Справа № 2а-2616/11/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/5604/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Фізичної
особи- підприємця ОСОБА_2

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011

у справі №2а-2616/11/2670

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції
у Святошинському районі м. Києва

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
(далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2.)
звернулась до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва (далі по
тексту - відповідач, ДПІ у
Святошинському районі м. Києва) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
12.11.2010 №/0.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.04.2011 позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове рішення,
яким в задоволені позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як зазначено судами попередніх
інстанцій, в ході перевірки було
встановлено, що позивач за період з
01.07.2008 по 30.06.2010 здійснювала роздрібну
торгівлю одягом. Закупка товару
відповідно до наданих на перевірку
накладних була здійснена на суму 272801,00
грн. За результатами проведеного
аналізу та обліку руху та реалізації
придбаного товару, наявних накладних
на придбання відповідної категорії
товару, ціноутворення, виявлено товар
невідомого походження, а саме: відсутнє
документальне підтвердження джерела
походження товару на суму 99315,15 грн.
Відповідачем для розрахунку суми
податку з доходів фізичних осіб
визначалась, в першу чергу, різниця між
обсягом виручки за рік (2008, 2009, 2010 роки),
який визначався згідно звітів та
книгою обліку доходів та витрат за
формою №10, та сумою витрати за цей же
період на закупку товарів, визначеною
згідно накладних, наданих на перевірку,
і за надані послуги (вантажні
перевезення), яка була визнана
податковим органом як виручка в її
реалізації товару. Визначена таким
чином виручка від реалізації товарів
зменшувалась на суму торгової націнки,
(згідно письмових пояснень позивача,
наданих під час перевірки) і сума, яка
виходила в результаті таких
розрахунків визнавалась податковим
органом сумою виплаченого доход
документального підтвердження витрат
(42802,94 грн. за 2008 рік, 37442,06 грн. за 2009 рік, 1
070,14 грн. за 2010 рік, всього 99315,15 грн.), з
якої і був обчислений податок з доходів
фізичних осіб в розмірі 15 %. При цьому у
акті перевірки розрахунок на підставі
такої формули відображений не був.

Підпунктом 8.1.1 пункту 8.1 статті 8
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» встановлено, що
податковий агент, який нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід на
користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його
рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону.

Підпунктом «а» пункту 17.2 статті 17 цього
Закону податкового агента визначено
особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, для
оподатковуваних доходів з джерелом їх
походження з України.

Відповідно до Наказу ДПА України №327
від 10.08.2005 «Про затвердження Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства» за результатами
проведення невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок фінансово-господарської
діяльності суб'єктів господарювання
оформляється акт, а в разі відсутності
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства - довідка.

Згідно пункту 1.5 Наказу ДПА України №327
акт невиїзної документальної, виїзної
планової чи позапланової перевірок
повинен містити систематизований
виклад виявлених у ході перевірки
фактів порушень норм податкового,
валютного та іншого законодавства.

Відповідно до вимог пункту 1.7 Наказу
ДПА України №327 факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства викладаються в
акті невиїзної документальної, виїзної
планової чи позапланової перевірок
чітко, об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Відповідно до вимог підпункту 2.3.2
пункту 2.3 Наказу ДПА України №327, за
кожним відображеним в акті фактом
порушення податкового законодавства
необхідно:

- висвітлити показники, які
відображаються суб'єктом
господарювання у податковій та іншій
звітності, та фактичні показники,
виявлені у ході перевірки на підставі
первинних документів податкового та
бухгалтерського обліку суб'єкта
господарювання у розрізі періодів у
грошових одиницях, передбачених
звітністю;

- у разі виявлення розбіжностей чітко
викласти зміст порушення з посиланням
на конкретні пункти і статті
нормативно-правових актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків, в якому дане
порушення здійснено, при цьому додати
до акта письмові пояснення посадових
осіб суб'єкта господарювання щодо
встановлених порушень;

- зазначити первинний документ, на
підставі якого вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку
(навести кореспонденцію рахунків
операцій), та інші докази, що достовірно
підтверджують наявність факту
порушення;

- у разі відсутності первинних
документів або ненадання для перевірки
первинних та інших документів, що
підтверджують факт порушення,
зазначити перелік цих документів. При
цьому до акта перевірки додаються
пояснення посадових осіб або інших
працівників суб'єкта господарювання (у
межах їх компетенції), що
перевіряється, щодо відсутності
первинних та інших документів;

- у разі відмови посадових осіб суб'єкта
господарювання надати перевіряючим
письмові пояснення щодо встановлених
порушень та/або причин ненадання
первинних та інших документів, що
підтверджують встановлені порушення,
факти відмови відобразити в акті.

З матеріалів справи вбачається, що
складений за результатами перевірки
діяльності позивача акт, не відповідає
вимогам, встановленим нормами Наказу
ДПА України №327 від 10.08.2005, так як факти
виявлених порушень податкового
законодавства не викладені чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що не дозволило суду оцінити
обґрунтованість встановлених
податковою інспекцією порушень
податкового законодавства.

Неповнота висновків акта перевірки, як
вірно зазначив суд першої інстанції,
виключає можливість достовірно
з'ясувати осіб, яким позивач виплачував
доход у вигляді плати за придбаний
товар, встановити суми виплаченого
позивачем доходу як об'єкта
оподаткування податку з доходів
фізичних осіб, та відповідно
перевірити підстави та суму
оспорюваного донарахування.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України вважає,
що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки, апеляційний суд під час
розгляду справи неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, а суд першої
інстанції вирішив спір з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, то зазначена обставина
відповідно до частини 1 статті 226
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для скасування
постанови апеляційного суду, та
залишення в силі постанови суду першої
інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011
скасувати та залишити в силі постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 05.04.2011.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров