Справа № 823/2229/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року
справа №
823/2229/14

11 год. 20 хв.
м.
Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Демченко Н.Ю.,

представника заявника - Юревича С.В. (за
довіреністю),

представників відповідача: Чернеця С.С.
(за довіреністю), Кутового О.М. (за
посадою),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за поданням
державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області до
приватного підприємства
«ТЕПЛОСЕРВІС-2000» про стягнення коштів
за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області (далі -
заявник) звернулась у Черкаський
окружний адміністративний суд з
поданням, в якому просила стягнути з
рахунків у банках, обслуговуючих
приватне підприємство
«ТЕПЛОСЕРВІС-2000», через заявника
податковий борг з податку на додану
вартість (далі - ПДВ) відповідно до
податкових повідомлень-рішень від
16.01.2014 № та від 10.01.2013 №1, а
також декларацій з ПДВ за
березень-травень 2014 року на загальну
суму 908164грн. 61коп. та допустити рішення
до негайного виконання.

Подання мотивовано тим, що відповідач у
добровільному порядку не сплатив
вищевказані узгоджені зобов'язання.
Оскільки зобов'язання згідно з
податковою вимогою від 29.04.2014 у
добровільно не сплачені, тому для
примусового стягнення коштів позивач
просив стягнути ці суми у судовому
порядку.

Представник заявника у судовому
засіданні підтримав подання та просив
його задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти задоволення подання
заперечували з тих підстав, що на їх
думку у справі наявний спір про право.

Заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані докази у їх
сукупності та взаємозв'язку,
враховуючи їх допустимість та
належність, суд дійшов висновку, що
подання підлягає задоволенню, у зв'язку
з таким.

Право податкового органу звернутися в
суд щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини передбачене
підп.20.1.34 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК
України).

Згідно з п. 41.2 ст.41 ПК України органами
стягнення є виключно органи доходів і
зборів які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Водночас стягнення коштів платника
податків відповідно до п.95.2 ст.95 ПК
України проводиться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Суд встановив, що згідно з даними
ЄДРПОУ приватне підприємство
«ТЕПЛОСЕРВІС-2000» є юридичною особою з
03.02.1999 (). Відповідно до
довідки позивача (а.с.7) має відкриті
рахунки у банківських установах.

Станом на час розгляду справи
відповідач має непогашений борг з ПДВ в
сумі 908164грн. 61коп., що підтверджується
таким.

З письмових доказів у справі суд
встановив, що відповідач самостійно
задекларував зобов'язання з ПДВ згідно
з такими деклараціями:

- від 22.04.2014 № за березень 2014 року,
якою платник самостійно визначив до
сплати в бюджет суму 5027,00грн.;

- від 20.05.2014 № за квітень 2014 року,
якою платник самостійно визначив до
сплати в бюджет суму 50981,00грн.;

- від 20.06.2014 № за березень 2014 року,
якою платник самостійно визначив до
сплати в бюджет суму 100236,00грн.

П.54.1. ст.54 ПК України визначено, що сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою, у разі якщо
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Грошове
зобов'язання, яке самостійно визначене
платником податків, оскарженню не
підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України
встановлено обов'язок платника
податків самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

За змістом п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання визнається
податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що грошові зобов'язання,
визначені вказаними деклараціями з
ПДВ, є податковим боргом відповідача.

Стосовно грошових зобов'язань
відповідача з ПДВ відповідно до ППР від
16.01.2014 № та від 10.01.2013 №1, суд
взяв до уваги таке.

Право органів державної податкової
служби проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки передбачене п.75.1
ст.71 ПК України.

Суд встановив, що на підставі акту
перевірки від 27.12.2013 №166/23-01-22-06/30284785
позивач прийняв ППР від 16.01.2014 №,
яким збільшив відповідачу суму
грошового зобов'язання з ПДВ в
загальному розмірі 767202,00грн. Це ППР
відповідач отримав 20.01.2014, однак в
установленому законом порядку не
оскаржив.

На підставі акту перевірки від 29.12.2012
№412/22-12/30284785 позивач прийняв ППР від
10.01.2013 №1, яким збільшив
відповідачу розмір грошового
зобов'язання з ПДВ на загальну суму
79315,00грн. Його відповідач оскаржив у
судовому порядку. Постановою
Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.09.2013 його
скасовано. Однак, ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.03.2014 рішення суду першої
інстанції скасовано та відмовлено у
скасуванні цього ППР. Станом на час
звернення в суд із поданням це судове
рішення не скасоване.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Тому, враховуючи, що вищевказані ППР не
скасовані у судовому порядку, суд
дійшов висновку про узгодженість
визначених ними грошових зобов'язань.

