Справа № 2а-9813/10/1070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/24337/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко
Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12.01.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.04.2011

у справі № 2а-9813/10/1070

за позовом Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІРФ-Україна»

про застосування адміністративного
арешту активів у вигляді зупинення
операцій по рахунках платника
податків, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Києво-Святошинському районі Київської
області звернулася до суду з позовом
про застосування до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ІРФ-Україна» адміністративного
арешту активів у вигляді зупинення
операцій на рахунках: № у
Відкритому акціонерному товаристві
«Український професійний банк», №
77 в Публічному акціонерному
товаристві «ДБ Сбербанку Росії», №
582 в Публічному акціонерному
товаристві «Банк «Таврика», № 3720
в Публічному акціонерному товаристві
«Державний експортно-імпортний банк
України».

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 12.01.2011,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.04.2011, в задоволенні позову
відмовлено.

Державна податкова інспекція у
Києво-Святошинському районі Київської
області подала касаційну скаргу, в якій
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Посилається на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права: п.п. 9.1.1, абз. «г»
п.п. 9.1.2 п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ, ст.ст. 60, 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Підпунктом 9.1.1. ст. 9 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі - Закон № 2181-ІІІ),
що діяв на час виникнення спірних
відносин, передбачено, що
адміністративний арешт активів
платника податків є виключним способом
забезпечення можливості погашення
його податкового боргу.

Тобто, застосування адміністративного
арешту активів платника податків
можливе лише за умови наявності у
платника податку податкового боргу,
доведення з існування якого
покладається на податковий орган, який
просить застосувати такий арешт, а
також за наявності будь-якої з
обставин, визначених у абзацах «а» - «е»
п.п. 9.1.1. ст. 9 Закону № 2181-ІІІ.

Позивачем не наведено доводів та
доказів наявності у відповідача на час
видання наказу про призначення
перевірки податкового боргу.

Необхідність застосування арешту у
вигляді зупинення операцій на рахунку
відповідача податкова інспекція
обґрунтувала наявністю обставин,
передбачених абз. «г» п.п. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ. Фактично
податковий орган застосував до
відповідача адміністративний арешт
активів через недопуск відповідачем
його до перевірки.

Згідно із п.п. «г» п.п. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 арешт
активів може бути застосовано, якщо
платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, посадові особи податкового
органу намагалися провести виїзну
планову перевірку відповідача на
підставі п.п. 1, 3, 5 ч. 6 ст. 11-1 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» від 04.12.1990 № 509-ХІІ у
відповідності до наказу від 17.11.2010 № 726
та направлення від 17.11.2010 № 816, проте
згідно з актом від 18.11.2010 № 240/23-1/336107259
працівниками підприємства було
відмовлено в допуску представників
податкового органу до здійснення такої
перевірки з причин ненадання
службового посвідчення.

Закон України «Про основні засади
державного нагляду

(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі -
Закон № 877-V) визначає правові та
організаційні засади, основні принципи
і порядок здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

У відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону №
877суб'єкт господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) має право перевіряти
наявність у посадових осіб органу
державного нагляду (контролю)
службового посвідчення і одержувати
копії посвідчення (направлення) на
проведення планового або
позапланового заходу, а також не
допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення державного нагляду
(контролю), якщо посадова особа органу
державного нагляду (контролю) не надала
копії документів, передбачених цим
Законом, або якщо надані документи не
відповідають вимогам цього Закону.

Таким чином, законодавством
передбачене право суб'єкта
господарювання під час здійснення
податковим органом перевірки - заходу
державного контролю (нагляду)
перевіряти наявність у посадових осіб
службового посвідчення та не допускати
їх до проведення перевірки у разі
ненадання вказаного документу.

Отже, Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІРФ-Україна» на
законних підставах не допустило
посадових осіб ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області до проведення перевірки з
огляду на відмову у наданні службового
посвідчення податковим
ревізором-інспектором Пустинським І.І.,
що підтверджується відповідним
записом від 18.10.2010 в журналі реєстрації
перевірок.

З огляду на викладене, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про
необхідність залишення касаційної
скарги без задоволення, а оскаржувані
судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
12.01.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.04.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун