Справа № 816/2411/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/2411/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака
С.В.,

представника позивача - Данілової Н.Н.,

представника відповідача - Штанько М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" до Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про скасування
рішення,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2014 року Полтавське обласне
комунальне виробниче підприємство
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" звернулося до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Полтавського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення
від 16 червня 2014 року №152.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач порушив права
та інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин через
безпідставне нарахування пені за
несвоєчасне повернення страхових
коштів.

Підставою прийняття оспорюваного у
справі рішення став Акт перевірки від 06
червня 2014 року, складений за наслідками
проведеної Полтавським обласним
відділенням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності перевірки правильності
нарахування та використання коштів. За
результатами перевірки, відповідачем
прийнято оскаржуване рішення.

Позивач не погоджується з висновками
Фонду викладеними в Акті перевірки,
оскільки, заборгованості чи недоплати
ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" перед
Полтавським обласним відділенням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності не
було, а тому, зазначає, що підстави для
нарахування пені були відсутні.
Позивач самостійно виявив помилку
медичного закладу під час заповнення
листка непрацездатності застрахованої
особи, а саме встановлення причин
захворювання та вжив невідкладних
заходів щодо виправлення помилки, у
тому числі негайно повернув суму
допомоги по тимчасовій втраті
працездатності на транзитний рахунок
Полтавського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

З огляду на викладене, позивач вважає,
що оскаржуване -рішення, прийняте на
підставі Акту перевірки від 06 червня 2014
року, підлягає скасуванню, як таке, що
не відповідає чинному законодавству,
оскільки прийняте на підставі хибних
висновків, до яких прийшов відповідач у
ході проведення перевірки.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив скасувати спірне рішення.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях
відповідач зазначав, що під час
повернення позивачем 31 березня 2014 року
страхових коштів у сумі 12412,89 грн, як
помилково використаних, всупереч
вимогам пункту 7.5 Порядку формування та
подання страхувальниками звітності по
коштах загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням не було
донараховано та сплачено пеню
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".
Приймаючи оскаржуване рішення від 16
червня 2014 року №152, відповідач виходив
з того, що неправильне нарахування
витрат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, мало місце,
визнане та самостійно усунуте
позивачем. Але відповідно до п. 7.5
Порядку № 4 обов'язок донарахувати і
сплатити пеню при самостійному
виявлення помилки, що обумовлює
необхідність сплати заборгованості
страхувальника перед Фондом, є
беззаперечним, незважаючи на причини
цієї помилки.

Таким чином, відповідач вважає, що
приймаючи рішення від 16 червня 2014 року
№152, діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України, обґрунтовано, неупереджено,
добросовісно і розсудливо, з
урахуванням права на участь у процесі
прийняття рішення, своєчасно та
протягом розумного строку.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18 січня 2001 року №2240-ІІІ Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі - Фонд) є
органом, який здійснює керівництво та
управління загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, провадить
акумуляцію страхових внесків та інших
коштів, призначених для фінансування
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, види яких
передбачені статтею 34 цього Закону, та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.

Згідно статті 28 наведеного вище Закону
Фонд, як страховик, має право:

- проводити перевірку
правильності використання страхових
коштів на підприємствах, в установах і
організаціях незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання, у фізичних осіб, які
використовують працю найманих
працівників;

- накладати фінансові санкції та
адміністративні штрафи, передбачені
цим Законом та іншими актами
законодавства;

та зобов'язаний:

- здійснювати контроль за
дотриманням порядку використання
страхувальником страхових коштів.

Порядок проведення перевірок
страхувальників по коштах Фонду
встановлено Інструкцією про порядок
проведення перевірок страхувальників
по коштах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, прийняття рішень за їх
результатами та процедуру оскарження,
затвердженою постановою правління
Фонду від 22 грудня 2010 року №29,
зареєстрованою в Мін'юсті 25 березня 2011
року за №393/19131 /далі - Інструкція №29/.

Судом встановлено, що Полтавським
обласним відділенням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності відповідно до
вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" та
Інструкції №29, згідно наказу від 16
травня 2014 року №85 /а.с. 73-74/ та за
направленням від 30 травня 2014 року №285
/а.с. 75/ було проведено планову
перевірку по коштах Фонду за період з 01
липня 2013 року по 31 березня 2014 року у
Полтавському обласному комунальному
виробничому підприємстві теплового
господарства "Полтаватеплоенерго".

Правомірність порядку та підстав
проведення перевірки позивачем не
оспорюється.

За результатами перевірки складено Акт
від 06 червня 2014 року /а.с. 12-22/, у якому,
зокрема, встановлено порушення
Позивачем пункту 7.5 Порядку формування
та подання страхувальниками звітності
по коштах загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, затвердженого
постановою правління Фонду від 18 січня
2011 року №4 та зареєстрованого у
Мін'юсті 24 березня 2011 року за №392/19130
/далі - Порядок №4/.

Так, 31 березня 2014 року до органу Фонду,
який здійснив фінансування, були
повернуті у зв'язку із самостійним
виявленням помилки кошти у сумі 12412,89
грн, як помилково використані на
надання ОСОБА_3 допомоги по тимчасовій
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, пов'язаної з
нещасним випадком на виробництві.

Однак, під час повернення позивачем 31
березня 2014 року страхових коштів у сумі
12412,89 грн, як помилково використаних,
всупереч вимогам пункту 7.5 Порядку №4
не було донараховано та не було
сплачено пеню відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням".

Акт перевірки від 06 червня 2014 року, яким
зафіксовані порушення пункту 7.5
Порядку №4, був підписаний позивачем із
запереченнями.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №29
за матеріалами Акта перевірки та
результатами розгляду заперечень
страхувальника (за їх наявності)
керівник органу Фонду або його
заступник приймає рішення про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій до
страхувальника відповідно до статей 21,
22, 28, 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням", яке
надсилається страхувальнику разом з
листом про результати розгляду
заперечень (за їх наявності) протягом 20
календарних днів з дня підписання акта
перевірки.

За матеріалами Акта планової перевірки
та результатами розгляду заперечень
позивача, викладеними в листі від 17
червня 2014 року №01-07/1339 /а.с. 19-22/
заступником директора виконавчої
дирекції Відповідача, керуючись
частиною першою статті 21, пунктом 6
частини першої статті 28, статтею 30
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
прийнято рішення від 16 червня 2014 року
№152, яким до позивача застосовано
фінансові санкції у вигляді пені за
несвоєчасне повернення страхових
коштів у сумі 1595,67 грн /а.с. 11/.

Позивач не погодився із зазначеним
рішенням та оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню
від 16 червня 2014 року №152, суд виходить з
наступного.

Згідно частини другої статті 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" Фондом
виплачується починаючи з шостого дня
непрацездатності допомога по
тимчасовій непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві та
професійним захворюванням.

Судом встановлено, що допомога по
тимчасовій непрацездатності ОСОБА_3 на
загальну суму 12412,89 грн за період
тимчасової непрацездатності з 31 липня
2013 року по 29 жовтня 2013 року надавалася
за рахунок коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності. Зокрема, позивачем
після отримання фінансування від
робочого органу Фонду було виплачено
застрахованій особі:

- 10 жовтня 2013 року у сумі 1220,94 грн на
підставі листка непрацездатності №028993
/а.с. 25/;

- 04 листопада 2013 року у сумі 4273,29
грн на підставі листка
непрацездатності №769301 /а.с. 26/;

- 11 грудня 2013 року у сумі 4069,80 грн
на підставі листка непрацездатності
№769384 /а.с. 27/;

- 12 грудня 2013 року у сумі 2848,86 грн на
підставі листка непрацездатності №997972
/а.с. 28/.

У подальшому, позивачем встановлено, що
страховий випадок ОСОБА_3 є наслідком
нещасного випадку на виробництві, у
лікарняних листках замінено причину
непрацездатності із "загального
захворювання" на "нещасний випадок на
виробництві та його наслідки", про що
видано дублікати лікарняних листків
/а.с. 36-39/.

Позивачем самостійно до початку
перевірки органом Фонду були виявлені
помилки, які стосувалися правильності
нарахування витрат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
щодо використання коштів Фонду.

31 березня 2014 року до органу Фонду, який
здійснив фінансування, були повернуті
у зв'язку із самостійним виявленням
помилки кошти у сумі 12412,89 грн, як
помилково використані на надання
ОСОБА_3 допомоги по тимчасовій
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, пов'язаної з
нещасним випадком на виробництві, що
підтверджується представниками
сторін.

Відповідно до вимог пункту 7.3 - 7.5
Порядку №4 позивач листом від 01 квітня
2014 року №100 /а.с. 78/ письмово повідомив
про факти та зміст самостійно
виявлених помилок під час нарахування
витрат з надання матеріального
забезпечення найманому працівнику
ОСОБА_3

Згідно пункту 7.5 Порядку №4
страхувальник при виявленні помилки,
що обумовлює необхідність сплати
заборгованості страхувальника перед
Фондом, повинен донарахувати та
сплатити суму пені, розраховану на суму
недоплати. Пеня обчислюється
відповідно до Закону.

Частиною першою статті 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" передбачено,
що у разі якщо сума отриманих
страхувальником від Фонду страхових
коштів для надання матеріального
забезпечення найманим працівникам
перевищує фактичні витрати на надання
матеріального забезпечення,
невикористані страхові кошти
повертаються до робочого органу Фонду,
що здійснив фінансування, протягом
трьох робочих днів.

Відповідно до частини другої статті 30
зазначеного Закону за несвоєчасне або
не в повному обсязі повернення
страхових коштів відповідно до частини
першої статті 21 цього Закону
страхувальник несе відповідальність
відповідно до закону.

Зокрема, абзацом 2 частини першої
статті 30 цього ж Закону встановлено, що
на суми несвоєчасно повернутих або
повернутих не в повному обсязі
страхових коштів і штрафних санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Позивачем самостійно до початку
перевірки органом Фонду були виявлені
помилки, які стосувалися правильності
нарахування витрат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
щодо використання коштів Фонду.

Позивачем визнано шляхом самостійного
повернення страхових коштів, що
допомога по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_3 за страховим
випадком, який настав 31 липня 2013 року і
тривав до встановлення органами
медико-соціальної експертної комісії
інвалідності, повинна була надаватися
за рахунок коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України згідно із Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від
23 вересня 1999 року №1105-XIV.

Під час повернення Позивачем 31 березня
2014 року страхових коштів у сумі 12412,89
грн, як помилково використаних,
всупереч вимогам пункту 7.5 Порядку №4
не було донараховано та не було
сплачено пеню відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням".

Відповідно до пункту 7.7. Порядку №4 у
випадку самостійного повідомлення
страхувальником органу Фонду про факт
виявлення помилки та перерахування
сум, нарахованих ним, у разі недоплати
страхових внесків за період до 01 січня
2011 року та пені, зайво нарахованих
витрат у повному обсязі до початку
перевірки органом Фонду до
страхувальника не застосовуються
штрафи.

Пеня, передбачена статтею 30 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", не є штрафом і
належить до іншого виду фінансових
санкцій.

Приймаючи оскаржуване рішення від 16
червня 2014 року №152, відповідач виходив
з того, що неправильне нарахування
витрат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, мало місце,
визнане та самостійно усунуте
Позивачем.

Разом з тим, із пояснень представника
позивача у судовому засіданні
встановлено, що про виявлення помилки у
лікарняних листках ОСОБА_3 (причина
захворювання) та, відповідно,
надлишкове отримання коштів у сумі
12412,89 грн позивачу стало відомо 16 грудня
2013 року.

З огляду на те, що надлишкове отримання
коштів сталося у зв'язку із невірним
зазначенням причини непрацездатності
у лікарняних листках, тобто, не з вини
позивача, без протиправного умислу,
однак, враховуючи, що позивачем
повернення коштів відбулося лише 31
березня 2014 року (через 105 днів з дати,
коли ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго"
дізналося про неправомірне отримання
коштів) суд вважає, що пеню за
несвоєчасне повернення коштів
необхідно нараховувати з 17 грудня 2013
року (наступного дня за днем, коли
позивачу стало відомо про невірну
причину непрацездатності ОСОБА_3) по 31
березня 2014 року (день повернення
позивачем коштів).

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідачем правомірно
нараховано пеню лише у частині суми
1303,35 грн (105 календарних днів х 12412,89 грн
х 0,1%).

Враховуючи зменшення пені, самостійно
нарахованої страхувальником, на 1,07
грн, а також нарахування ненарахованої
пені на 0,36 грн щодо інших випадків
самостійного усунення помилок,
допущених протягом перевіряємого
періоду, загальний розмір пені складає
1302,64 грн (1303,35 грн + ,036 грн - 1,07 грн) /а.с. 88/.

Таким чином, нарахування пені у сумі
293,03 грн (1595,67 грн - 1302,64 грн) суд вважає
неправомірним, та спірне рішення
підлягає частковому скасуванню на
зазначену суму.

При цьому, суд вважає необґрунтованими
доводи представника позивача, що
помилка сталася не з вини ПОКВПТГ
"Полтаватеплоенерго", оскільки в силу
вимог пункту 7.5 Порядку №4 обов'язок
донарахувати і сплатити пеню при
самостійному виявлення помилки, що
обумовлює необхідність сплати
заборгованості страхувальника перед
Фондом, є беззаперечним, незважаючи на
причини цієї помилки.

Залучені позивачем до матеріалів
справи на підтвердження своєї правової
позиції копії судових рішень свідчать
про інший предмет спору, а саме,
оскарження рішення про повернення
коштів Фонду та застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності у зв'язку із тим, що
страхувальником не визнавався факт
порушення і заперечувалася
правомірність накладення штрафу, а не
пені.

Разом з тим, рішенням від 16 червня 2014
року №152 на позивча не покладався
обов'язок повернути неправомірно
витрачені кошти і сплатити штраф за
порушення, які фактично визнані й
усунуті позивачем до початку
перевірки органом Фонду. З огляду на
викладене, судові рішення, копії яких
залучені до позову, не стосуються
подібних правовідносин.

З огляду на викладене, висновок
відповідача про нарахування пені за
несвоєчасне повернення коштів Фонду
підтверджено лише за період з 17 грудня
2013 року по 31 березня 2014 року.

Враховуючи зміст позовних вимог та
заперечень сторін, у ході судового
розгляду справи було з'ясовано
обставини щодо правомірності
нарахування пені за несвоєчасне
повернення коштів Фонду.

За викладених обставин, позовні
вимоги є частково обґрунтованими та
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини
третьої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" до Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про скасування
рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Полтавського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 16 червня 2014 року №152
у частині застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне повернення
страхових коштів у розмірі 293,03 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 28
липня 2014 року.

Суддя
Л.М. Петрова