Відповідно до п.п.129.1.1. ст. 129 ПК України
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

Нарахування пені розпочинається при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні
згідно із цим Кодексом.

Суд встановив, що відповідачу згідно з
п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України на суму
заборгованості з ПДВ нарахована пеня в
розмірі 62485грн. 75коп., що
підтверджується даними зворотного
боку облікової картки відповідача з
відповідного податку.

Суд звернув увагу, що станом на 09.04.2014 за
відповідачем рахувалась переплата з
ПДВ в сумі 838,14грн. Крім того, відповідач
у добровільному порядку сплатив
узгодженні зобов'язання з ПДВ на
загальну суму 156344,00грн. Таким чином на
момент судового розгляду справи
заборгованість відповідача з ПДВ
становить 908164,61грн., що відображено в
даних зворотного боку облікової картки
з відповідного податку та яку заявник
просить стягнути у судовому порядку.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Суд звернув увагу, що 29.04.2014 позивач
прийняв податкову вимогу форми «Ю»
№1132-25 про необхідність сплати
податкового боргу за узгодженими
зобов'язаннями з ПДВ в сумі 176243,55грн.
Вказана вимога направлена відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення за адресою, вказаною у
ЄДРПОУ. Однак станом на час судового
розгляду справи вимога не оскаржена,
грошове зобов'язання, визначене нею, не
сплачене.

Згідно з п. 59.5 ст.59 ПК України у разі
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової
картки суд встановив, що податковий
борг відповідача з часу прийняття
податкової вимоги та до часу судового
розгляду справи не переривався, а
збільшився на суму 731921,06грн. Тому
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу відповідача.

Наявність позову прокуратури
Черкаської області в межах
кримінального провадження №0000166
про стягнення збитків держави в сумі
705122,00грн. з приватного підприємства
«ТЕПЛОСЕРВІС-2000» суд не взяв до уваги,
оскільки станом на час звернення з
поданням жодних судових рішень, у т.ч.
які набрали законної сили, не прийнято.
Ці обставини також не впливають на
узгодженість зобов'язань відповідача
згідно з нормами ПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи та відсутність доказів зі
сторони відповідача щодо спору про
право чи неузгодженість грошових
зобов'язань, викладених як підстави
подання, суд встановив, що загальна
сума несплачених узгоджених
зобов'язань з ПДВ за підставами,
вказаними у поданні, становить на час
розгляду справи 908164,61грн.

Тому, суд вважає доведеним право
заявника на примусове стягнення з
рахунків у банках, обслуговуючих
відповідача, заборгованості з ПДВ в
розмірі 908164,61грн.

Щодо клопотання заявника допустити до
негайного виконання судове рішення,
суд зазначає наступне. Серед вказаних у
ч.1 ст.256 КАС України обов'язкових
підстав для допуску до негайного
виконання судового рішення, вказана
категорія справ не включена. Водночас
п.4 ч.2 цієї статті передбачено право
суду за власною ініціативною або за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
допустити до негайного виконання
постанову у справах про стягнення з
рахунків у банках, обслуговуючих
платника, податкового боргу (прийняту у
справах, визначених статтею 183-3 цього
Кодексу). Керуючись положеннями
ст.ст.69-73, 133 КАС України, зважаючи на те,
що заявник не надав жодного доказу та
обґрунтування необхідності звернення
до негайного виконання судового
рішення у цій справі, суд дійшов
висновку, що рішення підлягає
виконанню у разі набрання ним законної
сили за загальними правилами.

Керуючись ст.ст. 159 - 163, 254 - 256 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання державної податкової
інспекції у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про стягнення на користь
Державного бюджету коштів за
податковим боргом з рахунків у банках,
обслуговуючих приватне підприємство
«ТЕПЛОСЕРВІС-2000», в сумі 908164грн. 61коп. -
задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках,
обслуговуючих приватне підприємство
«ТЕПЛОСЕРВІС-2000» (18000, Черкаська
область, м. Черкаси, вул. Енгельса, буд.96;
), на користь державного
бюджету України через державну
податкову інспекцію у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області (18008, Черкаська
область, м. Черкаси вул.Хрещатик, буд.235;
) податковий борг з
податку на додану вартість в розмірі
908164грн. 61коп. (дев'ятсот вісім тисяч сто
шістдесят чотири гривні 61 коп.)
відповідно до податкових
повідомлень-рішень від 16.01.2014 № та
від 10.01.2013 №1, а також декларацій з
ПДВ за березень-травень 2014 року.

2. У задоволенні клопотання про
допуск до негайного виконання судового
рішення у цій справі - відмовити.

3. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, що може бути подана
до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з моменту
отримання повного тексту постанови. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

4. Копію постанови направити
сторонам.

Суддя
А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений
29.07.2014