Справа № 810/4313/14
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
розгляду

18 липня 2014 року місто Київ
№ 810/4313/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Шевченко А.В.,
розглянувши матеріали
адміністративної справи

за позовомОСОБА_1доВідділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління
юстиціїпровизнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулися до суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

В позовних вимогах позивач просив суд,
зокрема:

- зобов'язати начальника ДВС
Білоцерківського МРУЮ Двірника С.М.
скасувати арешт на автомобіль Мазда 3,
державний номерний знак НОМЕР_1 за
постановою 38707854 про арешт майна та
заборони його відчуження від 06.06.2013,
винесену державним виконавцем Найда
Т.Ю. та надати до державного реєстру
відповідні документи;

- визнати постанову про стягнення
виконавчого збору б/н від 18.06.2010
нечинною;

- визнати дії начальника ДВС
Білоцерківського МРУЮ Двірника С.М.
стосовно утримання під арештом майна
позивача, автомобіля Мазда 3, державний
номерний знак НОМЕР_1 за постановою
38707854 з 16.09.2013 до 15.07.2014 незаконними;

- визнати перебування майна
позивача, автомобіля Мазда 3, державний
номерний знак НОМЕР_1, під арештом за
постановою 38707854 з 16.09.2013 до 15.07.2014
незаконними;

- зобов'язати ДВС Білоцерківського
МРУЮ утриматися від вчинення певних
дій, які полягають в обмеженні (арешту)
вільно розпоряджатися своїм майном
стосовно виконавчого напису № 3244,
виданого приватним нотаріусом ОСОБА_3
11.05.2010.

Згідно з пунктами 5, 6 частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними); немає інших підстав для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів (частина друга
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Правовий припис «в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого законом» означає, що
позов має подаватися лише в тих межах
часу, який встановлений законом. Крім
того, можливість захисту прав та
інтересів залежить від дотримання
строків, встановлених на цей випадок
законом.

Встановлення процесуальних строків
законом та судом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними певних
процесуальних дій, передбачених
Кодексом адміністративного
судочинства України, не зловживаючи
ними.

За загальним правилом, перебіг строку
на звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на адміністративний позов, тобто, коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 82 Закону України
від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче
провадження» (зі змінами та
доповненнями), рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання рішень інших
органів (посадових осіб) можуть бути
оскаржені до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Частиною першою статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другою
статті 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, позовну заяву
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач оскаржує, зокрема, дії
начальника ДВС Білоцерківського МРУЮ
Двірника С.М. стосовно утримання під
арештом майна позивача, автомобіля
Мазда 3, державний номерний знак НОМЕР_1
за постановою 38707854 з 16.09.2013 до 15.07.2014,
також позивач просить суд скасувати
постанову про стягнення виконавчого
збору б/н від 18.06.2010.

Судом встановлено, у 2008 році позивач
отримав кредит в ПАТ «Укрсоцбанк» на
придбання автомобіля Мазда 3. Як
вбачається з позовної заяви, у 2010 році
позивач своєчасно не сплачував свої
фінансові зобов'язання, у зв'язку з чим
заборгованість перед кредитором
складала 3000 гривень.

В подальшому, згідно договору застави
11.05.2010 приватним нотаріусом ОСОБА_3
винесено виконавчий напис № 3244, за яким
на майно позивача - автомобіль Мазда 3,
державний номерний знак НОМЕР_1,
накладено арешт на користь банку на
суму 93 000 гривень.

Як зазначено в позовній заяві, з 28.01.2011
банк звертався з заявами до
відповідача про повернення
виконавчого документу без виконання у
зв'язку з добровільним виконанням
позивачем своїх фінансових
зобов'язань.

Начальником ДВС Білоцерківського МРУЮ
було накладено арешт на все рухоме і
нерухоме майно позивача.

30.11.2012 постановою Київського окружного
адміністративного суду у справі №
2а-5794/12/1070, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2013, було
зобов'язано Районний відділ Державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
винести постанову про повернення
стягувачу Публічному акціонерному
товариству «Укрсоцбанк» виконавчого
документу у виконавчому провадженні АК
№ 724422 про стягнення з ОСОБА_1 на користь
АКБ «Укрсоцбанк» 92 217, 87 гривень. Також
зазначеною постановою було зобов'язати
Районний відділ Державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
вчинити дії щодо звільнення з-під
арешту заставленого майна: автомобіля
марки Мазда, модель 3, 2008 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1 та нерухомого майна за
адресою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

Встановлено, що 06.06.2013 вищевказане
рішення суду було виконано
відповідачем, однак, цього ж дня була
винесена постанова ВП № 38707854 про
відкриття виконавчого провадження про
стягнення виконавчого збору в сумі 9 221,
78 гривень. на забезпечення вказаної
постанови державним виконавцем Найда
Т.Ю. була винесена постанова ВП № 38707854
про арешт майна та заборони його
відчуження від 06.06.2013, відповідно до
якої було накладено арешт на
автомобіль Мазда 3, державний номерний
знак НОМЕР_1.

16.09.2013 постановою Київського окружного
адміністративного суду у справі №
810/4362/13-а, було скасовано постанову
Відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
ВП № 38707854 від 06.06.2013, винесену державним
виконавцем Найдою Т.Ю. про стягнення з
ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 9221,
78 гривень.

19.11.2013 постановою ВП № 38707854 начальника
РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Двірником
С.М. було скасовано постанову про
відкриття виконавчого провадження від
06.06.2013, що винесена ОСОБА_4 при
примусовому виконанні постанови про
стягнення виконавчого збору № б/н від
18.06.2010.

