Справа № 405/3699/14-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3699/14-а
Провадження №2-а/405/175/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року Ленінський районний суд
м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС
ВДАІ з обслуговування м.Кіровограда
Самарського Ігоря Олександровича про
визнання протиправною та скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності,-

В С
Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м.Кіровограда
Самарського І.О. про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення. На
обґрунтування позову зазначив, що
17.04.2014 року відповідачем відносно нього
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №360388 за порушення вимог п.12.4 ПДР
України, відповідно до якої його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
грн. 00 коп.

Позивач вважає, що відповідачем при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення та в
подальшому винесення постанови в
справі про адміністративне
правопорушення були порушені вимоги
ст.ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, постанова не
відповідає обставинам справи, є
незаконною та необ'єктивною, докази
вчинення ним адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАп відсутні,
в зв'язку з чим просив
визнатипротиправною та скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 360388 від
17.04.2014 року.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час, дату та місце судового
розгляду справи належним чином
повідомлений, надав заяву за вх.№22357
від 23 липня 2014 року, в якій просить
розглянути справу без його участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позові, просить позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
судового розгляду справи належним
чином повідомлений, надав письмові
заперечення проти позову, в яких
вказав, що 17.04.2014 року під час нагляду за
безпекою дорожнього руху на маршруті
патрулювання по вул. Московській в м.
Кіровограді, ним за допомогою приладу
«Візир» № 0812553 було зафіксовано
перевищення швидкості автомобілем
Мітсубісі Аутлендер, державний
номерний знак НОМЕР_1, який рухався зі
швидкістю 100 км/год. Тобто, позивач
порушив вимоги п.12.4 ПДР України, а тому
в діях ОСОБА_1 наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Крім того,
відповідач зазначив, що позивач,
пред'являючи позов про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, вважаючи її
незаконною, в обгрунтування позовних
вимог не надав жодних підтверджень
(доказів) протиправності та
незаконності його дій під час
оформлення матеріалів
адміністративної справи відносно
нього (позивача) та її розгляду. З
огляду на зазначене, просив відмовити в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1,
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 360388 від 17.04.2014 року залишити без
змін, розгляд справи провести без його
участі.

Зваживши обставини, викладені в
позовній заяві, дослідивши письмові
докази у справі, суд прийшов до
висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 17 квітня 2014 року
інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м.Кіровограда
Самарським І.О. відносно ОСОБА_1 було
складено протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 074857 за
порушення п. 12.4 ПДР України та в
подальшому винесено постанову серії
ПС1 № 360388 в справі про адміністративне
правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 17 квітня
2014 року о 09 год. 21 хв. ОСОБА_1, керуючи
транспортним засобом - автомобілем
"Мітсубісі Аутлендер", державний
номерний знак НОМЕР_1, по вул.
Московській в м. Кіровограді, перевищив
швидкість більш ніж на 20 км/год.,
рухався зі швидкістю 100 км/год.
Швидкість вимірювалася приладом
«Візир» №0812553, чим порушив п.12.4 Правил
дорожнього руху України, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.
1 ст. 122 КУпАП.

Правомірність та законність
прийнятого суб'єктом владних
повноважень рішення оскаржується
позивачем.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, висновком експерта,
речовими доказами, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції
фото-кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Обставини скоєння позивачем порушення
вимог п. 12.4 ПДР України підтверджено
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 074857 від
17.04.2014 року, який відповідає вимогам ст.
256 КУпАП, та який позивачу ОСОБА_1 було
надано для ознайомлення та дачі
письмових пояснень по суті, в якому він
особисто письмово зазначив, що з діями
працівників ДПС не згоден, при цьому
позивач був ознайомлений зі змістом
ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП,
про що свідчить його особистий підпис у
протоколі.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
дорожній рух" N3353-II від 30.06.1993 року
учасники дорожнього руху зобов'язані:
знати і неухильно дотримувати вимог
цього Закону, Правил дорожнього руху та
інших нормативних актів з питань
безпеки дорожнього руху; створювати
безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху
учасники дорожнього руху зобов'язані
знати й неухильно виконувати вимоги
цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які
порушують ці Правила, несуть
відповідальність згідно із
законодавством.

Пункт 12.4 ПДР України визначає, що у
населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

Об'єктивна сторона правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП полягає у
перевищенні водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину.

Відповідачем в якості доказів надано
до суду фотознімки фіксації
адміністративного правопорушення,
вчиненого водієм транспортного засобу
"Мітсубісі Аутлендер", державний
номерний знак НОМЕР_1, з яких
вбачається, що водій автомобіля
рухався в населеному пункті зі
швидкістю 100 км/год. Судом встановлено,
що правопорушення було зафіксовано
вимірювачем швидкості радіолокаційним
відеозаписуючим "Візир" №0812553, який
пройшов повірку робочого засобу
вимірювальної техніки, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки №22-2/1339531 від 20
лютого 2014 року, яке чинне до 20 лютого 2015
року. Крім того, в свідоцтві зазначено,
що границі абсолютної похибки в
стаціонарному режимі - плюс/мінус 1
км/год.; границі абсолютної похибки в
патрульному режимі - плюс/мінус 2 км/год.

Крім того, згідно з п.7.6 Інструкції з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом МВС України 27 березня 2009 року
№111, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 26 червня 2009 року за
№576/16592, інспектор ДПС має право
використовувати технічні засоби та
технічні прилади для виявлення та
фіксації порушень ПДР. Отримані
фактичні дані направляти за належністю
та використовувати при складанні
адміністративних матеріалів.

Наказом МВС України від 01 березня 2010
року №33 затверджено перелік технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, до якого
(Переліку) входить також вимірювач
швидкості радіолокаційний
відеозаписувальний "ВИЗИР".

Отже, твердження позивача про
відсутність належних доказів, які б
вказували на вчинення ним
адміністративного правопорушення, не
знайшло свого підтвердження в ході
судового розгляду справи, та є таким, що
суперечить іншим матеріалам справи.

Більш того, судом не приймається до
уваги твердження позивача про те, що
він, керуючи транспортним засобом
"Мітсубісі Аутлендер", державний
номерний знак НОМЕР_1, 17.04.2014 року в м.
Кіровограді по вул. Московській
рухався з дозволеною правилами
дорожнього руху швидкістю, з підстав
відсутності належних та допустимих
доказів, якими, в розумінні ст.69 КАС
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі
вищенаведеного, враховуючи, що
обставини скоєння правопорушення
ОСОБА_1 під час судового розгляду не
спростовані, доказів неправомірності
дій відповідача при винесені постанови
в справі про адміністративне
правопорушення під час судового
розгляду не здобуто, суд приходить до
висновку, що посилання позивача на
неправомірність дій інспектора при
складанні протоколу та винесенні
постанови не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні та
спростовуються письмовими матеріалами
справи, з яких встановлено, що суб'єкт
владних повноважень - інспектор ДПС
взводу ДПС ВДАІ з обслуговування
м.Кіровограда Самарський І.О. при
винесенні постанови в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 діяв в межах своїх
повноважень, а винесена в межах
компетенції та на підставі діючих норм
КУпАП, зазначена постанова в справі про
адміністративне правопорушення є
законною та обґрунтованою, не порушує
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача, стягнення накладено в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, а відтак відсутні
належні правові підстави для її
скасування, у зв'язку з чим, постанову
серії ПС1 № 360388 від 17.04.2014 року слід
залишити без змін, на підставі чого в
задоволенні позову позивачу слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 158-163, 167, 185-186
Кодексу адміністративного судочинства
України, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283, 288, 289
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, Правилами дорожнього
руху України, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України №106 від 10
жовтня 2001 року, суд,-

П О С Т А Н
О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу
ДПС ВДАІ з обслуговування
м.Кіровограда Самарського Ігоря
Олександровича про визнання
незаконною та скасування постанови
серії ПС1 № 360388 в справі про
адміністративне правопорушення від 17
квітня 2014 року, якою до ОСОБА_1
застосовано адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
Л.А. Іванова