Справа № 826/20251/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Кобаля М.І.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергетична
компанія "Герекс" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 03 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергетична
компанія "Герекс" до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м.Києві, Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Середи Марії Сергіївни про визнання
протиправними дій та зобов"язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергетична
компанія "Герекс" звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із адміністративним
позовом до Державної Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м.Києві, Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Середи Марії Сергіївни, в якому просив:

- визнати дії Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Середи Марії Сергіївни
протиправними;

- скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обмежень № 8364845 від 27.11.2013 року;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м.Києві
вчинити дії щодо реєстрації за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енергетична
компанія "Герекс" права власності на
нежилі приміщення з № 1 по № 77 (групи
приміщень № 1) загальною площею 2098,10 кв.
м., що знаходяться за адресою: м. Київ,
вул. Бориспільська,буд. № 9.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
01.11.2013 року позивачем до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
подано заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень.

27 листопада 2013 року Державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Середа
Марією Сергіївною було прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №8364845.

Позивач заперечує правомірність
вищевказаного рішення та мотивує свої
доводи тим, що ним до заяви про державну
реєстрацію було долучено увесь пакет
необхідних документів, а тому підстав
для відмови у здійсненні державної
реєстрації прав та їх обтяжень не
вбачає.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень і спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна,
визначає Закон України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004
року 1952-IV (далі по тексту - Закон N 1952-IV) .

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону N 1952-IV, державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону N 1952-IV,
обов'язковій державній реєстрації
підлягає право власності на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень
визначений статтею 15 Закону N 1952-IV.

Згідно з вимогами зазначеної Статті,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Частиною 5 Закону N 1952-IV передбачено, що
державна реєстрація прав (надання
відмови в ній) проводиться у строк, що
не перевищує п'яти робочих днів (крім
випадків, установлених частиною сьомою
цієї статті) з дня надходження до
органу державної реєстрації прав заяви
про таку реєстрацію і передбачених цим
Законом та нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону №1952-IV, державна реєстрація прав
проводиться зокрема на підставі:
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

На реалізацію вищенаведених
бланкетних норм діючого законодавства
було прийнято Тимчасове положення про
порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затверджене наказом Міністерства
юстиції України від 07 лютого 2002 року №
7/5 (зі змінами і доповненнями) (далі -
Тимчасове положення), яким
визначається порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно в Україні
та яке спрямоване на забезпечення
визнання та захисту цих прав, створення
умов для функціонування ринку
нерухомого майна, активізації
інвестиційної діяльності.

Відповідно до пункту 1.4 Тимчасового
Положення, державна реєстрація прав
власності на нерухоме майно - внесення
запису до Реєстру прав власності на
нерухоме майно у зв'язку з виникненням,
існуванням або припиненням прав
власності на нерухоме майно, що
здійснюється БТІ за місцезнаходженням
об'єктів нерухомого майна на підставі
право встановлювальних документів
коштом особи, що звернулась до БТІ.

Згідно із пунктом 2.1 Тимчасового
положення, для реєстрації виникнення,
існування, припинення прав власності
на нерухоме майно до БТІ разом із
заявою про реєстрацію прав власності
подаються правовстановлювальні
документи, їх копії (нотаріально
засвідчені), а також інші документи, що
визначені цим Положенням.

Пунктом 3.5. Тимчасового положення
передбачено вичерпний перелік підстав
для відмови у реєстрації прав
власності на об'єкти нерухомого майна.

При дослідженні матеріалів справи
колегією суддів було встановлено, що
підставою для прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення стала
невідповідність документів, поданих
позивачем для проведення державної
реєстрації прав, вимогам Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», а також відсутність
можливості для встановлення
відповідності заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме: у
витязі про державну реєстрацію прав в
типі об'єкту були вказані групи
приміщень №№ 1,3,4,5,6,7,8,9,10, а згідно
технічного паспорту значаться групи
приміщень №№ 1,3,4,5,6,7,8,9.

За твердженням апелянта, вищевказана
обставина спростовується наявною в
справі копією плану на нежиле
приміщення № 54 по вул. Бориспільській, 9
в місті Києві та копією витягу із
журналу внутрішніх обмірів та
розрахунків площ приміщень
громадського чи виробничого будинку.

Крім того, на думку апелянта, суд першої
інстанції не в повній мірі дослідив всі
обставини даної справи, оскільки не
звернув увагу на наявність вказаних
ним доказів, які в свою чергу свідчать
про існування групи приміщень №№ 10 та
містять відомості стосовно
конкретизації даних приміщень, що
входять до групи приміщень №№ 10 та
загальну їх площу.

Відповідно до частини другої пункту 1.4.
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2001 року № 127, на підставі
технічної інвентаризації складаються
інвентаризаційні справи та технічні
паспорти. Технічні паспорти видаються
замовникам інвентаризації.

Як свідчать матеріали даної справи,
позивачем при подачі пакету
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, було,
зокрема, надано технічний паспорт на
нежитловий будинок (приміщення) за
адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9
літ. « 54» (цифра), де у відповідній графі
зазначено групи приміщень за №№
1,3,4,5,6,7,8,9, у той час як наданий позивачем
витяг про державну реєстрацію прав,
виданий КП Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, містить відомості в
типі об'єкту про наявність нежилих
приміщень корпусу 54 (в літ 54 (цифра):
групи приміщень №№ 1,3,4,5,6,7,8,9,10 - нежилі
приміщення.

Так на підтвердження проведення
інвентаризації позивачем до суду було
надано копію експлікації від 28.10.2011 за
формою 6-а внутрішніх площ до плану
житлового будинку, з якої чітко
вбачається наявність (існування) групи
приміщень №№ 10 - нежилі приміщення,
однак даний документ не може бути
підставою для проведення державної
реєстрації прав та їх обмежень,
оскільки для вчинення даної
процесуальної дії законом встановлено
надання відповідних право
встановлювальних документів, або ж
нотаріально засвідчених їх копій, та
інших документів, визначених
Тимчасовим положенням про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5.

За таких обставин, заявлені позивачем
вимоги колегія суддів знаходить
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Енергетична компанія "Герекс"-
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Кобаль М.І.