З матеріалів адміністративного позову
встановлено, що 29.03.2014 старшим слідчим
СВ Білоцерківського МВ (з
обслуговування міста Біла Церква та
Білоцерківського району) ГУ МВС
України в Київській області капітаном
міліції Шишенко С.В. було винесено
постанову про закриття кримінального
провадження № 0000004 від 16.01.2014 по
факту невиконання службовими особами
РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ рішення
суду за частиною другою статті 382
Кримінального кодексу України.
вищевказане кримінальне провадження
було закрито на підставі пункту 2
частини першої статті 284 Кримінального
процесуального кодексу України, за
відсутністю в діяннях начальника РВ
ДВС Білоцерківського МРУЮ Двірника С.М.
складу кримінального правопорушення,
передбаченого статтею 382 Кримінального
кодексу України.

З вищевказаної постанови вбачається,
що 06.06.2013 державним виконавцем РВ ДВС
Білоцерківського МРУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 38707854 про стягнення з
ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 9 221, 78
гривень на користь держави на підставі
постанови про стягнення виконавчого
збору від 18.06.2010, винесеної в рамках
виконавчого провадження ВП № 19622633, та
06.06.2013 винесено постанову про
накладення арешту на майно ОСОБА_1 в
межах суми заборгованості по
виконавчому документу.

Вищевказану постанову віл 29.03.2014 про
закриття кримінального провадження
позивач отримав 06.05.2014, про що свідчить
напис на останньому аркуші зазначеної
постанови.

20.05.2014 слідчим суддею Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
було постановлено ухвалу, якою
скасовано постанову про закриття
кримінального провадження від 29.03.2014. У
вищевказаній ухвалі Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
зазначено, що позивач отримав копію
постанови про закриття кримінального
провадження від 29.03.2014 - 06.05.2014.

Отже, з урахуванням наявних у
матеріалах справах документів, суд
розглядає позовні вимоги, зокрема, на
дії начальника ДВС Білоцерківського
МРУЮ Двірника С.М. стосовно утримання
під арештом майна позивача, автомобіля
Мазда 3, державний номерний знак НОМЕР_1
за постановою 38707854 з 16.09.2013 до 15.07.2014,
також позивач просив суд скасувати
постанову про стягнення виконавчого
збору б/н від 18.06.2010 та дії по їх
винесенню. Перед усім іншим, позовна
заява також містить вимоги щодо
зобов'язання начальника ДВС
Білоцерківського МРУЮ Двірника С.М.
скасувати арешт на автомобіль Мазда 3,
державний номерний знак НОМЕР_1 за
постановою 38707854 про арешт майна та
заборони його відчуження від 06.06.2013,
винесену державним виконавцем Найда
Т.Ю. та надати до державного реєстру
відповідні документи.

Як встановлено судом, про оскаржувану
постанову та про дії відповідача по її
винесенню позивач дізнався 06.05.2014, про
що зазначалося вище та підтверджено,
зокрема, ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 20.05.2014.

Щодо постанови про стягнення
виконавчого збору б/н від 18.06.2010,
позивачу було відомо про її існування,
зокрема, даний факт має своє
підтвердження у постанові Київського
окружного адміністративного суду від
16.09.2013 у справі № 810/4362/13-а.

З огляду на наведене, суд вважає, що
позивач знав про порушення його прав та
законних інтересів починаючи як з
16.09.2013, так і з 06.05.2014, однак, звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою лише 18.07.2014 (вхідний № 4331/14).

Тобто, визначений статтями 99, 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
десятиденний строк звернення до суду -
пропущено.

Разом з тим, будь-яких доказів,
обґрунтувань поважності причин
пропуску строку звернення до суду, ні
позовна заява, ні додані до неї
матеріали не містять.

Наданий суду витяг з реєстру обтяжень
рухомого майна від 15.07.2014 не є належним
доказом того, що строк звернення до
суду повинен відраховуватися саме з
цієї дати, оскільки позивач про
існування оскаржуваних рішень і
вчинених дій був обізнаний ще з 16.09.2013
та 06.05.2014.

Вирішуючи питання щодо поважності
причин пропущення строку звернення до
суду, який встановлений статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, слід зазначити наступне.

Поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
відповідних дій та підтверджені
належними доказами.

Причини, по яким порушено десятиденний
строк звернення до суду з позовними
вимогами, позивач не вказує.

Доказів, які б підтверджували доводи
позивача та вказували на наявність
об'єктивних причин, по яким позивач не
зміг реалізувати право на звернення до
суду, не надано.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі
позовної заяви та доданих до неї
матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

З огляду на відсутність підстав для
висновку про поважність причин
пропуску строку звернення до суду,
вимоги позивача підлягають залишенню
без розгляду.

Судом встановлено, що адміністративний
позов було подано без додержання вимог
статей 99, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України та статті 28 Закону
України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче
провадження» (зі змінами та
доповненнями).

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про
залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 7 Закону України від 08.07.2011 року
№ 3674-VI «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі залишення заяви або
скарги без розгляду (крім випадків,
якщо такі заяви або скарги залишені без
розгляду у зв'язку з повторним
неприбуттям позивача або за його
клопотанням).

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву громадянина ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без розгляду.

Роз'яснити, що залишення
адміністративного позову без розгляду
з підстав пропущення строку звернення
до адміністративного суду на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
не позбавляє позивача права на
звернення до адміністративного суду з
аналогічними позовними вимогами.

Повернути громадянину ОСОБА_1 з
Державного бюджету України сплачену
суму судового збору у розмірі 78
(сімдесят вісім) гривень 00 копійок
відповідно до квитанції № НОМЕР_2 від
18.07.2014.

Копію ухвали надіслати особі, яка
подала позовну заяву разом із позовною
заявою та усіма доданими до неї
матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною третьою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті
160 цього Кодексу, або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Шевченко А.В.