Справа № 804/15371/13-а
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 804/15371/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря
судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача -
Бабки Галини Генадіївни,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі територіального відокремленого
безбалансового відділення № 10003/0511
філії - Дніпропетровського обласного
управління АТ «Ощадбанк»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
грудня 2013р.

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
територіального відокремленого без
балансового відділення № 10003/0511 філії
Дніпропетровського обласного
управління АТ «Ощадбанк» до відділення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача:
Комунальне підприємство Павлоградське
міжміське бюро технічної
інвентаризації про скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Державний ощадний
банк України» в особі територіального
відокремленого безбалансового
відділення № 10003/0511 філії
Дніпропетровського обласного
управління АТ «Ощадбанк» звернувся з
позовом до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду в
якому, з урахуванням поданих уточнень
до позовних вимог, просив скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області про відмову у внесенні змін до
запису Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно № 6844976 від 16 жовтня
2013 р. та зобов'язати Реєстраційну
службу Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області внести відомості про форму
власності «приватна» до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
відкритого на об'єкт нерухомого майна
за реєстраційним номером об'єкта
нерухомого майна 24.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Державний спеціалізований
комерційний ощадний банк України
перетворено у відкрите акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» і установлено, що Банк є
правонаступником прав і обов'язків
Державного спеціалізованого
комерційного ощадного банку України.
На даний час АТ «Ощадбанк» діє на
підставі Статуту, затвердженою
Постановою КМУ, і є публічним
акціонерним товариством, 100 %
статутного капіталу якого належить
державі. Із положень Статуту Банку
держава є власником лише акцій Банку, а
отже майно АТ «Ощадбанк» може належати
йому на праві приватної власності.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
грудня 2013р. у задоволенні позову
відмовлено повністю. Постанова суду
першої інстанції обґрунтована тим, що
ПАТ «Державний ощадний банк України»
для зміни форми власності придбаного
банком нежитлового приміщення в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно з «державної» на
«приватну», не було надано до
Реєстраційної служби Павлоградського
МРУЮ документів, з яких би вбачалося
придбання нерухомого майна у приватну
власність.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, позивачем було подано
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що судом не було
враховано особливості створення та
перетворення Державного
спеціалізованого комерційного
ощадного банку України у відкрите
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк». Так, Державний
спеціалізований комерційний ощадний
банк України перетворено у ПАТ
«Державний ощадний банк», який є
правонаступником його прав і
обов'язків. Суб'єктом права власності
виступають господарські товариства як
юридичні особи, а не їх засновники чи
учасники. Держава здійснює та реалізує
повноваження власника лише щодо акцій,
які їй належать у статутному капіталі
господарських товариств. З огляду на
що, повноваження Держави не
поширюються на право Банку самостійно
володіти та розпоряджатися власним
майном. Таким чином, одноособовим
власником майна є Банк. Таким чином, ВАТ
«Державний ощадний банк» є юридичною
особою, яка має відокремлене майно та
може від свого імені набувати майнових
та немайнових прав.

Позивачем до апеляційної скарги
додатково надані письмові пояснення, в
яких він доводи та вимоги апеляційної
скарги підтримує в повному обсязі, з
огляду на що зазначає. Відповідно до
Статуту ПАТ «Державний ощадний банк»
має право набувати у власність
нерухоме майно. Виходячи з викладеного,
відмова відповідача у внесенні змін до
запису Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно про форму власності
об'єкту нерухомості, належного
позивачу, на «приватна» є незаконною
та підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та просив
оскаржувану постанову суду скасувати
та винести нове рішення, яким
задовольнити вимоги позову повністю.
Суду надав пояснення аналогічні
викладеним в апеляційній скарзі
(викладено вище).

Представник відповідача та третьої
особи у судове засідання не з'явилися.
Про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, з огляду на
що, суд приймає рішення розглянути
справу за відсутності представників
зазначених сторін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
письмових пояснень до неї, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги разом з письмовими поясненнями,
заслухавши представника позивача,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції скасуванню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ПАТ «Державний ощадний Банк України»
за договором купівлі - продажу №7831 від
25.12.2012 р. придбало нежитлове приміщення
за адресою Дніпропетровська обл. м.
Павлоград, вул.. Кравченко, 4 д.
Комунальним підприємством
«Павлоградське міжміське бюро
технічної Інвентаризації» 29.12.2012р.
прийнято рішення про державну
реєстрацію права власності на вказане
приміщення в якому зазначено форму
власності - державна. Рішенням від 16
жовтня 2013 року за №6844976 відмовлено
банку у внесені змін до запису про
нерухоме майно, а саме щодо зазначення
форми власності «приватна».

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми Конституції України, Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», Закону України«Про
приватизацію державного майна» та
Порядку прийняття і розгляду заяв про
внесення змін записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затверджений
наказом Міністерства юстиції України
від 12.12.2011 р. №3502/5, з огляду на що
зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», цей
Закон регулює відносини, пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Статтею 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено порядок проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень. Так, державна реєстрація прав
та їх обтяжень проводиться в такому
порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції,
проаналізувавши норми вказаного
закону, а також Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затверджений наказом
Міністерства юстиції України від 12.12.2011
р. №3502/5 (пп. 2.1, 2.3, 2.5), дійшов правильного
висновку, що порушення з боку
відповідача відсутні.

Згідно до п.п. 2.9, 2.10 Порядку, під час
розгляду заяви та документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
перевіряє наявність підстав для
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав та скасування записів
Державного реєстру прав.

Пунктом 2.14 та підпунктом 2.14.1. цього
пункту Порядку встановлено, що
Державний реєстратор приймає рішення
щодо відмови у внесенні змін до
записів, відмови у внесенні записів про
скасування державної реєстрації прав,
відмови у скасуванні записів
Державного реєстру прав виключно за
наявності таких підстав: у разі
внесення змін до записів Державного
реєстру прав: органом державної
реєстрації прав або нотаріусом, до
якого звернувся заявник, не
проводилась державна реєстрація прав
на відповідний об'єкт нерухомого майна;
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим законом, цим
Порядком та іншими
нормативно-правовими актами;
відповідні зміни до записів Державного
реєстру прав уже внесені; із заявою
звернулась неналежна особа; відсутній
запис, щодо якого подано заяву;
документи подані не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та
під час розгляду справи в суді першої
інстанції сторонами не спростовано,
реєстраційною службою було відмовлено
позивачу у внесені змін до запису про
нерухоме майно, право власності та
суб'єкта цього права за №2362944, у зв'язку
з тим, що в поданих позивачем
документах є розбіжності у формі
власності об'єкта.

Так, відповідно до вимог договору
купівлі-продажу №7831 від 25.12.2012 р.
покупцем нежитлових приміщень є АТ
«Ощадбанк», а відповідно до пункту 1
статуту АТ «Ощадбанк» - Публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний Банк України» є державним
банком, який утворений згідно
розпорядження Президента України від
20.05.1999 р. №106 та згідно даних витягу про
державну реєстрацію прав КП
«Павлоградського МБТІ» - нежитлові
приміщення мають форму власності -
«державну», зареєстровані 29.12.2012 р. за
реєстраційним №12581500.

Також, відповідно до вимог п.6 ст.5 ЗУ
«Про приватизацію державного майна»,
публічним акціонерним товариством
«Державний ощадний Банк України» не
було надано перелік об'єктів державної
власності, які передані у приватну
власність Фондом Державного майна
України та Наказу Фонду Державного
майна України щодо передачі даного
майна.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що відсутні підстави для внесення змін
щодо запису про нерухоме майно, що
знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область, місто
Павлоград, вулиця Кравченко, будинок 4д.

Отже, суд першої інстанції не допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
територіального відокремленого
безбалансового відділення № 10003/0511
філії - Дніпропетровського обласного
управління АТ «Ощадбанк» - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
грудня 2013р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі територіального відокремленого
без балансового відділення № 10003/0511
філії Дніпропетровського обласного
управління АТ «Ощадбанк» до відділення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача:
Комунальне підприємство Павлоградське
міжміське бюро технічної
інвентаризації про скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна