Справа № 2-а-2186/11/2205
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2186/11/2205
Головуючий у 1-й інстанції: Дворнік О.С.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Драчук Т. О.

судді: Загороднюк А.Г. Смілянець Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі на постанову
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 23 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянськомй районі про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2011 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянськомй районі Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
нарахувати і виплатити пенсію.

Постановою Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 23 серпня
2011 року позов задоволено: поновлено
строк звернення до суду із
адміністративним позовом; визнано
неправомірними дії відповідача щодо
невиплати позивачу пенсії у розмірі
відповідно до положень ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано відповідача зробити
перерахунок та виплатити позивачу
пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
не нижче 6 мінімальних пенсій за віком,
та додаткової пенсії у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком з 01 грудня
2008 року по 22 липня 2011 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову.

В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач є
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується копією
посвідчення та отримує пенсію та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначену у
відповідності до статтей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до постраждалих
першої категорії, що є інвалідами 3-ї
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком.

Згідно до частини 3 статті 54
вищевказаного Закону, встановлено, що в
усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів 3-ї групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Всупереч статтей 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року,
Постановою Кабінету Міністрів України
№530 від 28.05.2008 року та Постановою
Кабінету Міністрів України №654 від
16.07.2008 року, а не в розмірі, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року,
Постановою Міністрів України №530 від
28.05.2008 року та Постановою Кабінету
Міністрів України №654 від 16.07.2008 року
відповідач не правомірно виплачував
додаткову пенсію в меншому розмірі ніж
це передбачено статтями 50, 54
зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Судом першої інстанції було поновлено
пропущений позивачем строк звернення
до адміністративного суду, однак
невірно надано оцінку поважності
причин його пропуску та помилково
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
здійснити перерахунок основної та
додаткової пенсії позивачу з 01 грудня
2008 року по 22 липня 2011 року, відповідно
до ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом першої інстанції зазначено, що
документами наявними у справі
підтверджується, що причини пропуску
строку для звернення в суд із
адміністративним позовом є поважними.
З даним твердженням судова колегія не
може погодитися, оскільки матеріалами
справи підтверджується тільки
наявність у позивача ІІІ групи
інвалідності та періодичного її
лікування в лікувальних закладах МОЗ,
які не унеможливлювали її звернення до
суду із адміністративним позовом.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про пропущення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи, що законодавець визначив
можливість суду першої інстанції при
вирішенні питання про відкриття
провадження у справі вирішувати
одночасно і питання про поновлення
строків, за наслідками якого суд, якщо
не знайде підстав для його поновлення,
залишає позов без розгляду, що в свою
чергу не позбавляє особу права на
повторне звернення до суду з
аналогічними вимогами.

Колегія суддів приходить до висновку,
що вимоги заявлені позивачем за межами
строків звернення до
адміністративного суду, слід залишити
без розгляду.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2
ст. 99 КАС України, право позивача на
отримання основної та додаткової
пенсії підлягає захисту з 26.11.2010 року,
оскільки позов подано до суду 26.05.2011
року.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі задовольнити
частково.

Постанову Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 23 серпня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянськомй районі про перерахунок
пенсії, - скасувати та прийняти нову.

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Деражнянському районі
щодо відмови у перерахунку пенсії
ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 50, 54 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Деражнянському районі
провести перерахунок державної пенсії
та її щомісячну виплату ОСОБА_2 згідно
ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком, та провести
перерахунок додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю та її щомісячну
виплату згідно із ст. 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, які
розраховуються на момент виплати в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність з
урахуванням положень ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з 26.11.2010
року по 22.07.2011 року.

Позовні вимоги про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі провести
перерахунок державної та додаткової
пенсії ОСОБА_2 згідно ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01.12.2008 року по 25.11.2010 року включно -
залишити без розгляду.

Судове рішення набирає законної сили з
моменту постановлення та може бути
оскаржене в касаційному порядку згідно
з ст. 212 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Смілянець Е. С.