Справа № 2а-9209/11
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-9209/11
Головуючий у 1-й інстанції: Корнієнко
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Безименної Н.В.,

суддів -
Губської О.А. та Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
міської ради на постанову
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 16 листопада 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
міської ради Київської області про
перерахунок та виплату щорічної
допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся у Васильківський
міськрайонний суд Київської області з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської міської ради Київської
області, в якому просив визнати
протиправними дії відповідача та
стягнути з відповідача на користь
позивача недоплачену одноразову
щорічну допомогу до 5 травня, як
інваліду війни 1 групи, в розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком
на момент виплати, за 2007 - 2011 роки з
урахуванням виплачених сум.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 листопада 2011 року позов
задоволено частково: зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплатити позивачу недоплачену
щорічну допомогу до 5 травня як
інваліду війни 1 групи у розмірі 10
мінімальних пенсій за віком, виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком
на момент виплати 2007 -2010 роки з
урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу у
позові. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є інвалідом війни 1 групи, а
тому має право на пільги, встановлені
законодавством України для інвалідів
війни.

Статтею 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» встановлено, що
інвалідам війни 1 групи щорічно до 5
травня виплачується разова грошова
допомога у розмірі 10 мінімальних
пенсій за віком.

Даний закон не містить положень, які б
дозволяли зменшувати розміри разової
щорічної допомоги, що виплачується
щорічно до 5 травня з урахуванням
фінансових можливостей держави. Не
містять такого застереження і норми
Законів України про Державний бюджет
України на 2007 - 2011 роки.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, в
даному випадку застосуванню підлягає
саме Закон України «Про статус та
соціальний захист ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», а не
постанови Кабінету Міністрів України
№ 183 від 12 березня 2008 року та № №341 від 4
квітня 2011 року, на які посилається
відповідач.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог за 2011 рік та вважає, що
суд першої інстанції дійшов хибного
висновку про відсутність правових
підстав до їх задоволення.

При цьому, суд апеляційної інстанції
виходить за межі доводів апеляційної
скарги з врахуванням вимог ст. ст. 2, 195
КАС України, оскільки під час
апеляційного провадження встановлено
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Разом з тим, позовні вимоги за період 2007
- 2010 роки підлягають залишенню без
розгляду, враховуючи наступне.

Провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Відповідно до ст. 99 КАС України строк на
звернення до суду з адміністративним
позовом встановлено в шість місяців.

Оскільки позовні вимоги стосуються
системних періодичних виплат, право на
які у позивача виникло із
встановленням відповідного статусу, то
строк коли він мав дізнатись про
порушення своїх прав наступав з
моменту отриманням таких виплат.

Відповідно до довідки управління праці
та соціального захисту населення
Васильківської міської ради від 22.11.2011
року № 2896/02 (а.с.13) разову грошову
допомогу до п'ятого травня позивач
отримав: у 2007 році - 13.04.2007 року, у 2008 році
- 29.04.2008 року, у 2010 році - 21.04.2010 року, у 2011
році - 19.04.2011 року.

Позивач повинен був і міг (мав реальну
можливість) знати про порушення свого
права з дати опублікування Рішень КСУ
№ 6-рп/2007 від 09.07.2007 та № 10-рп/2008 від
22.05.2008. Правова необізнаність особи не
може бути визнана поважною причиною
для пропущення строку звернення до
суду, як і підставою для його
поновлення, оскільки закони і інші
нормативно-правові акти друкуються в
періодичних виданнях та є доступними
необмеженому колу осіб.

Таким чином, враховуючи звернення
позивача до суду з даним позовом лише 28
жовтня 2011 року, позовні вимоги за 2007 - 2010
роки судом першої інстанції повинні
були бути залишені без розгляду у
відповідності до приписів ст.100 КАС
України.

При цьому, колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на те, що
управління праці та соціального
захисту населення Васльківської
міської ради Київської області не є
належним відповідачем, оскільки
позивач перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України у Київській області, оскільки
грошова допомога до 5 травня
виплачується органами праці та
соціального захисту населення за
місцем проживання. До того ж, як
зазначалося вище відповідно до довідки
управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
міської ради від 22.11.2011 року № 2896/02
(а.с.13) разову грошову допомогу до
п'ятого травня позивачу було виплачено
апелянтом, при цьому, відповідачем у
відповідь на запит Київського
апеляційного адміністративного суду
зміст вказаної довідки не спростовано.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить висновку, що судом
першої інстанції рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому воно підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської міської ради -
задовольнити частково.

Постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 листопада 2011 року - скасувати та
постановити нову, якою позов ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
міської ради Київської області про
перерахунок та виплату щорічної
допомоги - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
міської ради Київської області щодо
виплати ОСОБА_2 щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірі,
меншому, ніж встановлено статтею 13
Закону України «Про статус ветерана
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської міської ради Київської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік
в розмірі десяти мінімальних пенсій за
віком згідно вимог ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням фактично виплаченої суми.

Позовні вимоги за 2007 - 2010 рік залишити
без розгляду.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:

Головуючий суддя

Безименна Н.В.

Судді:

Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.