Справа № 821/1634/14
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1634/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого -судді
Романішина В.Л.,

суддів Димерлія
О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділу Державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні про захист
порушених прав,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
відділу Державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом від 01.08.2012р.,
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження №43049302 від
21.04.2014р. Позов обґрунтовувала тим, що
державним виконавцем відповідача
неправомірно прийнято до примусового
виконання виконавчий документ - вимогу
№Ф-177 від 01.08.2012р., у зв'язку зі спливом
річного строку пред'явлення до
виконання, встановленого ст.22 Закону
України «Про виконавче провадження».

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014р.
позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції, як таке,
що прийняте із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
з неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи, та прийняти
нову постанову, якою її позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 13
липня 2012 року УПФУ у м. Херсоні винесено
вимогу про сплату недоїмки №Ф-177,
відповідно до якої у ОСОБА_1 існує
заборгованість зі сплати єдиного
внеску в сумі 4010,30 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у результаті
вжитих державним виконавцем заходів
неможливо встановити особу боржника,
з'ясувати місцезнаходження боржника -
юридичної особи, місце проживання,
перебування боржника - фізичної особи
(крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника).

На підставі вказаної норми Закону
вимога про сплату недоїмки №Ф-177 від
13.07.2012р. поверталась стягувачу, що
підтверджується копією постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 21.03.2014р. В пункті 2
зазначеної постанови вказано, що
виконавчий документ може бути повторно
пред'явлений для виконання в строк до
21.03.2015р.

Згідно ч.5 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

18.04.2014р. УПФУ в м.Херсоні повторно
направлено до ВДВС заяву про примусове
виконання вимоги про сплату боргу №Ф-177
від 13.07.2012р. на суму 4010,30 грн.

Постановою державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні від 21.04.2014р.
ВП№43049302 відкрито виконавче
провадження по виконанню вимоги УПФУ в
м. Херсоні №Ф-177 про стягнення з ОСОБА_1
на користь УПФУ боргу у сумі 4010,30 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов
висновку, що при відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
вимоги №Ф-177, держаний виконавець
відповідача діяв на підставі вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», і строк для звернення
виконавчого документа до примусового
виконання стягувачем не пропущено.
Колегія суддів погоджується з таким
висновком Херсонського окружного
адміністративного суду.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Статтею 17 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
перелік виконавчих документів за
рішеннями, що підлягають примусовому
виконанню державною виконавчою
службою.

Так, згідно п.8 ч.2 вказаної статті,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Із аналізу норм Закону України «Про
виконавче провадження» слідує, що
отримавши вимогу про сплату недоїмки,
яка є виконавчим документом, державний
виконавець зобов'язаний перевірити
відповідність вказаного виконавчого
документу вимогам статті 18 цього
Закону та відкрити виконавче
провадження, встановивши боржнику
строк для добровільного виконання
рішення.

Доказів про наявність підстав у
відділу Державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні для неприйняття
від УПФУ в м.Херсоні на виконання
вимоги про сплату боргу №Ф-177 ні до суду
першої, а ні до суду апеляційної
інстанції ОСОБА_1 не надано, а відтак,
підстав для задоволення її позову не
вбачається.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що УПФУ у
м.Херсоні у спірних правовідносинах
виконує обов'язки неприбуткової
самоврядної організації Пенсійний
фонд (об'єднання громадян), а не
державного органу, у зв'язку з чим
вимога про сплату боргу не є виконавчим
документом. Колегія суддів критично
ставиться до таких тверджень апелянта,
оскільки, як зазначалось вище, частиною
4 статті 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» прямо
передбачено, що територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату, а вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Відповідно до ч.5 ст.25 вказаного Закону
вимога територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки
або рішення суду щодо стягнення суми
недоїмки виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

На підставі вказаних норм Закону,
колегія суддів знаходить правильним
висновок суду першої інстанції, що
вимога про сплату єдиного соціального
внеску за своїм правовим характером є
виконавчим документом, який підлягає
виконанню органами державної
виконавчої служби.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 29
травня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.