Справа № 820/1953/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 р. Справа № 820/1953/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Мінаєвої
О.М.

Шевцової
Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
Комунального підприємства "Харківське
ремонтно-будівельне підприємство" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р.
по справі № 820/1953/14

за позовом Комунального
підприємства "Харківське
ремонтно-будівельне підприємство"

до Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Харківське
ремонтно-будівельне підприємство"
(далі - позивач), звернулося до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області (далі
- відповідач), в якому просило суд:

- визнати неправомірним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 21.01.2014 року.

В обґрунтування адміністративного
позову позивач зазначив, що податкове
повідомлення-рішення № від 21.01.2014
року не відповідає дійсним обставинам
справи та прийняте з порушенням
податкового законодавства.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 30.05.2014 року
адміністративний позов Комунального
підприємства "Харківське
ремонтно-будівельне підприємство" до
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
задоволено частково.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 21.01.2014
року Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області в
частині збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 72186,82
грн., з яких за основним платежем 48124,55
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 24062,27 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права, а саме вимог ст. 159 КАС України,
просив оскаржувану постанову
скасувати в частині задоволення
позовних вимог та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Відповідач вважає, що позивачем не
підтверджено суму податкового кредиту,
сформованого за результатами
господарських відносин з ТОВ
"Будконструкція-2012" за період з 01.02.2013
року по 28.02.2013 року у зв'язку з наявністю
акту ДПІ у Московському районі №
746/26-55-22-07/38239950 від 09.08.2013 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки контрагента позивача, як на
підставу висновків про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства при формуванні
податкового кредиту та за
результатами господарських відносин з
ТОВ "БК "Дуоліт".

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, а саме вимог п. п. 198.3, 198.6, ст. 198
Податкового кодексу України, просив
оскаржувану постанову скасувати в
частині відмови в задоволенні
адміністративного позову про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.01.2013 року за
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у загальному розмірі 176
606, 18 грн., з яких за основним платежем 117
737, 50 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 58 868, 70 грн. та прийняти в цій
частині нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги позивача
до ДПІ у Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу відповідача, в якому
посилаючись на законність та
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, просить суд апеляційної
інстанції залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог - без змін.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи вважає, що апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Комунальне підприємство "Харківське
ремонтно-будівельне підприємство"
пройшло передбачену чинним
законодавством процедуру державної
реєстрації, набуло правового статусу
суб'єкта господарювання - юридичної
особи, включений до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України, та перебуває на
обліку як платник податків, зборів
(обов'язкових платежів) в Державній
податковій інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

На підставі направлення № 663 від 23.12.2013
року виданого Державною податковою
інспекцєю у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
згідно пп. 78.1.1., п. 78.1., ст. 78 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI,
наказу ДПІ у Московському районі м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби "Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки " № 632, від 20.12.2013 року
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка КП "Харківське
ремонтно - будівельне підприємство" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства в
частині взаємовідносин з ТОВ
"Будконструкція-2012" (податковий номер
38239950), та ТОВ "БК "Дуоліт" (податковий
номер 38280107) за період з 01.02.2013 року по
28.02.2013 року.

За результатами проведеної перевірки
складений Акт № 1253/20-34-22-01-05/37763844 від
27.12.2013 року.

Згідно висновків, викладених в акті
перевірки встановлені порушення пп.
198.3 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, занижено податок на додану
вартість у сумі 165862,00 грн.

На підставі висновків акту №
1253/20-34-22-01-05/37763844 від 27.12.2013 року ДПІ у
Московському районі м. Хароква
Головного управління Міндоходів у
Харківській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 21.01.2014 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем з податку на додану вартість
із вироблених в Україні товарів у
загальному розмірі 248793 грн.: за
основним платежем 165862 грн. та 82931 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Задовольняючи позовні вимоги в
частині збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 72186,82
грн., з яких за основним платежем 48124,55
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 24062,27 грн., суд першої
інстанції виходив з неправомірності
прийнятого відповідачем податкового
повідомлення-рішення щодо
донарахування позивачу податкового
зобов'язання та штрафних санкцій з
податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що
висновки про заниження Комунальним
підприємством "Харківське
ремонтно-будівельне підприємство" сум
податку на додану вартість ґрунтуються
на доводах відповідача про
безпідставне завищення податкового
кредиту за період з 01.02.2013 року по 28.02.2013
року на загальну суму 248793,00 грн. грн.
грн. в результаті
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ
"Будконструкція-2012" та ТОВ "БК "Дуоліт" .

Колегія суддів зазначає, що наслідки в
податковому обліку платника податків
створюють лише реально вчинені
господарські операції, тобто такі, що
пов'язані з рухом активів, зміною
зобов'язань чи власного капіталу
платника, та відповідають змісту,
укладених платником податку договорів.

Таким чином, в даному випадку
дослідженню підлягає реальність
господарських операцій, що є
визначальною для визначення
податкових зобов'язань та виникнення
права на податковий кредит;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

За приписами п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом п. 201.7 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
податкового кредиту з ПДВ настають
лише у разі реального (фактичного)
вчинення господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг), що
пов'язані з рухом активів, зміною
зобов'язань чи власного капіталу
платника, та відповідають економічному
змісту, відображеному в укладених
платником податку договорах, а не лише
оформлення відповідних документів або
рух грошових коштів на рахунках
платників податку.

При цьому, для формування податкового
кредиту мають значення податкові
накладні та інші первинні документи,
які, виходячи з наведеного, видаються
на підтвердження реально вчиненої
операції. Однак, наявність податкових
накладних є необхідною, але не
безумовною підставою для отримання
платником податку права на податковий
кредит з податку на додану вартість.

Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
визначено правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні.

Так, ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
цей Закон поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності, які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Згідно положень ч. 1 ст. 9 вказаного
закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Отже, право на віднесення сум податку
до податкового кредиту виникає у разі
реального здійснення операцій,
підтверджених первинними документами,
складеними відповідно до вимог чинного
законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 72186,82 грн., з яких за
основним платежем 48124,55 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 24062,27
грн., суд першої інстанції виходив з
неправомірності прийнятого
відповідачем податкового
повідомлення-рішення щодо
донарахування позивачу податкового
зобов'язання та штрафних санкцій з
податку на додану вартість в
результаті фінансово-господарських
взаємовідносин позивача з ТОВ
"Будконструкція-2012".

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
між позивачем та ТОВ
"Будконструкція-2012" укладені договори
субпідряду: № ТР1-1с; № ТР1-2с від 01.02.2013
року; № ТРЗ-2с від 01.02.2013 року; № ТР4-ІС
від 01.02.2013 року; №ТР4-2с від 09.02.2013 року;
ТР6-іс від 09.02.2013 року; № 30/01/13-08с від
30.01.2013 року; № тр2-1с від 01.02.2013 року;
№30/01/13-07с від 30.01.2013 року; № 30/01/13-06с від
30.01.2013 року; № 30/01/13-03с від 30.01.2013 року; №
28/01/13-05с від 28.01.2013 року; № 28/01/13-04с від
28.01.2013 року; № 28/01/13-03с від 28.01.2013 року; №
25/01/13-02с від 25.01.2013 року; № 30/01/13-05с від
30.01.2013 року; № 30/01'13-04с від 30.01.2013 року; №
15/01/13-02с від 15.01.2013 року; № 28/01/13-02с від
28.01.2013 року; № 29/01/13- 02с від 29.01.2013 року.

Згідно зазначених договорів
контрагентом були проведені
господарські операції з поточного
ремонту житлових будинків.

