Справа № 345/7050/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
Справа № 876/926/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 27
грудня 2013 року по справі № 345/7050/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2013 року (згідно поштового
відбитку на конверті) ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним
позовом, яким просила зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок призначеної їй пенсії з
включенням з 01.12.2010 року до заробітку, з
якого визначалась пенсія, сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
які виплачувались на протязі 2009-2010
років та на які нараховувався та
сплачувався єдиний збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 27
грудня 2013 року адміністративний позов
задоволено: зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області здійснити перерахунок
призначеної пенсії позивачу, з
включенням з 01.12.2010 року до заробітку, з
якого визначалась пенсія, сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
які виплачувались на протязі 2009-2010
років та на які нараховувався та
сплачувався єдиний збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області постанову
суду першої інстанції оскаржило,
подало апеляційну скаргу, зазначивши,
що оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що для призначення пенсії
позивачу враховано всі складові
заробітної плати, передбачені
законодавством. Оскільки матеріальна
допомога не відноситься до інших
надбавок, то зараховувати її в суму
заробітної плати для обчислення пенсії
у відповідності до Закону України «Про
державну службу» немає підстав.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції, та
приймає нову постанову, якщо визнає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, що мають значення для
справи, порушив норми матеріального
права, що призвели до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно з довідкою
Контрольно-ревізійного управління в
Івано-Франківській області від 30.11.2010
року № 09-11-14/7556 про складові заробітної
плати, ОСОБА_1 працювала в
Контрольно-ревізійному управлінні в
Івано-Франківській області на посаді
провідного контролера-ревізора та її
заробітна плата станом на 30.11.2010 року
становила 1543 грн. 10 коп. (а.с. 9).

Крім того, відповідно до довідки
Контрольно-ревізійного управління в
Івано-Франківській області від 30.11.2010
року №09-11-14/7555 про складові заробітної
плати (надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подаються для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», позивачу за період з
01.12.2008 року по 30.11.2010 року було виплачено
надбавки та премії на загальну суму 9 042
грн. 85 коп. (а.с.10-11). Відповідно на
вказані суми проведено нарахування та
утримання страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підтверджується
вказаною довідкою.

Довідкою №09-11-14-14/9690 виданою 04.12.2013 року
Державною фінансовою інспекцією в
Івано-Франківській області
підтверджено, що позивачу
нараховувалась матеріальна допомога
на оздоровлення в серпні 2009 року в
розмірі 2 763 грн. 03 коп. та в квітні 2010
року в розмірі 2 448 грн. 55 коп., а також те,
що на дані виплати, включені в довідку,
сплачувалися внески до Пенсійного
фонду України (а.с.12).

За змістом ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату
праці» встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

На переконання апеляційного суду,
аналіз наведених правових норм дає
підстави для висновку, що матеріальні
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 14.05.2013 року в справі №
21-125а13, в якій визначено, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

При вирішенні справи суд першої
інстанції не застосував вимоги ч. 1 ст.
100 КАС України, згідно з якими
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 згідно поштового відбитку на
конверті звернулася до суду з даним
позовом 11 грудня 2013 року (а.с.17)

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із вищевказаним позовом, відсутність
поважних причин для поновлення строку,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що позовні вимоги позивача про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії за період з 01 грудня 2010 року по 10
червня 2013 року включно необхідно
залишити без розгляду.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в межах строку звернення
до суду за період з 11 червня 2013 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, а тому
постанова суду підлягає скасуванню з
постановленням нової, якою позов
задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 160, 195, ст. 197, п. 3 ч.1
ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 27
грудня 2013 року по справі № 345/7050/13-а -
скасувати та прийняту нову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Адміністративний позов в частині
позовних вимог про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії за період
з 01 грудня 2010 року по 10 червня 2013 року
включно - залишити без розгляду.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
здійснити перерахунок пенсії,
призначеної ОСОБА_1, з включенням з 11
червня 2013 року до заробітку, з якого
визначалася пенсія, сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, які
виплачувалися протягом 2009-2010 років, та
на які нараховувався та сплачувався
єдиний збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Р.Б. Хобор