Справа № 802/1864/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 липня 2014 р.
Справа № 802/1864/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

за участю: секретаря судового
засідання: Мошняги В.І.

представника позивача: Манелюк І.О.,
Підникози Б.А.

відповідача: не з'явився

третіх осіб: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Продовольча
компанія "Зоря Поділля"

до: реєстраційної служби Теплицького
районного управління юстиції у
Вінницькій області, третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю
"Теплик-Агро", відділу Держземагенства
у Теплицькому районі Вінницької
області, ОСОБА_4

про: визнання протиправними та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю "Продовольча
компанія "Зоря Поділля" з
адміністративним позовом до
реєстраційної служби Теплицького
районного управління юстиції у
Вінницькій області, третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю
"Теплик-Агро", відділу Держземагенства
у Теплицькому районі Вінницької
області, ОСОБА_4 про визнання
протиправними та скасування рішення
державного реєстратора про державну
реєстрацію договору оренди землі,
укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ
"Теплик-Агро".

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
підставі вказаного рішення державного
реєстратора проведено подвійну
державну реєстрацію договору оренди
земельної ділянки від 10.01.2014 року
площею 1,9406 га, розташованої на
території Великомочульської сільської
ради Теплицького району, яка одночасно
являється предметом договору оренди,
укладеного 23.10.2008 року між ОСОБА_4 та
позивачем.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
судом належним чином та завчасно.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Представник ТОВ "Теплик-Агро" в
судовому засіданні проти
адміністративного позову заперечував
та просив відмовити в його задоволенні
з посиланням на обставини, викладені у
письмових запереченнях.

Представник відділу Держземагенства у
Теплицькому районі Вінницької області
в судове засідання не з'явився, проте
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі, у вирішенні справи
покладається на розсуд суду. Його
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлена судом
належним чином. Її неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає, в зв'язку з
наступним.

Судом встановлено, що 23.10.2008 року між
ТОВ "Продовольча компанія "Зоря
Поділля" та ОСОБА_4 укладений договір
оренди земельної ділянки площею 1,9406
га, кадастровий номер 010000220, яка
розташована на території
Великомочульської сільської ради
Теплицького району Вінницької області
строком на п'ять років (а.с. 9-10). Даний
договір зареєстрований Теплицьким
регіональним відділом Вінницької
регіональної філії "Центр ДЗК" 06.10.2009
року за № 099, про що у Державному
реєстрі земель зроблено запис (а.с. 9-10).

10.01.2014 року між ОСОБА_4 та ТОВ
"Теплик-Агро" укладено договір оренди
земельної ділянки, строком на 10 років,
предметом якого є також вказана
земельна ділянка. На підставі рішення
державного реєстратора № 11336138 від
03.03.2014 року цей договір зареєстрований
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно. Дане рішення одночасно
являється предметом оскарження у даній
справі (а.с. 41-44, 50).

Як зазначає позивач, у зв'язку з тим, що
договір оренди землі від 23.10.2008 року
зареєстрований 06.10.2009 року, то строк
його дії закінчується у 2014 році, а тому
державний реєстратор не мав права
реєструвати договір оренди землі від
10.01.2014 року. Тобто на момент укладення
та державної реєстрації договору
оренди земельної ділянки від 10.01.2014
року, був чинний договір оренди землі,
укладений між позивачем та ОСОБА_4 у 2008
році, що є підставою для скасування
рішення державного реєстратора.

Визначаючись стосовно позовних вимог,
суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 1 ст. 2 Закону України
"Про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (далі -
Закон) державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону визначено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема: право користування земельною
ділянкою для сільськогосподарських
потреб (емфітевзис).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державна
реєстрація прав проводиться на
підставі: зокрема, договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" у державній реєстрації прав
та їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо заявником подано ті самі
документи, на підставі яких заявлене
право та обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Як свідчать матеріали справи договір
оренди землі між позивачем та ОСОБА_4
укладений 23.10.2008 року.

Згідно ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, в
чинній на момент укладання та
державної реєстрації договору
редакції, було визначено, що договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

В чинній редакції вказаної норми
законодавцем виключені посилання щодо
моменту укладання договору внаслідок
його державної реєстрації.

Подібну норму до 2010 року містив Закон
України "Про оренду землі", зокрема ст. 18
передбачала, що договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації.

Дану норму законодавцем також
виключено.

Одночасно, частиною 1 ст. 6 Закону
України "Про оренду землі" передбачено,
що орендарі набувають права оренди
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.

Згідно ч. 5 цієї ж статті право оренди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" істотними умовами
договору оренди землі є, зокрема, строк
дії договору оренди.

Строк дії договору оренди землі
визначається за згодою сторін, але не
може перевищувати 50 років (ч. 1 ст. 19
Закону України "Про оренду землі")

Аналіз викладених норм законодавства
свідчить про те, що початком строку дії
договору є момент його укладення. А у
даному випадку, у зв'язку з укладенням
договору у 2008 році та чинними на той час
нормами ч. 3 ст. 640 ЦК України та ст. 18
Закону України "Про оренду землі",
початком строку дії договору є момент
його державної реєстрації. Таким чином,
вказані позивачем доводи судом не
спростовуються.

Поряд із цим, суд не бере до уваги
посилання позивача на перенесення
строку дії договору з урахуванням часу
коли він пройшов державну реєстрацію.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону
України "Про оренду землі" договір
оренди землі припиняється в разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

При цьому, законодавство ні в чинній, ні
в попередніх редакціях, не містить
жодної норми, яка передбачає
можливість продовження зазначеного в
договорі строку після його державної
реєстрації.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 30 Закону
України "Про оренду землі" зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін.

Зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654 ЦК
України).

Позивачем не надано жодних доказів
зміни умов договору оренди землі між
ним та ОСОБА_4, укладеного у 2008 році,
зокрема зміни строку його дії. Тобто,
доводи позивача, що вказаний договір
чинний до 2014 року, прийняті ним на
власний розсуд та не ґрунтуються на
нормах законодавства. Оскільки договір
укладений сторонами 23.10.2008 року строком
на п'ять років, а отже він був чинний до
23.10.2013 року.

Відтак посилання позивача на подвійну
реєстрацію договорів оренди на одну і
ту ж саму земельну ділянку є
необґрунтованими, оскільки на момент
укладення та державної реєстрації
договору оренди землі від 10.01.2014 року,
попередній договір оренди вказаної
земельної ділянки був недійсним.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, рішення державного
реєстратора реєстраційної служби
Теплицького районного управління
юстиції Вінницької області від 03.03.2014
року № 11336138 про державну реєстрацію
договору оренди земельної ділянки
площею 1,9406 га, розташованої на
території Великомочульської сільської
ради Теплицького району Вінницької
області, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ
"Теплик-Агро" 10.01.2014 року, прийняте з
дотриманням вимог законодавства та є
правомірним.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати
стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Альчук Максим Петрович