Справа № 825/935/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/935/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31.03.2014 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Спільне
турецько-українське підприємство
«ЕФЕС» до Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Спільне турецько-українське
підприємство «ЕФЕС» звернулося до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
26.02.2014 року № та № .

Постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від
31.03.2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Головне управління
Міндоходів у Чернігівській області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить апеляційну інстанцію
скасувати незаконне, на її думку,
судове рішення та постановити нове про
відмову в позові у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі наказу Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області від
04.02.2014 № 57 головним державним
ревізором-інспектором проведено
невиїзну документальну перевірку
дотримання вимог законодавства з
питань державної митної справи ТОВ
«Спільне турецько-українське
підприємство «ЕФЕС» законодавства
України з питань державної митної
справи щодо правильності класифікації
товару „прилад для пакування
хлібобулочних виробів у розібраному
стані: Кліпсатор GKM-40'', задекларованого
та оформленого в режимі «імпорт» за
кодом згідно з УКТЗЕД за митною
декларацією № 102110000/2012/026517 від 04.10.2012.

За результатами перевірки було
складено акт перевірки № 2/22/31275305 від
13.02.2014 року.

За результатами проведеної перевірки
Головним Управлінням Міндоходів в
Чернігівській області було винесено
податкові повідомлення-рішення:

№ від 26.02.2014 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання:
за платежем «мито» у сумі 3037,34 грн. та
нараховані штрафні санкції у сумі 759,34
грн.;

№ від 26.02.2014 року, яким ТОВ
«Спільне турецько-українське
підприємство «ЕФЕС» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
«податок на додану вартість» у сумі 607,47
грн. та нараховані штрафні санкції у
сумі 151,87 грн.

В ході перевірки ГУ Міндоходів в
Чернігівській області прийшло до
висновку, що ТОВ «Спільне
турецько-українське підприємство
«ЕФЕС» при ввезенні приладів для
пакування було невірно класифіковано
„прилад для пакування хлібобулочних
виробів у розібраному стані: Кліпсатор
GKM- 40" в товарній підкатегорії
згідно з УКТ ЗЕД.

Керуючись УКТ ЗЕД, що є товарною
номенклатурою Митного тарифу України,
затвердженого Законом України «Про
Митний тариф України», основними
правилами інтерпретації класифікації
товарів, враховуючи текст Пояснень до
УКТ ЗЕД та відповідно відомостей,
зазначених в графі 31 вищевказаної МД
стосовно товару „прилад для пакування
хлібобулочних виробів у розібраному
стані: Кліпсатор GKM-40", його
класифікація повинна відбуватися в
товарній підкатегорії УКТ ЗЕД
(ставка ввізного мита 2%).

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції прийшов до висновку щодо
неправомірності дій відповідача та
наявності підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком з огляду на наступне.

Контроль правильності класифікації
товарів визначений розділом 3 Порядку
роботи відділу митних платежів,
підрозділу митного оформлення митного
органу та митного поста при вирішенні
питань класифікації товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України № 650 від
30.05.2012 року, декларант або уповноважена
ним особа класифікує товари згідно з
УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно
до статті 69 Кодексу.

Посадові особи ПМО чи митного поста,
ВМП здійснюють контроль правильності
класифікації товарів під час
проведення митних формальностей при
митному оформленні товарів. Обсяг
контролю, достатнього для забезпечення
додержання правил класифікації
товарів при митному оформленні,
визначається на основі результатів
застосування системи управління
ризиками.

Контроль правильності класифікації
товарів здійснюється шляхом перевірки
відповідності: опису товару в митній
декларації, процедурі декларування
згідно з вимогами статті 257 Кодексу;
відомостей про товар та коду товару
згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній
декларації, відомостям про товар
(найменування, опис, визначальні
характеристики для класифікації
товарів, тощо), зазначених у наданих для
митного контролю документах, шляхом
перевірки дотримання вимог Основних
правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з
врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД,
рекомендацій, розроблених центральним
органом виконавчої влади у сфері
митної справи відповідно до вимог
статті 68 Кодексу; заявленого коду
товару відомостям, наведеним у базі
даних "Класифікаційні рішення"
програми "Інспектор 2006" ЄАІС.

З урахуванням викладеного, положеннями
чинного законодавства України, що
регулює митну справу, відповідальність
за перевірку правильності коду за
УКТЗЕД задекларованого товару
покладено на посадових осіб митного
органу.

Таким чином, проставляючи штамп у
відповідній графі митної декларації,
митний орган підтвердив правильність
та достовірність всіх обов'язкових
реквізитів та даних внесених до митної
декларації ТОВ «Спільне
турецько-українське підприємство
«ЕФЕС», а отже Чернігівська митниця
погодилась з визначенням коду товару
за УКТ ЗЕД.

Системний аналіз вимог ст. 69 Митного
кодексу України свідчить про
можливість митного контролю після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України. Враховуючи наведене, якщо
митні органи, приймаючи вантажні митні
декларації, віднесли товар до певного
коду товарної номенклатури та
пропустили товар на митну територію
України (після сплати імпортером
передбачених законом податків і
зборів), то в подальшому вони не мають
правових підстав для прийняття
податкових повідомлень-рішень про
донарахування податкових зобов'язань у
зв'язку з виявленням помилки у
класифікації товару.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи наведене, оскільки
Чернігівською митницею під час
здійснення митного оформлення та
митного контролю при імпорті ТОВ
«Спільне турецько-українське
підприємство «ЕФЕС» товару „прилад
для пакування хлібобулочних виробів у
розібраному стані: Кліпсатор GKM-40'', було
проставлено відмітки про здійснений
контроль правильності класифікації та
кодування товару, а тому донарахування
ГУ Міндоходів в Чернігівській області
позивачу ввізного мита та податку на
додану вартість є протиправним. Таким
чином, суд першої інстанції правомірно
дійшов висновку, що позовні вимоги
про скасування податкових
повідомлень-рішень № , №
від 26.02.2014 року, підлягають задоволенню.

Підсумовуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому вони не заслуговують на
увагу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області - відмовити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31.03.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 11.07.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.