Справа № 2а-4772/11/0211
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-4772/11/0211
Головуючий у 1-й інстанції: Сушко О. О.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Курко О. П.

судді: Білоус О.В. Совгира Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин Вінницької області на
постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 11 серпня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у м. Ладижин Вінницької області
про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2011 року позивач звернувся в суд
з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин Вінницької області про
визнання дій відповідача
неправомірними; зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, передбачену ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 15 % мінімального розміру пенсії
за віком, що становить 15 % від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначених в
Законах про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням
виплачених сум; зобов'язання
відповідача провести виплату
підвищення до пенсії згідно із ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
встановивши її на рівні мінімальної
заробітної плати щомісячно в розмірах,
визначених в Законах про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Постановою Ладиженського міського
суду Вінницької області від 11.08.2011 року
позов задоволено: визнано
протиправними дії відповідача щодо
нарахування та виплати пенсії позивачу
не у відповідності зі ст.ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю позивачу, як
особі, постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
згідно із ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15
% мінімальної пенсії за віком, розмір
якої встановлений ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з 30.06.2011
року по 23.07.2011 року; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
підвищення до пенсії позивачу
відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за
проживання на території підвищеного
радіоекологічного забруднення,
встановивши її на рівні мінімальної
заробітної плати, з 01.04.2011 року та
виплатити різницю між перерахованою та
фактично виплаченою пенсією.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Ладижинського районного суду
Вінницької області від 11.08.2011 року, як
таку, що винесена з порушенням та
неправильним застосуванням норм
процесуального права, прийнявши нову
постанову про відмову у задоволенні
позову позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи та отримує
додаткову пенсію та часткову доплату
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначену у відповідності до статтей
39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 39
вищевказаного Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч статтей 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" Позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
Постановою Кабінету Міністрів України
№530 від 28.05.2008 року та Постановою
Кабінету Міністрів України № 654 від
16.07.2008 року, а не в розмірі, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року,
Постановою Міністрів України №530 від
28.05.2008 року та Постановою Кабінету
Міністрів України №654 від 16.07.2008 року
Відповідач неправомірно виплачував
додаткову пенсію в меншому розмірі ніж
це передбачено статтями 39, 51
зазначеного Закону.

Своїми діями, Відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод Позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Проте, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача на
перерахунок та виплату додаткової
пенсії та підвищення до пенсії,
відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", не вірно
зазначив період, за який порушене право
підлягає захисту.

Враховуючи строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на перерахунок та виплату
пенсії підлягає захисту за період з
28.01.2011 року по день припинення такого
права.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про допущення постанови суду
до негайного виконання в повному
обсязі задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 183-2 КАС України у
постанові, прийнятій у скороченому
провадженні, зазначається обов'язок
відповідача виконати постанову
негайно.

Водночас постанови суду, які
виконуються негайно, визначені статтею
256 КАС України.

Частиною 1 статті 256 КАС України
визначено постанови суду, для яких
встановлено обов'язкове негайне
виконання. До таких постанов належать,
зокрема, постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць (пункт 1
частини першої статті 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України) та постанови суду, прийняті в
порядку скороченого провадження (абзац
дев'ятий частини першої статті 256 КАС
України).

Отже, звертаючи до виконання постанови
суду у справах, зазначених у п. 2 ч. 1 ст.
183-2 КАС України, необхідно
застосовувати пункт 1 частини першої
статті 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, який є
спеціальним для цієї категорії справ.

Суд першої інстанції обставини справи
встановив повно, правові норми, які
регулюють відносини сторін, визначив
правильно, проте, приймаючи рішення про
задоволення позовних вимог помилково
застосував норми процесуального права.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду з підстав: правильне по суті
вирішення справи чи питання, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права;
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду з підстав: правильне по суті
вирішення справи чи питання, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права;
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижин
Вінницької області залишити без
задоволення.

Постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 11 серпня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у м. Ладижин Вінницької області
про перерахунок пенсії, - змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови
Ладиженського міського суду
Вінницької області від 30 червня 2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м. Ладижин Вінницької
області перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі,
постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", у розмірі 15
% мінімальної пенсії за віком, розмір
якої встановлений ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
період з 28.01.2011 року по день припинення
такого правау, з урахуванням фактично
виплачених сум"

Абзац 4 резолютивної частини постанови
Ладиженського міського суду
Вінницької області від 11 серпня 2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м. Ладижин Вінницької
області перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 підвищення до пенсії,
відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за
проживання на території підвищеного
радіоекологічного контролю за період з
28.01.2011 року по день припинення такого
права з урахуванням проведених виплат.
"

Абзац 5 резолютивної частини постанови
Ладиженського міського суду
Вінницької області від 30 червня 2011 року
викласти в наступній редакції:

"Постанову суду допустити до негайного
виконання в межах суми стягнення за
один місяць.".

В решті постанову Ладиженського
міського суду Вінницької області від
11.08.2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.