Позивачем для підтвердження
реальності здійсненого правочинів
надані до матеріалів справи
кошторисна документація (локальні
кошториси, договірні ціни, відомості
ресурсів); довідки про вартість
виконаних робіт (кб-3); акти прийомки
виконаних робіт (кб-2в), податкові
накладні: № 697 від 28.02.2013 на суму 14192,4
грн., в т.ч. ПДВ 2365,4 грн; № 698 від 28.02.2013 на
суму 35136,0 грн., в т.ч. ПДВ 5856,0 грн.; № 696
від 28.02.2013 року на суму 4233,6 грн., в т.ч.
ПДВ 705,6 грн.; № 695 від 28.02.2013 на суму 15158,4
грн., в т.ч. ПДВ 2526,4 грн.; № 699 від 28.02.2013 на
суму 34784,4 грн., в т.ч. ПДВ 5797,4 грн.; № 700
від 28.02.2013 на суму 27554,4 грн., в т.ч. ПДВ 4592,4
грн.; № 701 від 28.02.2013 року на суму 3176,22
грн., в т.ч. ПДВ 529,37 грн.; № 694 від 28.02.2013
року на суму 5076,0 грн., в т.ч. ПДВ 846,0 грн.;
№ 702 від 28.02.2013 на суму 3176,22 грн., в т.ч.
ПДВ 529,37 грн.; № 703 від 28.02.2013 року на суму
3176,22 грн., в т.ч. ПДВ 529,37 грн.; № 705 від
28.02.2013 на суму 15589,56 грн., в т.ч. ПДВ 2598,26
грн.; № 706 від 28.02.2013 року на суму 15055,74
грн., в т.ч. ПДВ 2509,29 грн.; №707 від 28.02.2013 на
суму 14526,01 грн., в т.ч. ПДВ 2421,0 грн.; № 708
від 28.02.2013 на суму 15924,23 грн., в т.ч. ПДВ
2654,04 грн.; № 709 від 28.02.2013 на суму 3176,22
грн., в т.ч. ПДВ 529.37 грн.; № 710 від 28.02.2013 на
суму 4118,02 грн., в т.ч. ПДВ 686,34 грн.; № 711
від 28.02.2013 на суму 27499,93 грн., в т.ч. ПДВ
4583,32 грн.; № 712 від 28.02.2013 на суму 16509,54
грн., в т.ч. ПДВ 2751,59 грн.; № 713 від 28.02.2013
на суму 13624,8 грн., в т.ч. ПДВ 2270,8 грн..

Отримані від виконавця роботи (послуги)
були обліковані (оприбутковані)
позивачем за даними рахунку 63.

Зобов'язання позивача з оплати
придбаних робіт за договорами було
виконано шляхом перерахування на
користь контрагента безготівкових
грошових коштів (за відрахуванням
генпідрядної винагороди), що
підтверджено платіжними дорученнями №
925 від 21.05.2013 року; № 12044 від 11.07.2013 року;
№ 568 от 15.04.2013 року; № 1 від 11.07.2013 року; №
12044 от 11.07.2013 року; №567 від 15.04.2013 року; №
566 від 15.04.2013 року; № 232 від 05.03.2013 року; №
12044 від 11.07.2013 року.

В подальшому зазначені роботи були
використані позивачем при організації
власної господарської діяльності, а
саме: реалізовані на адресу КП
"Жилкомсервіс" в рамках договорів, які
попередньо були укладені між позивачем
(як виконавцем, генпідрядником) з КСП
"Інженерні мережі" (як Замовником): №
тр-1-1 від 01.02.2013 року; №тр-1-2 від 01.02.2013
року; № тр-3-2 від 01.02.2013 року; №тр-4-1 від
01.02.2013 року; №тр-4-2 від 09.02.2013 року;
№тр-6-1 від 09.02.2013 року; №30/01/13-08 від 30.01.2013
року; №тр2-1 від 01.02.2013 року; №30/01/13-07 від
30.01.2013 року; №30/01/13-06 від 30.01.2013 року;
№30/01/13-03 від 30.01.2013 року; №28/01/13-05 від
28.01.2013 року; №28/01/13-04 від 28.01.2013 року;
№28/01/13-03 від 28.01.2013 року; №25/01/13-02 від
25.01.2013 року; №30/01/13-05 від 30.01.2013 року;
№30/01/13-04 від 30.01.2013 року; №15/01/13-02 від
15.01.2013 року; №28/01/13-02 від 28.01.2013 року;
№29/01/13-02 від 29.01.2013 року.

Згідно зазначених договорів позивачем
були проведені господарські операції з
поточного ремонту житлових
будинків.

Позивачем були складені відповідні
податкові накладні. На підставі яких
позивач у своєму податковому обліку
сформував податкові зобов'язання з ПДВ.

Крім того, 15.02.2013 року між Позивачем та
ТОВ "Будконструкція-2012" був
укладений письмовий договір
субпідряду № 21с. предметом якого є
прочистка та перевірка вентиляційних
каналів НПУ ім. Сковороди.

Згідно договору контрагентом були
проведені прочистка та перевірка
вентиляційних каналів. До матеріалів
справи надані: договір, локальні
кошториси, договірні ціни, відомості
ресурсів); довідки про вартість
виконаних робіт (кб-3); акт прийомки
виконаних робіт (кб-2в). Крім того в ході
виконання даного правочину виконавцем
були надані податкові накладні: №714 від
28.02.2013 на суму 10990,8 грн., в т.ч. ПДВ 1831,8
грн., Також під час виконання вказаного
договору Позивач, виконував функції
генерального підрядника (організація
виконання робіт, складання
проектно-кошторисної документації та
ін.) перед субпідрядником, за що
договором № 21с була передбачена
винагорода в сумі 4 % від суми робіт
(послуг). За фактом виконання
генпідрядник послуг Позивачем були
складені та підписані з виконавцем
двосторонні акти прийому-передачі
генпідрядник послуг, а також
виставлені податкові накладні на
відповідні суми.

Отримані від виконавця роботи (послуги)
були обліковані (оприбутковані)
Позивачем за даними рахунку 63.

В подальшому вказані роботи були
використані Позивачем при організації
власної господарської діяльності, а
саме: реалізовані на адресу НПУ ім..
Сковороди_в рамках договору №21 від
15.02.2013 року, який був попередньо
укладений між позивачем (як виконавцем.
генпідрядником) з НПУ ім.. Сковороди (як
Замовником). Предметом договору є
прочистка та перевірка вентиляційних
каналів НПУ ім.. Сковороди м. Харкова. На
виконання цих договорів складалася
кошторисна документація (локальні
кошториси, договірні ціни, відомості
ресурсів); довідки про вартість
виконаних робіт (кб-3); акти прийомки
виконаних робіт (кб-2в). Крім того в ході
виконання даного правочину позичачем
були складені відповідні податкові
накладні. На підставі яких позивач у
своєму податковому обліку сформував
податкові зобов'язання з ПДВ.

Таким чином в ході виконання даного
правочину позивачем отриманий
позитивний фінансовий результат в
розмірі 439,63 грн.

04.02.2013 року між Позивачем (в якості
покупця) та ТОВ "Будконструкція-2012" (в
якості продавця) було здійснено
поставку будматеріалів на суму 4770,12
грн. (в т.ч. ПДВ 795,02 грн) за накладною № 296
від 04.02.2013 року

Отримані від виконавця матеріали були
обліковані (оприбутковані) Позивачем
за даними рахунку 20 (склад).

В подальшому виконані роботи матеріали
використані Позивачем при організації
власної господарської діяльності, а
саме: використані під час виконання
поточного ремонту об'єктів в лютому 2013
року

Отже, з наданих позивачем первинних та
інших документів вбачається, що
діяльність позивача відповідає умовам
спірних договорів по взаімовідносинам
з ТОВ "Будконструкція-2012" та видам
господарської діяльності, свідчить про
наявність господарської мети при
здійсненні господарських операцій з
метою отримання прибутку.

Наявні в матеріалах справи податкові
накладні відповідають вимогам ст.201
Податкового кодексу України, тобто
підстав вважати зазначені податкові
документи недійсним, відсутні.

Первинні документи, якими були
оформлені вищевказані господарські
операції містять всі необхідні
реквізити, передбачені законодавством
для надання їм юридичної доказовості.

Факт реєстрації контрагента позивача
ТОВ "Будконструкція-2012" платником
податку на додану вартість, а також той
факт, що зазначене підприємство на
момент складання на адресу позивача
податкових накладних було
зареєстровано органом державної
податкової служби у встановленому
законодавством порядку в якості
платника податку на додану вартість, в
акті перевірки, та матеріалами справи
не спростовується.

Посилання відповідача на акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Будконструкція-2012", як на
підставу висновків про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства при формуванні
податкового кредиту, колегія суддів
відхиляє та вважає необґрунтованим, з
огляду на таке.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. Тому, якщо
контрагент позивача не виконав свого
зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету,
настає відповідальність та відповідні
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою вважати неправомірним
формування податкового кредиту
позивачем, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо його
формування та має документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Отже, сама по собі несплата податку
контрагентом позивача (у тому числі в
разі ухилення від сплати) при
фактичному здійсненні господарської
операції не впливає на податковий
кредит позивача.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що право позивача на
отримання податкового кредиту
підтверджене належними доказами, а
тому висновок відповідача про
порушення вимог пп. 198.3 п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України внаслідок
завищення податкового кредиту на суму
48124,55 грн., не відповідає дійсним
обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів вважає,
що відповідачем не доведено
правомірність податкового
повідомлення-рішення № від 21.01.2014
року в частині збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у загальному розмірі
72186,82 грн., з яких за основним платежем
48124,55 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 24062,27 грн.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.01.2013 року за
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у загальному розмірі 176
606, 18 грн., з яких за основним платежем 117
737, 50 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 58 868, 70 грн., суд першої
інстанції виходив з правомірності
прийнятого відповідачем податкового
повідомлення-рішення щодо
донарахування позивачу податкового
зобов'язання та штрафних санкцій з
податку на додану вартість.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
висновки про заниження Комунальним
підприємством "Харківське
ремонтно-будівельне підприємство" сум
податку на додану вартість ґрунтуються
на доводах відповідача про
безпідставне завищення податкового
кредиту за період з 01.02.2013 року по 28.02.2013
року на суму 117737,50 грн.. в результаті
фінансово-господарських
взаємовідносин та ТОВ "БК "Дуоліт".

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у перевіряємий період мав
наступні види діяльності за КВЕД -
відповідно до довідки з єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (ЄДРПОУ): - АА №
740588: 41.20 Будівництво житлових і
нежитлових будівль; 46.19 - діяльність
посередників у торгівлі товарів
широкого асортименту; 46.90 -
неспеціалізована оптова торгівля; 70.22 -
консультування з питань комерційної
діяльності й керування; 73.20 дослідження
кон'юнктури ринку та виявлення
громадської думки; 82.99 - надання інших
допоміжних комерційних послуг.

08.01.2013 року між позивачем та
Департаментом житлового господарства
Харківської міської ради укладено
договір № 2 про закупівлю послуг за
державні кошти (т. 1 а.с. 128), відповідно
до якого позивач зобов'язується у 2013
році надати Замовнику послуги в
рослинництві (знос сухих та аварійних
дерев) за лотом № 1, зазначені в
документації конкурсних торгів, а
замовник - прийняти та оплатити
зазначені роботи, кількість послуг 11110
м.3, ціна договору становить 7999200 грн.,
термін надання послуг січень - грудень
2013 рік.

Відповідно до пп. 6.3.4.2 п. 6.3 зазначеного
договору виконавець зобов'язаний
надати замовнику акти приймання
виконаних робіт за типовими формами №
КБ-3, КБ-2 з відповідними додатками (акти,
які підтверджують виконання робіт з
підписом балансоутримувача житлового
фонду, підприємства з обслуговування
прибудинкової території, схеми за
кожною адресою, на вимогу замовника
фотоматеріали та ін.).

Згідно з додатковою угодою № 1 до
зазначеного договору відповідно до п.
1.3 договору та зменшення фінансування
видатків на послуги в рослинництві п.
3.1. договору викладений у наступній
редакції - ціна договору 3311399 грн., п. 1.2.
викладений в наступній редакції -
кількість послуг 4599,08 м3

Крім того, 08.01.2013 року між позивачем та
Департаментом житлового господарства
Харківської міської ради укладено
договір № 3 про закупівлю послуг за
державні кошти (т. 1 а.с. 96), відповідно до
якого позивач зобов'язується у 2013року
надати Замовнику послуги в
рослинництві (знос сухих та аварійних
дерев) за лотом № 2, зазначені в
документації конкурсних торгів, а
замовник - прийняти та оплатити вказані
роботи, кількість послуг 837,5 м.3, ціна
договору становить 603000 грн., термін
надання послуг січень - грудень 2013 рік

Відповідно до пп. 6.3.4.2 п. 6.3 ззазначеного
договору виконавець зобов'язаний
надати замовнику акти приймання
виконаних робіт за типовими формами №
КБ-3, КБ-2 з відповідними додатками (акти,
які підтверджують виконання робіт з
підписом балансоутримувача житлового
фонду, підприємства з обслуговування
прибудинкової території,
фотоматеріалів, схем, тощо).

Згідно з додатком до зазначеного
договору зазначено перелік об'єктів
щодо зносу сухих та аварійних дерев у
кількості 393 дерева.

Крім того, 08.01.2013 року між позивачем та
Департаментом житлового господарства
Харківської міської ради укладено
договір № 5 про закупівлю послуг за
державні кошти (т. 1 а.с. 96), відповідно до
якого позивач зобов'язується у 2013 році
надати Замовнику послуги в
рослинництві (знос сухих та аварійних
дерев) за лотом № 3, зазначені в
документації конкурсних торгів, а
замовник - прийняти та оплатити вказані
роботи, кількість послуг 734,9 м.3, ціна
договору становить 529128 грн., термін
надання послуг січень - грудень 2013рік.

Відповідно до пп. 6.3.4.2 п. 6.3 зазначеного
договору виконавець зобов'язаний
надати замовнику акти приймання
виконаних робіт за типовими формами №
КБ-3, КБ-2 з відповідними додатками (акти,
які підтверджують виконання робіт з
підписом балансоутримувача житлового
фонду, підприємства з обслуговування
прибудинкової території,
фотоматеріалів, схем, тощо).

Згідно з додатком до вказаного
договору зазначено перелік об'єктів
щодо зносу сухих та аварійних дерев у
кількості 393 дерева.

З метою виконання зазначених вище
догорів між позивачем та ТОВ
"Будівельна компанія "Дуоліт" 01.02.2013
року укладений договір № 3-р(т.1.а.с. 36),
предмет договору - послуги в
рослинництві (знос сухих та аварійних
дерев), обсяг послуг не зазначений, ціна
договору 8000000 грн., при цьому зазначено,
що замовник залишає за собою 2 % від
вартості наданих послуг.

На підтвердження реальності
здійснених господарських операцій
позивачем до матеріалів справи надані
копії договорів, локальні кошториси,
договірні ціни, відомості ресурсів,
довідки про вартість виконаних робіт
(кб-3); акт прийомки виконаних робіт
(кб-2в), податкові накладні на
загальну суму 403866,0 грн.: № 1 від 28.02.2013 на
суму 50702,4 грн., в т.ч. ПДВ 8450,4 грн., № 2 від
28.02.2013 на суму 56354,4 грн., в т.ч. ПДВ 9392,4
грн., № 3 від 28.02.2013 на суму 59846,4 грн., в
т.ч. ПДВ 9974,4 грн., № 4 від 28.02.2013 на суму
48585,6 грн., в т.ч. ПДВ 8097,6 грн., № 5 від
28.02.2013 на суму 39960,0 грн., в т.ч. ПДВ 6660,0
грн., № 6 від 28.02.2013 на суму 45518,4 грн., в
т.ч. ПДВ 7586,4 грн., № 7 від 28.02.2013 на суму
54799,2 грн., в т.ч. ПДВ 9133,2 грн., № 8 від
28.02.2013 на суму 48099,6 грн., в т.ч. ПДВ 8016,6
грн.

На підставі перелічених накладних
позивачем був сформований податковий
кредит. Отримані від виконавця роботи
(послуги) були обліковані
(оприбутковані) позивачем за даними
рахунку № 63.

Зобов'язання позивача з оплати
придбаних робіт за договором було
виконано шляхом перерахування на
користь контрагента безготівкових
грошових коштів у розмірі 395788,68 грн. (за
відрахуванням генпідрядної
винагороди), що підтверджено
платіжними дорученнями: № 238 від 07.03.2013
року; № 287, № 267. 286, 285, 284, 283, 282 від 21.03.2013
року.

Отже, з наданих позивачем первинних та
інших документів вбачається, що
діяльність позивача відповідає умовам
спірних договорів по взаімовідносинам
з ТОВ "Будівельна компанія "Дуоліт" та
видам господарської діяльності,
свідчить про наявність господарської
мети при здійсненні господарських
операцій з метою отримання прибутку.

Наявні в матеріалах справи податкові
накладні відповідають вимогам ст.201
Податкового кодексу України, тобто
підстави вважати зазначені податкові
документи недійсними, відсутні.

Первинні документи, якими були
оформлені вищевказані господарські
операції містять всі необхідні
реквізити, передбачені законодавством
для надання їм юридичної доказовості.

Факт реєстрації контрагента позивача
ТОВ "Будівельна компанія "Дуоліт"
платником податку на додану вартість, а
також той факт, що зазначене
підприємство на момент складання на
адресу позивача податкових накладних
було зареєстровано органом державної
податкової служби у встановленому
законодавством порядку в якості
платника податку на додану вартість, в
акті перевірки, та матеріалами справи
не спростовується.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що право позивача на
отримання податкового кредиту
підтверджене належними доказами, а
тому висновок відповідача про
порушення вимог пп. 198.3 п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України внаслідок
завищення податкового кредиту на суму
117737,50 грн., не відповідає дійсним
обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів вважає,
що відповідачем не доведено
правомірність податкового
повідомлення-рішення № від 21.01.2014
року в частині збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у загальному розмірі 176
606, 18 грн., з яких за основним платежем 117
737, 50 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 58 868, 70 грн.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014 року
в частині відмови у задоволенні
адміністративного позову про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.01.2013 року за
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у загальному розмірі 176
606, 18 грн., з яких за основним платежем 117
737, 50 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 58 868, 70 грн. не відповідає
вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова судом першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню в частині
відмови у задоволенні
адміністративного позову про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.01.2013 року за
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у загальному розмірі 176
606, 18 грн., з яких за основним платежем 117
737, 50 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 58 868, 70 грн., з прийняттям в цій
частині нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Харківське
ремонтно-будівельне підприємство"
задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р. по
справі № 820/1953/14 в частині відмови
у задоволенні адміністративного
позову про скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.01.2013 року за
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у загальному розмірі 176
606, 18 грн., з яких за основним платежем 117
737, 50 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 58 868, 70 грн. скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги
Комунального підприємства "Харківське
ремонтно-будівельне підприємство" до
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

В іншій частині постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014 року
по справі " 820/1953/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Шевцова Н.В.