Справа № 823/1913/14
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
справа №
823/1913/14

11 год. 20 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання -
Литвинчук В.М.,

за участю:

представника позивача - Лук’яненко
В.А.,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Черкаського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,

встановив:

Черкаське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів подало
позов, в якому просить стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на
користь Черкаського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів 7277 грн. 78 коп.
адміністративно - господарських
санкцій за незайняті робочі місця
інвалідами у 2013 році та 152 грн. 60 коп.
пені за несвоєчасну сплату зазначених
санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у 2013 році у відповідача
повинен був працювати 1 інвалід, проте
відділенням встановлено, що 1 робоче
місця інвалідом зайняте не було. Таким
чином, за 1 робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
ним, відповідач до 15.04.2014 повинен був
самостійно сплатити
адміністративно-господарські санкції
в розмірі 7277 грн. 78 коп. У зв'язку з
простроченням сплати
адміністративно-господарських санкцій
з 16 квітня 2014 року нараховується пеня в
розмірі 152 грн. 60 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, заперечення на позов не надав,
а тому суд на підставі частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України вирішив
розглянути справу без його участі на
підставі наданих документів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до такого висновку.

Спеціальним законом, який визначає
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантує їм рівні
з усіма іншими громадянами можливості
для участі в економічній, політичній і
соціальній сферах життя суспільства,
створення необхідних умов, які дають
можливість інвалідам ефективно
реалізувати права та свободи людини і
громадянина та вести повноцінний
спосіб життя згідно з індивідуальними
можливостями, здібностями і
інтересами, є Закон України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" від 21 березня 1991 року № 875-XII
(далі - Закон № 875-XII).

Частиною третьою статті 18 Закону № 875-XII
визначено, що підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Приймаючи до уваги, що відповідач
використовує працю найманих
працівників, на нього розповсюджуються
вимоги зазначеної статті Закону № 875-XII.

Судом встановлено, що відповідно до
поданого звіту середньооблікова
чисельність штатних працівників
відповідача становить 9 осіб, серед
яких відсутня особа, якій встановлена
інвалідність при нормативі робочих
місць - 1 особа, фонд оплати праці
становить 131000 грн., середньорічна
заробітна плата штатного працівника -
1200 грн.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону № 875-XII для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Частиною другою статті 19 Закону № 875-XII
передбачено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Згідно частини п'ятої статті 19 Закону №
875-XII виконанням нормативу робочих
місць у кількості, визначеній згідно з
частиною першою цієї статті,
вважається працевлаштування
підприємством, установою,
організацією, у тому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це
місце роботи є основним.

Таким чином, з огляду на викладені
норми, у відповідача середньооблікова
чисельність працевлаштованих
інвалідів у 2013 році повинна складати
одна особа, проте, як зазначено
позивачем, одне місце інвалідом
зайняте не було. Крім того,
відповідачем не надано доказів
створення робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів,
зокрема, не надано доказів подання
звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів,
підтвердженням чого є лист
Городищенського районного центру
зайнятості від 08.05.2014 № 01-20/1067.

Частиною першою статті 20 Закону № 875-XII
передбачено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів.

Згідно частин 2, 4 статті 20 Закону № 875-XII
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону. При цьому
до правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського кодексу
України.

Частиною 9 статті 20 Закону № 875-XII
передбачено, що спори, що виникають із
правовідносин за статтями 19, 20 цього
Закону, вирішуються Фондом соціального
захисту інвалідів або в судовому
порядку.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства та матеріалів справи,
суд дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи є
обґрунтованими, а вимоги такими, що
належить задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (18000, м.
Черкаси, проспект Хіміків, 50,
ідентифікаційний код 21368023)
адміністративно-господарські санкції
та пеню в розмірі 7430 (сім тисяч
чотириста тридцять) грн. 38 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.О.
Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі
22.07.2014.