Справа № 2а-11956/10/1370
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 р.
Справа № 41298/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Дутки І.С.

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Дуля Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28.03.2011р. у
справі №2а-11956/10/1370 за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Стрийському
районі Львівської області про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28.03.2011р. у
справі №2а-11956/10/1370 за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Стрийському
районі Львівської області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, у позові було
відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі скаржник
просить постанову суду скасувати та
задовольнити позов. Апеляційна скарга
мотивована неврахуванням того, що в
силу ст. 6 Указу Президента України від
03.07.1998 р. №727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
платник єдиного податку не є платником
податку на доходи фізичних осіб, навіть
у випадку перевищення граничного
обсягу виручки.

В судових засіданнях представник
скаржника вимоги скарги підтримав із
зазначених у ній мотивів.

Представник відповідача позов
заперечив за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів дійшла висновку, що в
задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з наступних підстав.

Як правильно встановив суд першої
інстанції, актом виїзної планової
документальної перевірки від 07.05.2010р.
ПП ОСОБА_3 встановлено ряд порушень: -пп.
2.3.1., п.2.3. ст.2 ; п.3.1 ст. 3 ; п. 4.1 ст. 4 та п. 6.1.
ст. 6; пп.7.3.1 ст. 7.3 та ст. 9 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.07.97 №Л68/97-ВР, п.10 , пп.12.1 п.12 наказу ДПА
України «Про затвердження положення
про реєстрацію платників податку на
додану вартість» від 01.03.2000 року №79,
пп.12.1 п.12 наказу ДПА України від 04.12.2008р.
N 755 , приватним підприємцем було
занижено податок на додану вартість за
9-ть місяців 2009 р. на суму 32398,95 грн.; -
пп.4.2.8. п.4.2. ст.4, пп.8.1.3. п.8.1. ст.8, пп.9.12.2.
п.9.12. ст.9, ст.18, ст.19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», ст. 13,
ст. 14 Розділу IV ДКМУ «Про прибутковий
податок з громадян», ст.1 Указу
Президента України від 03.07.98 N 727 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції Указу
Президента України від 28.06.99 N 746), в
результаті чого встановлено заниження
податку з доходів фізичних осіб за 2009
рік (із сум перевищення) на суму 3652,44
грн. На підставі цього акту перевірки
прийняті податкові
повідомлення-рішення: № /0 від
20.05.2010 р. про застосування штрафних
(фінансових) санкцій за порушення
п.п.2.3.1. п.2.3. ст.2; п.4.1. ст.4; п.6.1. ст.6;
п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7 та ст.9 Закону України
«Про податок на додану вартість»
визначено суму податкового
зобов'язання з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 48598,43 грн.
(основний платіж - 32398,95 грн. та штрафні
(фінансові) санкції 16199,48грн.; № /0
від 20.05.2010р. про застосування штрафних
(фінансових) санкцій за порушення ст.13-14
Декрету Кабінету Міністрів України від
26.12.1992 року №13-92 «Про прибутковий
податок з громадян» зі змінами і
доповненнями та п.п.4.2.8. п.4.2. ст.8, п.п.8.1.3.
п.8.1. ст.8, п.п. 9.12.2. п.9.12. ст.9, ст.18-19 Закону
України від 22.05.2003 року за №889-ІУ «Про
податок з доходів фізичних осіб» (зі
змінами і доповненнями) визначено суму
податкового зобов'язання у розмірі
3652,44грн.

25.10.2010 р. відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
/2 відповідно до п.п. 17.1.1. п. 17.1 ст. 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» та застосовано до позивача
штрафну фінансову санкцію в розмірі 510
грн.

Скаржником не заперечується та
обставина, що станом на 27.08.2009 р.,
перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва, ним
досягнуто обсяг виручки від реалізації
продукції в сумі 502450 грн., а також те, що
в період з 28.08.09 по 30.09.09 скаржник
отримав дохід в сумі 36500 грн. Таким
чином, загальна сума обсягу виручки від
реалізації товарів (робіт, послуг) за
9-ть місяців 2009 р. становить 560874 грн.

Відповідно до ст.1 Указу Президента
України від 03.07.98 р. № 727 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції Указу
Президента України від 28.06.99 р. №746)
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500000 грн.
Станом на 30.09.2009 року скаржником,
здійснюючи підприємницьку діяльність
на спрощеній системі обліку та
звітності, було досягнуто обсяг
виручки від реалізації продукції в
сумі 560874 грн. Сума перевищення
дозволеної межі, встановленої ст.1
Указу №727 склала 60874 грн., чим порушено
п.п.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», -
«оподаткування доходів, отриманих
фізичною особою від продажу нею
товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту».

Ст. 2 Указу від 03.07.98 р.№ 727 визначає, що
фізична особа - платник єдиного податку
сплачує єдиний податок за ставкою,
встановленою місцевими радами за
місцем державної реєстрації цього
платника залежно від виду діяльності.
Згідно із п.п.9.12.2 п.9, 12 ст.9 Закону № 889-IV
встановлено, що якщо фізична
особа-суб'єкт підприємницької
діяльності або фізична особа, яка
сплачує ринковий збір, отримує інші
доходи, ніж визначені у п.п.9.12.1 цього
пункту (одержаних не за правилами,
встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, тобто не
згідно з нормами Указу № 727 ), то такі
доходи оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Законом.
Також, згідно з п.п.4.2.8 п.4.2 ст.4 Закону
України 889-ІУ до складу загального
місячного оподатковуваного доходу,
який входить до складу загального
річного оподатковуваного доходу
платника податку, включається
оподатковуваний дохід (прибуток), не
включений до розрахунку загальних
оподатковуваних доходів попередніх
податкових періодів та самостійно
виявлений у звітному періоді платником
податку або нарахований податковим
органом згідно із законом. На виконання
доручення Кабінету Міністрів України
Міністерством юстиції України надано
роз'яснення законодавства щодо
застосування спрощеної системи
оподаткування (Лист Міністерства
юстиції України від 15.08.2007 року № 20-9-7599),
де відповідно до останнього абзацу п.1 у
разі порушення суб'єктом малого
підприємництва - фізичною особою вимог
Указу, зокрема щодо граничної
чисельності осіб, які перебувають з ним
у трудових відносинах протягом року, та
обсягу виручки від реалізації
продукції (товарів, послуг) за рік,
доходи (виручка), отримані таким
суб'єктом, підлягають оподаткуванню у
порядку, встановленому розділом IV
Декрету Кабінету Міністрів України від
26 грудня 1992 року № 13-92 «Про прибутковий
податок з громадян», який діє у частині
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю.

Суд погоджується з доводами
відповідача, що відповідно до ст.13
Декрету Кабінету Міністрів України від
26.12.1992 року № 13-92 «Про прибутковий
податок з громадян» валові витрати
застосовуються в частині
підтвердження первинними документами
витрачених сум згідно з операціями, за
результатами або за участю яких у
податковому періоді (у звітному
кварталі) безпосередньо отриманий
дохід. Так як скаржником витрати у
книзі обліку доходів і витрат суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи, яка працює на умовах сплати
єдиною податку, не відображалися за
перевірений період, а також до
перевірки не були представлені
документи, які підтверджують витрати,
безпосередньо пов'язані з одержанням
доходу, - то згідно з додатком № 6
Інструкції «Про оподаткування
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю»,
затвердженої Наказом ДПА України 21.04.1993
р. № 12 із змінами і доповненнями та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 09.06.1993 р. за № 64, витрати
враховані в розмірі 60% від суми
валового доходу і виду діяльності (60874,00
помн.60% - 36524,40), тобто сума витрат
становить 36524,40 грн.

Відповідно ст.13 розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992
року № 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян» загальним оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий
дохід, тобто різниця між валовим
доходом (виручкою у грошовій та
натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу або якщо ці витрати не можуть
бути підтверджені документально, то
вони враховуються за нормами у
відсотках до валового доходу згідно з
додатком № 6 Інструкції «Про
оподаткування фізичних осіб від
зайняття підприємницькою діяльністю»,
затвердженої Наказом ДПА України
21.04.1993р. №12.

Отже, сума чистого доходу який підлягає
оподаткуванню, складає 24349,60 грн.,
(60874,00грн. - 36524,40), де 60874,00 грн. - сума
доходу від перевищення дозволеної межі
500000,00 грн., 36524,40 грн. - сума витрат в
розмірі 60%, що правильно визначено
судом першої інстанції. При цьому,
скаржник у періоді з 01.01.2007 року по
31.12.2009 року платником ПДВ не
реєструвався.

Згідно з пп.2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997року №168/97-ВР особа підлягає
обов'язковій реєстрації, як платник
податку на додану вартість у разі, коли
загальна сума від здійснення операцій
з поставки товарів (робіт, послуг), у
тому числі з використанням локальної
або глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Законом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300000 грн. (без
урахування податку на додану вартість).
Відповідно до п.9.4 ст.9 Закону, якщо
обсяг оподатковуваних операцій
протягом звітного податкового періоду
перевищує суму 300000 грн., не більше ніж у
два рази, така особа зобов'язана
надіслати податковому органу заяву про
реєстрацій протягом двадцяти
календарних днів, наступних за таким
звітним періодом. Особа, що не надсилає
таку заяву у таких випадках та у такі
строки, несе відповідальність за не
нарахування або несплату цього податку
на рівні зареєстрованого платника без
права нарахування податкового кредиту
та отримання бюджетного відшкодування.
Також відповідно до п.10 та пп.12.1 п.12
Наказу ДПА України «Про затвердження
положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість» від 01.03.2000
року №79 ( із наступними змінами і
доповненнями), зареєстрованого в
Мін'юсті України 03.04.2000 року за №208/4429,
Наказу ДПА України від 04.12.2008р. N 755, не
зареєстрована платником податку на
додану вартість особа, яка, перебуваючи
на спрощеній системі оподаткування та
сплачуючи єдиний податок, перевищила
обмеження щодо обсягу виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік, установленого статтею 1
Указу Президента України від 03.07.98р. №727
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» із змінами і
доповненнями, зобов'язана подати до
органу державної податкової служби
заяву про реєстрацію як платника
податку на додану вартість.
Реєстраційна заява платника податку на
додану вартість має бути подана
(надіслана) податковому органу
фізичною особою - підприємцем - не
пізніше двадцятого календарного дня з
моменту перевищення. Таким чином,
скаржник, як фізична особа-підприємець,
з 16.09.2009 р. зобов'язана була
зареєструватися платником податку на
додану вартість.

Відповідно до пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР датою
виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: - або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника як оплата
товарів, що підлягають поставці, а у
разі поставки товарів за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; - або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку.

За період з 16.09.2009 р. по 31.12.2009 р. на
розрахунковий рахунок скаржника
надійшли кошти за надані послуги від
ВАТ МЗМВ «Оскар» в сумі 161994,95 грн.
Відтак, скаржником порушено вимоги
пп.2.3.1 п.2.3 ст.2, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7, п.9.4 ст.9
Закону України «Про податок на додану
вартість», що призвело до заниження та
не сплати до бюджету податку на додану
вартість в сумі - 32398,95 грн.

Згідно з п. п. 17.1.1 п.17 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» №2181-111 від 21.12.00 платник
податків, що не подає податкову
декларацію у строки, визначені
законодавством, сплачує штраф у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за кожне
таке неподання або її затримку. Штрафна
санкція за неподання декларацій по
податку на додану вартість за період з
жовтня 2009 р. по грудень 2009 р. повинна
становити 510 грн.

Відтак, висновки оскаржуваної
постанови відповідають закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
28.03.2011р. у справі №2а-11956/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали складений 21.07.2014
року.