Справа № 872/4773/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2013 рокусправа № 2а/0470/13293/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
січня 2013 р. у справі № 2а/0470/13293/12

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2012 року Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (далі - позивач або ФОП ОСОБА_1)
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(далі - відповідач або Лівобережна МДПІ
м. Дніпропетровська ДПС), в якому
просить суд визнати протиправним і
скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення, винесене
відповідачем від 03.08.2012 року № .

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
січня 2013 р. у справі № 2а/0470/13293/12 позовні
вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено у повному
обсязі.

Постанову суду мотивовано тим, що
витрати, понесені ФОП у зв'язку з
оплатою вартості основних засобів та
послуг, належать до валових витрат та
пов'язані з господарською діяльністю
позивача. Суд першої інстанції
наголошував, що сума по кредитному
договору у вигляді відсотків
правомірно віднесена платником
податків до валових витрат, якщо кредит
по кредитному договору отримано для
здійснення господарської діяльності.
Суд першої інстанції вказав, що
складена відповідачем довідка, в якій
зафіксовано порушення, допущені ФОП
ОСОБА_1, не впливає на суть таких
порушень, довідка є лише засобом
документування порушень та може
слугувати доказом у наступних діях
податкового органу.

Не погодившись з постановою суду,
Лівобережна МДПІ м. Дніпропетровська
ДПС подала апеляційну скаргу, згідно
якої скаржник просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
січня 2013 р. у справі № 2а/0470/13293/12, як
таку, що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить суд прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом не надано
належної оцінки нормам чинного
законодавства, висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
призвело до прийняття невірного
рішення. На думку скаржника, суд першої
інстанції при винесенні постанови не
врахував мету укладання кредитного
договору, та те, що позивачем
протиправно віднесено до складу витрат
відсотки за користування кредитом та
амортизаційні відрахування. Суд при
винесенні постанови, на думку
скаржника не врахував положення
законодавчих норм, які діяли на час
виникнення правовідносин. Скаржник
звернув увагу, що позивач перебуває на
загальній системі оподаткування та не
є платником податку на прибуток, тобто
не зобов'язаний вести бухгалтерський
облік, а отже відносити до складу
валових витрат суми амортизаційних
витрат та суми кредитного договору не
має права.

В судовому засіданні з урахуванням
приписів ст. 55 КАС України колегією
суддів допущено процесуальне
правонаступництво відповідача
відповідно до наданих документів на
підтвердження правонаступництва, та
належним відповідачем залучено
Лівобережну об'єднану державну
податкову інспекцію м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала обставини,
викладені у апеляційній скарзі,
просила постанову суду першої
інстанції скасувати та в задоволенні
позову відмовити.

Позивач в судове засідання не прибув,
надіслав до суду клопотання про
розгляд апеляційної скарги за його
відсутності, вказав, що з апеляційною
скаргою не погоджується та просив
відмовити в її задоволенні. Позивач
належним чином повідомлений про день,
місце і час розгляду апеляційної
скарги, доказом чого є поштове
повідомлення.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
ДПС підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, Лівобережною МДПІ
м. Дніпропетровська ДПС було проведено
документальну планову виїзну
перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період - 01.10.2009 року по 31.12.2011 року. За
результатами перевірки складено
довідку № 1061/17-3/НОМЕР_2 від 16.03.2012 року, в
якій зафіксовано порушення п. 141.1 ст. 141
ПК України а саме, до складу валових
витрат віднесено суму сплачених
відсотків за кредит, який не був
отриманий та використаний ФОП ОСОБА_1 в
господарській діяльності. В
обґрунтування висновків податковим
ревізором-інспектор зазначено щодо
встановлення порушення абз. 5 п. 6 ст. 128
ГК України в частині неналежного
обліку доходів та витрат, ст. 13 Декрету
№ 13-92, в наслідок чого донараховано
податок з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності у
загальній сумі 100272,61 грн.

Відповідно до довідки (далі змінено на
акт) № 1061/17-3/НОМЕР_2 від 16.03.2012 року
Лівобережною МДПІ м. Дніпропетровська
ДПС 03.04.2012 року було винесено податкове
повідомлення-рішення № , якими
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності у
розмірі 122499, 67 грн., з них 100272,61 сума
грошового зобов'язання за основним
платежем та 22227,06 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач скористався своїм правом на
адміністративне оскарження висновків
довідки та оскарження податкового
повідомлення-рішення від 03.04.2012 року №
. 14.05.2012 року ФОП ОСОБА_1 звернувся
з скаргою до Державної податкової
служби у Дніпропетровській області,
яка рішенням від 16.07.2012 року № 16555/10/10-014
задоволена частково, скасовано
податкове повідомлення-рішення від
03.04.2012 року № в частині 11112,53 грн.
застосованої штрафної (фінансової)
санкції.

Позивач не погодившись з податковим
повідомленням-рішенням від 03.04.2012 року
№ та рішенням Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області, звернувся зі скаргою та в
подальшому з уточненнями до скарги до
Державної податкової служби України.

Враховуючи рішення Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області від 16.07.2012 року № 16555/10/10-014
Лівобережною МДПІ м. Дніпропетровська
ДПС 03.08.2012 року було винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
збільшено суму податкового
зобов'язання ФОП ОСОБА_1 на 111387,14 грн., з
яких сума основного платежу залишилась
не змінною порівняно з податковим
повідомлення-рішенням від 03.04.2012 року
№ - 100272,61 грн., зменшено штрафні
санкції, сума яких становить 11114,53 грн.

В матеріалах справи наявне рішення
Державної податкової служби України
від 24.09.2012 року № 1325 101141-12/Г/10-2315, яким
податкове повідомлення-рішення №
від 03.08.2012 року залишене без змін
однак скасовано рішення Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області від 16.07.2012 року № 16555/10/10-014 в
частині зменшення штрафних санкцій по
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 11112,53 грн., повторну скаргу
залишено без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджується матеріалами справи, що
між ФОП ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»
укладено кредитний договір №175-М від
26.04.2011 року, а також додаткову угоду до
нього №1 від 26.04.2011 року. В ст.А.2
кредитного договору, в редакції
викладеній в додатковій угоді №1 від
26.04.2011р., вказано наступне: «Сумма
кредита 2 157 832,30 гривен (два миллиона сто
пятьдесят тысяч восемьсот тридцать две
гривны, 30 копеек) с учетом 1 921 686,00 (один
миллион девятьсот двадцать одна тысяча
шестьсот восемьдесят шесть гривен)
целевая сумма кредита, 132 440,00 гривен
(сто тридцать две тысячи четыреста
сорок гривен) на оплату страховых
платежей в случаях и в порядке
предусмотренных п.п.2.1.6, 2.2.10 настоящего
договора, 5%+1000 гривен на оплату
судебных расходов предусмотренных
п.п.2.2.13, 2.3.12, 6.6 настоящего договора, а
также 34 грн. за каждый договор залога
для уплаты за регистрацию предмета
залога в Государственном реестре
обременений движимого имущества путем
перечисления по реквизитам п.2.1.2.
Кредит предоставляется на следующие
цели: реструктуризация кредитных
договоров: № DL/97 от 23.05.2007 года (цель:
приобретение основных средств); № 107303
от 30.05.2008 года (цель: приобретение
сидельного тягача Магирус 440, 2000 года
выпуска); № 107233 от 18.03.2008 года (цель:
приобретение сидельного тягача РАГ
95ХГ, 2001 года выпуска)».

Умовами кредитного договору
передбачено, що за користування
кредитом в період з дати списання
коштів з позичкового рахунку до дати
погашення кредиту, ФОП ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати проценти в
розмірі 22 % річних. Предметом даного
спору щодо нарахування податкового
зобов'язання можна визначити саме
включення до складу валових витрат -
витрати на сплату процентів за
користування таким кредитом до складу
витрат в податковій звітності за II і III
квартали 2011 року.

Колегія суддів зауважує, що
документальна планова виїзна
перевірка ФОП ОСОБА_1 була здійснена
податковим органом відповідно до норм
Податкового кодексу України, тобто
висновки та форма довідки повинні
відповідати нормам того,
законодавства, яке діяло на час
вчинення дій по перевірці.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України (у
редакції, яка діяла на час виникнення
правовідносин) Результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка. Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати. Строк
складення акта (довідки) про результати
перевірки не зараховується до строку
проведення перевірки, встановленого
цим Кодексом (з урахуванням його
продовження). У разі незгоди платника
податків з висновками акта такий
платник зобов'язаний підписати такий
акт перевірки із зауваженнями, які він
має право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом.

Тобто, фіксуючи порушення Лівобережною
МДПІ м. Дніпропетровська ДПС на
виконання своїх повноважень слід було
б скласти акт, однак судом першої
інстанції вірно зазначено та
підтримується колегією суддів, що
назва документу не впливає на його суть
та однаково не позбавляє платника
податків права на оскарження такого
документу. Колегія суддів зазначає, що
окрім назви довідки - акту, інших
порушень у складенні результатів
перевірки не виявлено, зміст та
висновки довідки - акту, викладено
відповідно до норм податкового
законодавства, роз'яснено право ФОП
ОСОБА_1 на оскарження такого у разі
незгоди з висновками.

Щодо спору чи правомірно позивачем
включено відсотки по сплаті кредиту
відповідно до кредитного договору до
складу валових витрат, слід зазначити
наступне.

Оскільки встановлено, що
правовідносини щодо виконання
кредитного договору та формування
валових витрат виникли до ухвалення
Податкового кодексу України тому при
вирішені спору слід звертатись до
законодавчих норм, які діяли під час
виникнення таких правовідносин.

Відповідно до ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 року № 13-92 -
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у
грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені
документально, то вони враховуються
податковими органами при проведенні
остаточних розрахунків за нормами,
визначеними Головною державною
податковою інспекцією України за
погодженням з Міністерством економіки
України та Державним комітетом України
по сприянню малим підприємствам та
підприємництву. До складу витрат,
безпосередньо пов'язаних з одержанням
доходів, належать витрати, які
включаються до складу валових витрат
виробництва (обігу) або підлягають
амортизації згідно з Законом України
«Про оподаткування прибутку
підприємств».

Згідно до п.5.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до п.5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються: суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті; суми коштів
або вартість товарів (робіт, послуг),
добровільно перераховані (передані)
протягом звітного року до Державного
бюджету України або бюджетів місцевого
самоврядування, до неприбуткових
організацій, визначених у пункті 7.11
статті 7 цього Закону суми коштів, що
перераховані юридичним особам, у тому
числі неприбутковим організаціям -
засновникам постійно діючого
третейського суду, у розмірі, що
перевищує два відсотки, але не більше
п'яти відсотків оподатковуваного
прибутку попереднього звітного року,
за винятком внесків, передбачених
підпунктом 5.6.2 пункту 5.6 цієї статті, та
внесків, передбачених підпунктом 5.2.17
цього пункту; сума коштів,
перерахованих підприємствами
всеукраїнських об'єднань осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на яких працює за основним
місцем роботи не менше 75 відсотків
таких осіб, цим об'єднанням для
проведення їх благодійної діяльності,
але не більше 10 відсотків
оподаткованого прибутку попереднього
звітного періоду; суми коштів, внесені
до страхових резервів у порядку,
передбаченому статтею 12 цього Закону;
суми внесених (нарахованих) податків,
зборів (обов'язкових платежів),
установлених Законом України «Про
систему оподаткування» (крім тих, що
прямо не визначені у переліку податків,
зборів (обов'язкових платежів),
визначених зазначеним Законом),
включаючи акцизний збір та рентні
платежі, а також збір у вигляді
цільової надбавки до діючого тарифу на
електричну та теплову енергію, за
винятком податків, зборів (обов'язкових
платежів), передбачених підпунктами
5.3.3, 5.3.4, та пені, штрафів, неустойок,
передбачених підпунктом 5.3.5 цієї
статті; суми витрат, не віднесені до
складу валових витрат минулих звітних
податкових періодів у зв'язку з
втратою, знищенням або зіпсуттям
документів, установлених правилами
податкового обліку, та підтверджених
такими документами у звітному
податковому періоді; суми витрат, не
враховані у минулих податкових
періодах у зв'язку з допущенням помилок
та виявлених у звітному податковому
періоді у розрахунку податкового
зобов'язання; суми безнадійної
заборгованості в частині, що не була
віднесена до валових витрат, у разі
коли відповідні заходи щодо стягнення
таких боргів не привели до позитивного
наслідку. Для банків та інших
небанківських фінансових установ
норми цього пункту діють з урахуванням
норм статті 12 цього Закону; суми витрат
по операціях, передбачених пунктом 5.9
цієї статті та статтею 7 цього Закону;
суми витрат, пов'язаних з поліпшенням
основних фондів у межах, встановлених
підпунктом 8.7.1 цього Закону, та суми
перевищення балансової вартості
основних фондів та нематеріальних
активів над вартістю їх продажу,
визначені у порядку, встановленому
статтею 8 цього Закону; суми витрат,
пов'язаних з безоплатним наданням
працівникам вугільної промисловості,
непрацюючим пенсіонерам, які мають
стаж роботи на підприємствах галузі не
менш як 10 років на підземних роботах
або не менш як 20 років на поверхні,
інвалідам з числа осіб, що під час
роботи на цих підприємствах отримали
каліцтво або професійні захворювання,
а також сім'ям працівників вугільної
промисловості, що загинули на
виробництві, які отримують пенсію в
разі втрати годувальника, вугілля на
побутові потреби за нормами, що
встановлюються у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України; суми
коштів, спрямовані уповноваженими
банками до додаткового спеціального
резерву страхування коштів пенсійного
фонду банківського управління
відповідно до Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
проведення експерименту в житловому
будівництві на базі холдингової
компанії «Київміськбуд»; суми коштів
або вартість майна, добровільно
перераховані (передані) для цільового
використання з метою охорони
культурної спадщини установам науки,
освіти, культури, заповідникам, музеям,
у розмірі, що перевищує два відсотки,
але не більше десяти відсотків
оподатковуваного прибутку
попереднього звітного періоду; суми
витрат, пов'язаних з підтвердженням
відповідності продукції, систем
якості, систем управління якістю,
систем екологічного управління,
персоналу встановленим вимогам
відповідно до Закону України «Про
підтвердження відповідності»; суми
витрат, пов'язаних з розвідкою
(дорозвідкою) та облаштуванням
нафтових та газових родовищ (за
винятком витрат на спорудження
будь-яких свердловин, що
використовуються для розробки
нафтових та газових родовищ, а також
інших витрат, пов'язаних з придбанням
(виготовленням) основних фондів, які
підлягають амортизації на умовах
статті 8 цього Закону); суми коштів або
вартість майна, добровільно
перераховані (передані) організаціям
роботодавців та їх об'єднанням,
створеним відповідно до закону з цього
питання, у вигляді вступних, членських
та цільових внесків, але не більше 0,2
відсотка фонду оплати праці платника
податку у розрахунку за звітний рік;
суми коштів або вартість майна,
добровільно перераховані (передані)
для цільового використання з метою
виробництва національних фільмів (у
тому числі анімаційних) та
аудіовізуальних творів на користь
резидентів, але не більше 10 відсотків
оподатковуваного прибутку
попереднього податкового періоду; сума
коштів, перерахованих організатору
фізкультурно-оздоровчих або
спортивних заходів з метою підготовки
і проведення фізкультурно-оздоровчих
або спортивних заходів, а також
суб'єктам сфери фізичної культури і
спорту, але не більше трьох відсотків
оподатковуваного прибутку
попереднього звітного періоду; сума
коштів або вартість майна, у тому числі
вартість сценічно-постановочних
засобів, перерахованих (переданих)
суб'єктом кінематографії (виробником,
розповсюджувачем, демонстратором) на
виробництво національних фільмів.

Отже, слід зробити висновок, що суми
відсотків по кредитним договорам не є
тими сумами, які можна включати до
складу валових витрат. Витрати по
нарахуванню відсотків, зокрема за
користування кредитами, та всі витрати
пов'язані з запозиченнями не
відносяться до валових витрат,
пов'язаних з господарською діяльністю.

Крім того, відповідно до ст. 2
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» суб'єкти підприємницької
діяльності, яким відповідно до
законодавства надано дозвіл на ведення
спрощеного обліку доходів і витрат,
ведуть бухгалтерський облік і подають
фінансову звітність у порядку,
встановленому законодавством про
спрощену систему обліку і звітності.

Відповідно до п. 2-3 ст. 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
грунтуються на даних бухгалтерського
обліку. Підприємства, які мають право
ведення спрощеного обліку доходів і
витрат та не зареєстровані платниками
податку на додану вартість, можуть
узагальнювати інформацію в регістрах
бухгалтерського обліку без
застосування подвійного запису.

Таким чином, колегія суддів
розглянувши законодавство, що регулює
спірні правовідносини, погоджується з
доводами скаржника. Фізична особа яка
не є платником податку на прибуток, не
має обов'язку вести бухгалтерський
облік, тому і нараховувати
амортизаційні витрати та взагалі
валові витрати фізичні особи -
підприємці, які перебувають на
загальній системі оподаткування не
мають на це підстав.

Також колегія суддів звертає
увагу, що кредит ОСОБА_1 отримав як
громадянин на придбання у власність
автомобільного транспортного засобу а
ні для реструктуризації як фізичної
особи-підприємця.

Суд першої інстанції неповно
з'ясував всі обставини справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, внаслідок чого, керуючись
положеннями ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
задовольнити, постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
про відмову у задоволенні
адміністративного позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 к повному
обсязі.

Керуючись ст.160, 196, 198, 205, 207 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2013
р. у справі № 2а/0470/13293/12 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
січня 2013 р. у справі № 2а/0470/13293/12
скасувати.

У задоволенні позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним і скасування
повністю податкового
повідомлення-рішення від 03.08.2012 року №
- відмовити.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай