Справа № 826/8803/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8803/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

за результатами скороченого провадження

м. Київ

24 липня 2014 року № 826/8803/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П. розглянувши, в порядку скороченого провадження, адміністративну справу

за позовом

Територіального управління Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві

до

ПАТ "Київська виробнича компанія "Рапід"

про

застосування заходів реагування

В С Т А Н О В И В:

Статтею 1 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про охорону праці" державне управління охороною праці здійснюють: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; міністерства та інші центральні органи виконавчої влади; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України затвердженого Указом Президента України № 408/2011 від 06.04.2011 встановлено, що Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України (Держгірпромнагляд України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра надзвичайних ситуацій України (далі - Міністр). Держгірпромнагляд України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Згідно з пунктом 3 зазначеного Положення основними завданнями Держгірпромнагляду України є: реалізація державної політики у сфері промислової безпеки, охорони праці, здійснення державного гірничого нагляду, охорони надр, промислової безпеки у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, а також внесення пропозицій щодо її формування; здійснення комплексного управління у сфері промислової безпеки, охорони праці, а також контролю за виконанням функцій державного управління охороною праці міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування; організація та здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань: промислової безпеки, охорони праці, безпечного ведення робіт юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю; геологічного вивчення надр, їх використання та охорони, а також використання і переробки мінеральної сировини; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення; безпечного проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; трубопровідного транспорту, функціонування ринку природного газу та діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки та потенційно небезпечними об'єктами.

Пунктом 6 Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України затвердженого Указом Президента України № 408/2011 від 06.04.2011 встановлено, що Держгірпромнагляд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, у місті обласного значення Кривий Ріг.

Пунктом 12 частини першої статі 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною сьомою статті 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно з частиною п’ятою статті 4 зазначеного Закону повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано суду копії наступних документів: направлення № 14/326 від 19.05.2014, повідомлення про проведення перевірки суб'єкта господарювання № 14/326 від 19.05.2014, акта перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) № 14/150/386-А від 12.06.2014.

Відповідачем через канцелярію суду були подані заперечення на адміністративний позов в яких зазначено про те, що позивачу було направлено лист від 11.07.2014 за вих. № 476/01, в якому зазначено про виправлення всіх недоліків та викладено прохання направити на підприємство представника для перевірки виконання робіт по усуненню недоліків та складання відповідного акту. До заперечень відповідачем було додано лист № 476/01 від 11.07.2014 за реєстрований позивачем за вх. 8894 від 14.07.2014, фотографії та копії наступних документів: висновку експертизи № 80.2-04-05-3831.14 від 03.07.2014, дозволу № 2418.14.32 від 09.07.2014, акта державного технічного нагляду технологічного транспортного засобу від 02.07.2014, договору № 143-р від 01.07.2014 з додатками до нього, дозволу № 3474.13.32 від 03.10.2013, договору постачання № К-26-06-3 від 01.07.2014, платіжних доручень, договору постачання № К-26-06-2 від 01.07.2014, акту надання послуг № ДА955 від 08.07.2014, договору № 156-ТО від 21.05.2014, дозволу № 890.13.30 від 21.08.2013, договору № 6124209 від 11.07.2014.

17.07.2014 позивач ознайомився з наданими відповідачем суду запереченнями, водночас станом на 24.07.2014 жодних пояснень до суду не надав.

23.07.2014 відповідачем через канцелярію суду було подано копію направлення на проведення перевірки № 14/387 від 21.07.2014, копії договорів № 6124209 від 11.07.2014 та № 5124301 від 16.07.2014 та платіжне доручення.

Дослідивши зазначені докази суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на те, що позивачем обґрунтувань та доказів на спростування наданих відповідачем документів суду надано не було.

Керуючись статтями 17, 50, 69, 70, 71, 158-163 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження підлягають негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов

Справа № 826/8803/14