Справа № 2а-256/10/0470
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року м.
Київ К/9991/34698/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну
скаргуЛівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.04.2010 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2011

у справі №2-а-256/10/0470

за позовом Прокурора Індустріального
району м.Дніпропетровська в інтересах
держави в особі Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська

до Фізичної особи ОСОБА_2

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.04.2010, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2011, в
задоволенні позову Прокурора
Індустріального району
м.Дніпропетровська в інтересах держави
в особі Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська про зобов'язання
Фізичну особу ОСОБА_2 задекларувати
доходи, які були ним внесені до
статутного фонду створеного ним
підприємства ТОВ «Будівельна компанія
Дніпробуд» відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про задоволення позовних вимог,
з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Із вимог п. 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час подання
даного позову), випливає, що
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори за зверненням
суб'єкта повноважень виключно у
випадках, встановлених законом.

Стаття 104 вказаного Кодексу (у редакції,
чинній на час подання даного позову)
також надавала право суб'єкту владних
повноважень звернутися до
адміністративного суду у випадках,
встановлених законом.

Наведені положення Кодексу
адміністративного судочинства України
кореспондуються із приписами п. 5 ч. 4 ст.
50 цього Кодексу, з яких, зокрема
випливає, що громадяни України можуть
бути відповідачами в адміністративній
справі лише за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом.

Статус державної податкової служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності визначаються Законом
України «Про державну податкову службу
в Україні» від 04.12.1990 № 509-XII.

Вказаним Законом, а також будь-яким
іншим Законом України, не було
встановлено права органів державної
податкової служби подавати позов про
зобов'язання фізичної особи вчинити
певні дії, зокрема задекларувати
доходи.

Пунктом 3 ст. 10 Закону України «Про
державну податкову службу» від 04.12.1990
№ 509-XII на державну податкову інспекцію
покладено функцію контролю
своєчасності подання платниками
податків податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків,
інших платежів.

Відповідно до п. 11 ст. 11 вказаного
Закону (який був чинним на час
виникнення спірних відносин) органи
державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції у порядку та розмірах,
встановлених законами України.

Отже, у разі неподання платникам
податків-фізичною особою податкової
декларації остання могла бути
притягнута податковим органом до
відповідальності, передбаченої
Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ та
адміністративної відповідальності,
передбаченої Кодексом про
адміністративні правопорушення
України.

Враховуючи наведене, суд касаційної
інстанції не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги та
скасування оскаржених судових рішень.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
відхилити, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28.04.2010 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун