Справа № 826/5978/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Скочок
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря Бабенка
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоцерківський
завод «Трібо» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Білоцерківський завод «Трібо» до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Білоцерківський
завод «Трібо» ( далі - позивач )
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України ( далі -
відповідач ) про визнання протиправним
та скасування рішення Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України про відмову у наданні позивачу
висновку щодо продовження строків
розрахунків за контрактом від 20.01.2014
року № TRIBO-1/2014 та зобов'язання
відповідача надати такий висновок..

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 19 червня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
зазначену постанову та ухвалити нову
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі, так як, на його думку,
оскаржуване рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі ( у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження ), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду - змінити, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, товариство з обмеженою
відповідальністю «Білоцерківський
завод «Трібо» ( далі - ТОВ
«Білоцерківський завод «Трібо» )
зареєстроване як юридична особа,
основними видами діяльності якої є
впровадження нових технологічних
рішень, ремонт і технічне
обслуговування транспортних засобів,
виробництво та реалізація гальмівних
накладок, колодок, фрикційних виробів
тощо.

20.01.2014 року між позивачем і компанією
Maplan GmbH ( Австрія ) було укладено
зовнішньоекономічний договір (
контракт ) поставки обладнання №
TRIBO-1/2014, за умовами якого строк
виготовлення обладнання мав становити
21 календарний тиждень після отримання
передоплати у розмірі 63 000 євро, а строк
поставки - 24 календарних тижня.

05.02.2014 року позивач звернувся з листом
до Міністерства економічного розвитку
і торгівлі України про надання
висновку щодо продовження строків
розрахунків за вказаним
зовнішньоекономічним контрактом до
10.07.2014 року, додавши до листа копію
даного договору та платіжне доручення
про перерахування контрагенту
передоплати у розмірі 63 000 євро.

19.02.2014 року листом № 4122-09/115 відповідач
відмовив ТОВ «Білоцерківський завод
«Трібо» у наданні такого висновку у
зв'язку з тим, що за наданим пакетом
документів вищевказані
зовнішньоекономічні операції не
відповідають критеріям, визначеним п. 2
Порядку продовження строків
розрахунків за зовнішньоекономічними
операціями, який затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2007 року № 1409.

19.03.2014 року позивач повторно звернувся
до Міністерства економічного розвитку
і торгівлі України з аналогічними
вимогами та документами.

31.03.2014 року листом № 4122-09/260 відповідач
повідомив товариство про те, що позиція
Мінекономрозвитку України щодо
продовження позивачу строку
розрахунків за контрактом від 20.01.2014
року № TRIBO-1/2014, викладена у
попередньому листі, залишається
незмінною.

Спірні правовідносини врегульовані
Конституцією України, нормами Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» ( далі -
Закон № 185/94-ВР ),
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку продовження
строків за зовнішньоекономічними
операціями» від 29 грудня 2007 року
№ 1409 ( далі - Порядок № 1409 ), Наказом
Міністерства економіки України «Про
затвердження Положення про порядок
видачі висновків щодо продовження
строків розрахунків за
зовнішньоекономічними операціями» від
18 січня 2008 року № 15 ( далі - Положення №
15 ).

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зідповідно до ст. 2 Закону № 185/94-ВР,
імпортні операції резидентів, які
здійснюються на умовах відстрочення
поставки, в разі, коли таке
відстрочення перевищує 180 календарних
днів з моменту здійснення авансового
платежу або виставлення векселя на
користь постачальника продукції (
робіт, послуг ), що імпортується,
потребують висновку центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку.

У ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 185/94-ВР закріплено,
що строки, зазначені у статях 1 і 2 цього
Закону, можуть бути продовжені
центральним органом виконавчої влади з
питань економічної політики у разі
виконання резидентами операцій за
договорами виробничої кооперації,
консигнації, комплексного будівництва,
тендерної поставки, гарантійного
обслуговування, поставки складних
технічних виробів і товарів
спеціального призначення. Порядок
віднесення операцій резидентів до
зазначених у частині першій статті 6
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» та
умови видачі висновків на перевищення
строків, зазначених у статях 1 і 2 цього
Закону, встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з пп. 6 п. 2 Порядку № 1409, до
операцій, що здійснюються резидентами,
належать під час виконання договорів
поставки складних технічних виробів -
імпортні операції з поставки
устаткування частинами або складних
технічних виробів, що потребують
установки, монтажу, налагодження,
гарантійного обслуговування і
введення їх у дію на місці
експлуатації, а також з поставки
складних технічних виробів, строк
виготовлення та транспортування яких
перевищує 180 днів.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1409, для
одержання висновку резидент подає
Мінекономрозвитку такі документи:
складений у довільній формі
лист-звернення, що містить дані про
стан виконання зовнішньоекономічного
договору (контракту) на момент
звернення, із зазначенням суми
заборгованості та обґрунтуванням
необхідності продовження
встановленого строку на певний період;
засвідчені в установленому порядку:
копію зовнішньоекономічного договору
(контракту), в якому зазначаються
адреса та банківські реквізити
іноземних контрагентів. Якщо договір
укладено іноземною мовою, заявник
додає його переклад на українську мову;
копії документів, що підтверджують
здійснення зовнішньоекономічної
операції, зокрема платіжних
банківських документів, довідок
банків, вантажних митних декларацій,
коносамента, актів приймання-передачі
товару (виконання робіт, надання
послуг).

П. 9 Порядку № 1409 регламентовано, що
підставами для відмови у видачі
висновку є: 1) подання резидентом
документів: з порушенням вимог,
зазначених у пункті 4 цього Порядку; що
містять недостовірну інформацію; 2)
невідповідність поданих резидентом
документів законодавству.

Аналогічні правові норми
закріплені у п.п. 5, 11 Положення № 15.

Таким чином, з наведених правових
приписів вбачається, що законодавством
у галузі здійснення розрахунків в
іноземній валюті визначено вичерпний
перелік документів, які повинен подати
суб'єкт господарювання до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України для одержання висновку про
продовження строків здійснення
розрахунків в іноземній валюті та,
зокрема, зазначено вимоги до змісту
листа-звернення ( обов'язково має бути
зазначена інформація про стан
виконання контракту та платіжних
операцій за ним ), а також наведено
виключні підстави для відмови у видачі
такого висновку.

Разом з тим, судова колегія
звертає увагу на те, що ані під час
первісного звернення до
Мінекономрозвитку України, ані при
повторному зверненні позивач у своєму
листі не навів жодної інформації щодо
реального стану виконання
господарських операцій сторонами
зовнішньоекономічного контракту від
20.01.2014 року № TRIBO-1/2014 ( етапу
виготовлення товару та його постачання
на адресу покупця ), а також щодо
платіжних розрахунків між сторонами за
цим контрактом.

Таким чином, оскільки ТОВ
«Білоцерківський завод «Трібо» при
зверненні до відповідача з вимогами
щодо продовження строків розрахунків
за зовнішньоекономічними операціями
не було дотримано норми законодавства,
зокрема, приписи п. 4 Порядку № 1409, то
судова колегія вважає, що відмовляючи
позивачу в наданні висновку про
продовження строків розрахунків за
контрактом від 20.01.2014 року № TRIBO-1/2014,
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України діяло на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України, а саме: п. 9 Порядку № 1409.

З огляду на це, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо відсутності
правових підстав для задоволення
даного адміністративного позову.

Водночас, судова колегія
відзначає, що судом першої інстанції
було невірно розтлумачено пп. 6 п. 2
Порядку № 1409, застосовуючи який,
Окружний адміністративний суд міста
Києва помилково зазначив, що
обов'язковою умовою договору поставки
складних технічних виробів є строк їх
виготовлення понад 180 днів, оскільки
аналіз вказаної норми права із
застосування логічного методу та
пунктуаційних і лексичних правил
дозволяє стверджувати, що викладені в
ній ознаки договору поставки є
альтернативними та допускають
взаємовиключення.

Враховуючи викладене, судова
колегія приходить до висновку про те,
що судом першої інстанції було
правильно по суті вирішено справу, але
із помилковим застосування норм
матеріального права, що є достатньою та
необхідною правовою підставою для
зміни мотивувальної частини судового
рішення в абзацах №№ 34-36 шляхом їх
виключення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України,
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоцерківський
завод «Трібо» залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2014 року - змінити, виключивши з
мотивувальної частини рішення абзаци
№№ 34-36.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198,
201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоцерківський
завод «Трібо» залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2014 року - змінити, виключивши з
мотивувальної частини рішення абзаци
№№ 34-36.

У решті постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Епель О.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.