Справа № 813/2270/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 р.
Справа № 4431/14/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
Коропісь Р.М. та ОСОБА_2;

від прокуратури -
Ольшанська Н.М.;

від осіб, які приєдналися до апел.
скарги - ОСОБА_2, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Бартатівської сільської ради
Городоцького району Львівської обл., до
якої приєдналися ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
24.03.2014р. про закриття провадження в
адміністративній справі за позовом
Бартатівської сільської ради
Городоцького району Львівської обл. до
Городоцької районної державної
адміністрації Львівської обл., з участю
прокуратури Львівської обл., про
визнання протиправними та скасування
державних актів на право власності на
земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 24.03.2014р.
закрито в порядку п.1 ч.1 ст.157 КАС
України провадження у
адміністративній справі за позовом
Бартатівської сільської ради
Городоцького району Львівської обл. до
Городоцької районної державної
адміністрації Львівської обл., з участю
прокуратури Львівської обл., про
визнання протиправними та скасування
державних актів на право власності на
земельну частку (пай), у зв'язку з тим, що
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства
(а.с.39-40).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її
оскаржила позивач Бартатівська
сільська рада Городоцького району
Львівської обл., яка у апеляційній
скарзі просить ухвалу суду про
закриття провадження у справі
скасувати та постановити нове рішення,
яким заявлений позов задоволити,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
закриття провадження у
адміністративній справі (а.с.45-57).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що розглядуваний спір носить
публічно-правовий характер, що
стверджується приписами ст.18 КАС
України та рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010р. Також
численними судовими рішення визнано
протиправним та скасовано рішення
Городоцької районної державної
адміністрації Львівської обл. № 600 від
15.09.2009р., на підставі яких незаконно
видані спірні державні акти на право
власності на земельну частку (пай).
Окрім цього, предметом розглядуваного
спору не є відновлення права власності
апелянта на земельні ділянки, оскільки
сільська рада не була їх власником та
не заявляла вимог про відновлення
порушеного права власності.

04.07.2014р. на адресу апеляційного суду
надійшли заяви осіб, які не брали
участі в справі, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9,
ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про приєднання до поданої апеляційної
скарги (а.с.78-145, 146-151).

Заслухавши суддю-доповідача,
представників позивача та осіб, які
приєдналися до апеляційної скарги, на
підтримання поданої скарги; думку
прокурора, який просить прийняти
законне рішення по справі; перевіривши
матеріали справи та скаргу в межах
наведених у ній доводів; колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що між
сторонами і третьою особою не існує
публічно-правового спору, оскільки має
місце спір щодо правомірності набуття
права власності на спірні ділянки та,
як наслідок, відновлення порушеного
права власності Бартатівської
сільської ради Городоцького району
Львівської обл.

Предмет спору безпосередньо пов'язаний
із реалізацією права власності на
землю, в тому числі відновлення
порушеного права. Тому в даній справі є
спір про право на земельну ділянку, а не
публічно-правовий спір щодо оскарження
акту індивідуальної дії суб'єкта
владних повноважень, оскільки позивач
фактично відстоює своє право на
власність, володіння чи розпорядження
спірною земельною ділянкою.

Отже, розглядуваний спір є спором про
право і повинен вирішуватись в порядку
цивільного судочинства, що, в свою
чергу, виключає розгляд справи в
порядку адміністративного
судочинства.

Між тим, вказаний висновок суду першої
інстанції слід вважати хибним і
неправильним, виходячи з наступного.

Із змісту заявленого позову
убачається, що позивач Бартатівська
сільська рада Городоцького району
Львівської обл. просить визнати
незаконними та скасувати державні акти
на право власності на земельну частку
(пай) громадян на території сільська
рада, видані Городоцькою районною
державною адміністрацією Львівської
обл. на підставі незаконного
розпорядження № 600 від 15.09.2009р. і
доданого до цього розпорядження
списку; зазначити у судовому рішенні
спосіб його здійснення (а.с.3-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
розпорядження Городоцької районної
державної адміністрації Львівської
обл. № 600 від 15.09.2009р. визнано
протиправним та скасовано в судовому
порядку, у зв'язку з чим видані на його
підставі державні акти на право
власності на земельну частку (пай)
також слід скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено,
що до адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. Цю норму слід розуміти в
системному зв'язку із частиною 1 тієї
самої статті, з якої випливає, що захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб
шляхом оскарження до
адміністративного суду будь-яких
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень можливий лише у
сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також
визначено, що справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Аналіз заявленого позову
свідчить, що позивач фактично оскаржує
видачу відповідачем
правовстановлюючих документів на
право власності на земельну частку
(пай), оскільки законні підстави для
видачі таких були відсутніми.

