
України).

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини (ч. 1
п. 95.3 ст. 95 ПК України).

Абзацом другим пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
передбачено право органу державної
податкової служби звертатися до суду
щодо надання дозволу на погашення суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, яке перебуває у
податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення контролюючого органу
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою
контролюючого органу. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику
(абз. 3 п. 95.3 ст. 95 цього Кодексу).

Таким чином, з контексту вищенаведених
норм Податкового кодексу України
вбачається, що право податкового
органу на звернення до суду щодо
надання дозволу на погашення боргу за
рахунок майна, що перебуває у
податковій заставі, виникає після
проведення процедури стягнення з
платника податків податкового боргу за
рахунок грошових коштів у судовому
порядку.

Крім того, системний аналіз наведених
положень податкового законодавства
України в редакції на момент спірних
правовідносин дає підстави для
виокремлення обов'язкових умов
(обставин), наявність яких в своїй
сукупності зумовлює виникнення у
податкового органу права на звернення
до суду із даним позовом, а саме:
наявність у платника податків боргу зі
сплати податків (зборів, обов'язкових
платежів); сума заборгованості
платника податків на момент звернення
податкової служби до суду із позовом
про надання дозволу на погашення боргу
за рахунок майна платника має бути
узгодженою у встановленому
законодавством порядку; відсутність
коштів на рахунках платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків; наявність майна платника
податків боржника у податковій
заставі.

Згідно норми абзацу 1 пункту 95.7 статті 95
Податкового кодексу України продаж
майна платника податків здійснюється
на публічних торгах та/або через
торгівельні організації.

Враховуючи, що згідно наявних
матеріалів справи у відповідача на
момент розгляду даної справи судом
відсутні кошти на розрахункових
рахунках, що унеможливлює здійснити
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, доказів про сплату
заборгованості суду не подано,
визнання позову відповідачем, суд
приходить до висновку, що позивачем
обґрунтовано заявлено вимогу про
надання дозволу на реалізацію описаних
активів відповідача згідно актів опису
майна, на які поширюється право
податкової застави, від 21 лютого 2013
року № 4/19.1.46 та від 29 травня 2014 року №
4/26-57-25-01-30 у розмірі 163 260,68 грн.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладені
положення законодавства та
встановлені по справі обставини, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
позивача-суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) згідно частини 4
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві задовольнити
повністю.

Надати Державній податковій інспекції
у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
дозвіл на реалізацію активів
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віраж»
(місцезнаходження: 03170, м. Київ, вул.
Перемоги, буд. 18, ідентифікаційний код
19035751), описаних згідно Акта опису майна
№ 4/19.1.46 від 21 лютого 2013 року та №
4/26-57-25-01-30 від 29 травня 2014 року.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя В.П. Катющенко