Із наявних матеріалів справи не
убачається зв'язок вказаних вимог із
наявністю спору про право власності
або користування земельною ділянкою,
оскільки спір торкається
правомірності дій місцевого органу
виконавчої влади по видачі
правовстановлюючих документів на
право власності на земельну частку
(пай), при цьому останній у
розглядуваних відносинах виступає
суб'єктом владних повноважень.

Також висновки суду про те, що
Бартатівська сільська рада
Городоцького району Львівської обл.
відстоює свої права на власність,
володіння чи розпорядження спірною
земельною ділянкою, не відповідають як
заявленим позовним вимогам, так і
дійсним обставинам справи.

При цьому, із змісту позову убачається,
що спірні ділянки перебувають у
державній власності, на них
претендують працівники та пенсіонери
ДСП «Бартатівське», а не позивач.

В обґрунтування наведеного
колегія суддів враховує й те, що
відповідно до роз'яснень, викладених в
п.12 постанови Пленуму ВАС України № 8
від 20.05.2013р. «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів», з
аналізу норм ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ст.6
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації», ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України випливає, що
управління та розпорядження державним
і комунальним майном є
організаційно-правовою діяльністю
суб'єктів владних повноважень - органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, які здійснюють її
шляхом прийняття актів з дотриманням
встановленої процедури.

Відповідно до положень ст.ст.13, 14
Конституції України, ст.ст.177, 181, 324
глави 30 Цивільного кодексу України,
ст.148 Господарського кодексу України
власниками землі є держава, Автономна
Республіка Крим та територіальні
громади. Конституційний Суд України в
Рішенні від 01.04.2010р. № 10-рп/2010 у справі
за конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, п.п.«а», «б», «в», «г» ст.12
Земельного кодексу України, п.1 ч.1 ст.17
КАС України вирішив, що органи
місцевого самоврядування у земельних
відносинах з громадянами та юридичними
особами, в тому числі щодо вирішення
питань розпорядження, передачі у
власність, у користування земельних
ділянок, а також їх вилучення,
виступають виключно як суб'єкти
владних повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності,
належать до публічно-правових спорів,
на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про
Конституційний Суд України» рішення і
висновки Конституційного Суду України
рівною мірою є обов'язковими до
виконання.

Окрім цього, згідно п.9
вищевказаної постанови Пленуму ВАС
України за змістом ст.126 Земельного
кодексу України, ст.19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» (до
внесення змін згідно із Законом
України «Про Державний земельний
кадастр») державні акти на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом, є підставою для
державної реєстрації цих прав. Ці акти
видаються спеціально уповноваженим
органом державної виконавчої влади у
галузі земельних ресурсів - Державним
агентством земельних ресурсів України.

Оскільки порядок видачі державних
актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку перебуває у сфері
публічно-правових відносин, то спори
щодо дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень з приводу їх
видачі підлягають розгляду
адміністративними судами.

Оскільки по справі фактично
оскаржується саме видача місцевим
органом виконавчої влади (який у
спірних відносинах виступає як суб'єкт
владних повноважень) на підставі
рішення відповідача, яке визнано
протиправним та скасовано в судовому
порядку, правовстановлюючих
документів на право власності на
земельну частку (пай), тому із змісту
заявленого позову та характеру спірних
правовідносин не вбачаються ознаки
спору про право, через що розглядуваний
спір належить вирішувати в порядку
адміністративного судочинства.

Також колегія суддів звертає увагу й на
те, що під час розгляду справи судом не
були з'ясовано, які саме конкретні
державні акти на право власності на
земельну частку (пай) просить позивач
визнати незаконними та скасувати;
копії останніх не долучені до
матеріалів справи.

Повноваження суду апеляційної
інстанції за наслідками апеляційного
перегляду скарги на ухвалу суду
визначені ст.199 КАС України, при цьому
цією нормою не передбачено повноважень
апеляційного суду під час розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції вирішувати заявлені
позовні вимоги по суті.

Наведені висновки відповідають
роз'ясненням, які містяться в п.25
постанови Пленуму ВАС України № 2 від
06.03.2008р. «Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ».

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена за
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, із
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання про закриття провадження в
адміністративній справі, а відтак вона
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції на
продовження розгляду в іншому складі
суду.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1
ст.199, п.п.1, 4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206,
211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Бартатівської
сільської ради Городоцького району
Львівської обл., до якої приєдналися
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7, задоволити
частково.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014р. про
закриття провадження в
адміністративній справі № 813/2270/14 -
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною і
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька