Справа № 808/4002/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

17 липня 2014 року (11 год. 50 хв.) Справа №
808/4002/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді - Киселя Р.В.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Держземагенства у
Запорізькій області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Фермерське господарство «Гілея», про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії.

19.06.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 (далі -
позивач) до Головного управління
Держземагенства у Запорізькій області
(далі - відповідач), третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Фермерське
господарство «Гілея», в якому позивач
просить: визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови позивачу
(лист відповідача від 22.05.2014 №19^8-03-3019/2-14)
у наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення у
приватну власність земельної ділянки
для ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 6,0 га, яка
знаходиться на території Вербівської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, у межах норм
безоплатної приватизації, що не
перевищує розмір земельної частки (паю)
члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території Вербівської сільської ради;
зобов'язати відповідача у місячний
строк провести повторний розгляд
клопотання позивача від 22.04.2014 та
надати позивачу дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення у
приватну власність земельної ділянки
для ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 6,0 га, яка
знаходиться на території Вербівської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, у межах норм
безоплатної приватизації, що не
перевищує розмір земельної частки (паю)
члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території Вербівської сільської ради,
відповідно до раніше наданих
документів, згідно вимог статті 118
Земельного кодексу України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відмова відповідача у наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення у приватну власність
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства є
незаконною, протиправною,
необґрунтованою та такою, що порушує
встановлене чинним законодавством
право позивача на отримання у
власність земельної ділянки із земель
державної власності
сільськогосподарського призначення
для ведення фермерського господарства.

Ухвалою від 27.06.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 08.07.2014.

У судове засідання, призначене на
08.07.2014, представник третьої особи не
прибув.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва до 17.07.2014.

17.07.2014 від представника позивача та
третьої особи до суду надійшла заява
про розгляд справи в письмовому
провадженні, без його участі.

У судове засідання, призначене на
17.07.2014, представник відповідача не
прибув.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

За приписами ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду справи за
відсутності представників сторін та
третьої особи на підставі наявних у
справі матеріалів в порядку письмового
провадження.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2005 між Пологівською районною
державною адміністрацією та третьою
особою було укладено договір оренди
землі, відповідно до якого на підставі
розпорядження голови Пологівської
районної державної адміністрації від
13.04.2005 №228 третій особі було надано в
строкове платне користування землі
сільськогосподарського призначення
державної власності (земельний запас)
на території Вербівської сільської
ради Пологівського району Запорізької
області. В оренду була передана
земельна ділянка загальною площею 2,86
га (2,16 га - рілля, 0,5 га - пасовища, 0,2 га -
польові шляхи). На земельній ділянці
відсутні об'єкти нерухомого майна.
Строк дії договору до 01.11.2014. Договір
було зареєстровано Пологівським РВ ЗРФ
ЦДЗК, про що у Державному реєстрі було
вчинено запис від 09.02.2006 №01.

25.01.2006 між Пологівською районною
державною адміністрацією та третьою
особою було укладено договір оренди
землі, відповідно до якого на підставі
розпорядження голови Пологівської
районної державної адміністрації від
03.03.2005 №125 третій особі було надано в
строкове платне користування землі
сільськогосподарського призначення
державної власності (земельний запас)
на території Вербівської сільської
ради Пологівського району Запорізької
області. В оренду була передана
земельна ділянка загальною площею 9,14
га (5,7763 га - сіножаті, 2,3258 га - пасовища,
0,4510 га - лісосмуга, 0,5869 - польові шляхи).
На земельній ділянці відсутні об'єкти
нерухомого майна. Строк дії договору до
01.11.2014. Договір було зареєстровано
Пологівським РВ ЗРФ ЦДЗК, про що у
Державному реєстрі було вчинено запис
від 10.04.2006 №01.

16.12.2003 рішенням засновників ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було створено третю особу та
зареєстровано розпорядженням голови
Пологівської районної державної
адміністрації від 22.12.2003 №1224.

Відповідно до Статуту, затвердженого
рішенням засновників третьої особи, та
зареєстрованого державним
реєстратором 18.12.2012 (номер запису
9000242), а також протоколу загальних
зборів №2 від 07.11.2009 до складу членів
фермерського господарства включені:
син - ОСОБА_1, донька - ОСОБА_4, тітка -
ОСОБА_5 Головою фермерського
господарства було обрано ОСОБА_2

Відповідно до протоколу №4 загальних
зборів від 29.11.2013 було ухвалено надати
дозвіл на вилучення земельних ділянок,
які перебувають у користуванні третьої
особи, з метою передачі земель у
власність членам фермерського
господарства. Зважаючи на відмову
ОСОБА_5 від пропозиції передати їй у
власність земельну ділянку із земель,
що перебувають у користуванні
фермерського господарства, враховуючи,
що голова третьої особи ОСОБА_2 раніше
вже реалізував своє право на земельну
частку (пай), а також той факт що
загальна площа земель, які перебувають
у користуванні фермерського
господарства, не перевищує подвійний
розмір земельної части (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
Вербівської сільської ради, погодити
громадянам України, членам третьої
особи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 передачу у
власність земельних ділянок у розмірі
земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
Вербівської сільської ради. Крім того,
згідно зазначеного протоколу ОСОБА_6
відмовилась від отримання у власність
земельної ділянки, із земель, що
перебувають у користуванні
фермерського господарства.

28.01.2014 позивач звернувся до відповідача
із клопотанням про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою. До клопотання було додано:
схему розташування земельної ділянки;
погодження землекористувача третьої
особи - копія протоколу №4 загальних
зборів третьої особи від 29.11.2013;
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві -
копія статуту третьої особи; копія
паспортних даних та ІПН.

Відповіддю від 27.02.2014 №09-03-37/01195
відповідач у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою з
відведення земельної ділянки для
передачі у власність відмовив.
Зазначив, що подані документи і
матеріали не в повній мірі
відповідають вимогам ст. 32, 118
Земельного кодексу України, а саме
відсутні:документи, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі; погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб);
обґрунтування розмірів земельної
ділянки з урахуванням перспектив
діяльності фермерського господарства
(ст. 7 Закону України «Про фермерське
господарство»). Зазначив, що з
клопотання не зрозуміло чи набував
позивач раніше безоплатно у приватну
власність земельну ділянку і розмір
земельної частки (паю).

22.04.2014 позивач звернувся до відповідача
з клопотанням про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 6,0 га, яка
знаходиться на території Вербівської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, у межах норм
безоплатної приватизації, що не
перевищує розмір земельної частки (паю)
члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території Вербівської сільської ради.
До клопотання було додано: схему
розташування земельної ділянки;
погодження землекористувача третьої
особи - копія протоколу №4 загальних
зборів третьої особи від 29.11.2013; копії
статуту третьої особи, протоколу
загальних зборів третьої особи №2 від
07.11.2009 та №3 від 12.12.2013; основних
показників господарської діяльності
фермерського господарства, малого
підприємства у сільському
господарстві за 2013 рік; копія трудової
книжки; копія паспортних даних та ІПН;
копія листа Державної інспекції
сільського господарства в Запорізькій
області від 15.04.2014 №Л-121.

Відповіддю від 22.05.2014 №198-03-3019/2-14
відповідач у наданні дозволу на
виділення земельної ділянки відмовив.
Зазначив, що ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство» визначений
порядок надання земельних ділянок у
власність, відповідно до якого,
громадянин для отримання у власність
земельної ділянки звертається до
органу виконавчої влади із відповідною
заявою і обґрунтуванням розміру
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. Із залучених до
клопотання документів і матеріалів не
зрозуміло, який розмір земельної
частки (паю) в умовних кадастрових
гектарах встановлений по Вербівській
сільській раді.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
у наданні дозволу на виділення
земельної ділянки, позивач звернувся
до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинами
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про
фермерське господарство» та ст. 31
Земельного кодексу України землі
фермерського господарства можуть
складатися із земельної ділянки, що
використовується фермерським
господарством на умовах оренди.
Громадяни - члени фермерського
господарства мають право на одержання
безоплатно у власність із земель
державної і комунальної власності
земельних ділянок у розмірі земельної
частки (паю).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
фермерське господарство» члени
фермерського господарства мають право
на одержання безоплатно у власність із
земель державної і комунальної
власності земельних ділянок у розмірі
земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств
передаються безоплатно у приватну
власність із раніше наданих їм у
користування земельні ділянки у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради. Земельні ділянки, на
яких розташовані житлові будинки,
господарські будівлі та споруди
фермерського господарства,
передаються безоплатно у приватну
власність у рахунок земельної частки
(паю).

Дія частин першої та другої цієї статті
не поширюється на громадян, які раніше
набули права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 121 Земельного кодексу
України громадяни України мають право
на безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства - в розмірі
земельної частки (паю), визначеної для
членів сільськогосподарських
підприємств, розташованих на території
сільської, селищної, міської ради, де
знаходиться фермерське господарство.
Якщо на території сільської, селищної,
міської ради розташовано декілька
сільськогосподарських підприємств,
розмір земельної частки (паю)
визначається як середній по цих
підприємствах. У разі відсутності
сільськогосподарських підприємств на
території відповідної ради розмір
земельної частки (паю) визначається як
середній по району.

З матеріалів справи вбачається, що
землі третьої особи складаються із
земельних ділянок, що використовуються
на умовах оренди, відповідно до
укладених з Пологівською районною
державною адміністрацією договорів
оренди від 06.05.2005 та від 25.01.2006.

Судом встановлено, що позивач є членом
фермерського господарства «Гілея», про
що свідчить протокол загальних зборів
№2 від 07.11.2009 та Статут фермерського
господарства.

Отже, керуючись вищезазначеними
положеннями чинного законодавства
України, позивач має право на одержання
безоплатно у власність із раніше
наданих у користування земельну
ділянку у розмірі земельної частки
(паю) члена сільськогосподарського
підприємства.

Суд зазначає, що відповідно до
протоколу №4 загальних зборів від
29.11.2013 члени фермерського господарства
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від
отримання у власність земельної
ділянки, із земель, що перебувають у
користуванні фермерського
господарства, а голова фермерського
господарства ОСОБА_2 раніше вже
реалізував своє право на земельну
частку (пай).

Отже, право на одержання безоплатно у
власність із раніше наданих у
користування земельну ділянку у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства
мають члени фермерського господарства
- позивач та ОСОБА_4

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство» та ст. 32
Земельного кодексу України для
отримання (придбання) у власність або в
оренду земельної ділянки державної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. Для отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві, затверджується
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

Заяву громадянина про надання
земельної ділянки у власність або в
оренду районна або міська державні
адміністрації або орган місцевого
самоврядування розглядають у місячний
строк і в разі її задоволення дають
згоду на підготовку землевпорядною
організацією проекту відведення
земельної ділянки.

Проект відведення земельних ділянок
розробляється за рахунок Українського
державного фонду підтримки
фермерських господарств.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується та затверджується
відповідно до закону.

Земельні ділянки для ведення
фермерського господарства передаються
громадянам України у власність і
надаються в оренду із земель державної
або комунальної власності.

У разі відмови органів державної влади
та органів місцевого самоврядування у
наданні земельної ділянки для ведення
фермерського господарства питання
вирішується судом. Рішення суду про
задоволення позову є підставою для
відведення земельної ділянки в натурі
(на місцевості), видачі документа, що
посвідчує право власності або
укладання договору оренди. Відведення
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) проводиться після збирання
врожаю на цій ділянці попереднім
землекористувачем.

Громадянам України - членам
фермерських господарств передаються
безоплатно у власність надані їм у
користування земельні ділянки у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради.

Це положення не поширюється на
громадян, які раніше набули права на
земельну частку (пай).

За приписами ст. 118 Земельного кодексу
України громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до відповідача з
клопотанням про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 6,0 га, яка
знаходиться на території Вербівської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, у межах норм
безоплатної приватизації, що не
перевищує розмір земельної частки (паю)
члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території Вербівської сільської ради.
До клопотання було додано: схему
розташування земельної ділянки;
погодження землекористувача третьої
особи - копія протоколу №4 загальних
зборів третьої особи від 29.11.2013; копії
статуту третьої особи, протоколу
загальних зборів третьої особи №2 від
07.11.2009 та №3 від 12.12.2013; основних
показників господарської діяльності
фермерського господарства, малого
підприємства у сільському
господарстві за 2013 рік; копія трудової
книжки; копія паспортних даних та ІПН;
копія листа Державної інспекції
сільського господарства в Запорізькій
області від 15.04.2014 №Л-121.

Суд зазначає, що подане позивачем
клопотання та додані документи
відповідають вимогам встановленим ст.
118 Земельного кодексу України та ст. 7
Закону України «Про фермерське
господарство» та містять всю необхідну
інформацію, а тому підстави для відмови
у наданні дозволу на розроблення
документації із землеустрою щодо
відведення у приватну власність
земельної ділянки позивачу відсутні.
Крім того, Земельним кодексом України
чітко встановлено заборону вимагати
додаткові матеріали та документи, що не
передбачені ст. 118 Земельного кодексу
України.

Крім того, слід зазначити, що
відповіддю від 15.04.2014 №11-121 Державна
інспекція сільського господарства в
Запорізькій області надала роз'яснення
щодо можливості та законності
приватизації земельних ділянок
членами фермерського господарства -
фізичними особами, у разі перебування
таких земельних ділянок в оренді
фермерського господарства - юридичної
особи.

З зазначених роз'яснень вбачається, що
для реалізації, як фізичними особами
членами третьої особи, права на
одержання безоплатно у власність із
земель державної власності земельних
ділянок площею 9,14 га та 2,86 га, які на
даний час знаходяться у користуванні
на умовах оренди у третьої особи -
юридичної особи, дотримані усі
необхідні умови. Зазначено, що позивач
28.01.2014, з метою реалізації наданого
права на приватизацію земельної
ділянки для ведення фермерського
господарства, на законних підставах
звернувся із відповідними
клопотаннями до відповідача з
проханням надати дозвіл на розроблення
документації із землеустрою щодо
відведення у приватну власність
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства орієнтовною
площею 6,0 га, яка знаходиться на
території Вербівської сільської ради
Пологівського району Запорізької
області, у межах норм безоплатної
приватизації, що не перевищує розмір
земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
Вербівської сільської ради. Тобто
порядок набуття та реалізації права на
землю, у разі приватизації земельних
ділянок членами фермерського
господарства - фізичними особами,
наданих раніше в оренду фермерському
господарству - юридичній особі,
відповідає вимогам чинного земельного
законодавства та не суперечить йому.

Судом встановлено, що відповідач
відмовив у наданні дозволу на
виділення земельної ділянки,
обґрунтовуючи зазначену відмову тим,
що ст. 7 Закону України «Про фермерське
господарство» визначений порядок
надання земельних ділянок у власність,
відповідно до якого, громадянин для
отримання у власність земельної
ділянки звертається до органу
виконавчої влади із відповідною заявою
і обґрунтуванням розміру земельної
ділянки з урахуванням перспектив
діяльності фермерського господарства.
Із залучених до клопотання документів
і матеріалів не зрозуміло, який розмір
земельної частки (паю) в умовних
кадастрових гектарах встановлений по
Вербівській сільській раді.

Суд зазначає, що згідно розрахунку
середньозваженої нормативної грошової
оцінки земельної частки (паю) по
Вербівській сільській раді
Пологівського району Запорізької
області, складеним Відділом
Держземагенства у Пологівському
районі Запорізької області 17.02.2014
№885/01-04, середньозважена земельна
частка (паю) по Вербівській сільській
раді складає 7,92 кадастрових гектара, а
вартість одиниці складає 25700 грн.

Отже, підставою для відмови позивачу у
наданні дозволу на виділення земельної
ділянки стала відсутність інформації,
яка наявна у Відділу Держземагенства у
Пологівському районі Запорізької
області, що є структурним підрозділом
відповідача. Оскільки інформація у
зв'язку із ненаданням якої
відповідачем було відмовлено у
задоволенні клопотання позивача,
наявна у відповідача, то суд доходить
висновку про протиправність такої
відмови.

На підставі вищевикладеного, суд
доходить висновку про протиправність
дій відповідача щодо відмови позивачу
у наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення у
приватну власність земельної ділянки
для ведення фермерського господарства
та необхідність повторного розгляду
клопотання позивача.

Стосовно вимоги позивача надати
позивачу дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства, суд
зазначає наступне.

Статтею 122 Земельного кодексу України
встановлено, що центральний орган
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів у галузі земельних відносин
та його територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Відповідно до Положення «Про Державне
агентство земельних ресурсів України»,
від 08.04.2011 №445/2011 Державне агентство
земельних ресурсів України
(Держземагентство України) є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України (далі - Міністр),
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері земельних
відносин та топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Держземагентство України відповідно
до покладених на нього завдань передає
відповідно до закону безпосередньо або
через визначені в установленому
порядку територіальні органи земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність або в користування для всіх
потреб.

Отже, питання надання земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність належать до виключної
компетенції Державного агентства
земельних ресурсів України та його
територіальних органів.

Оскільки відповідач є територіальним
підрозділом Державного агентства
земельних ресурсів України, то
вирішення питання щодо надання
позивачу земельної ділянки
сільськогосподарського призначення у
власність для ведення фермерського
господарства належить до його
компетенції.

Відповідно до ст. 6 Конституції України
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Таким чином, суд, що є судовою гілкою
державної влади, не може брати на себе
повноваження, що належать до виключної
компетенції центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів, а отже в задоволені позовних
вимог позивача про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення у приватну власність
земельної ділянки слід відмовити.

Разом з тим, для захисту прав позивача у
спірних правовідносинах,суд вважає за
необхідне зобов'язати відповідача у
місячний строк з дня набрання судовим
рішенням у даній справі законної сили
провести повторний розгляд клопотання
позивача від 22.04.2014.

З урахуванням вище викладеного, суд
доходить висновку про необхідність
часткового задоволення вимог позивача,
а саме в наведеній вище частині.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Доданою до матеріалів справи
квитанцією №435 від 19.06.2014 документально
підтверджується факт сплати позивачем
судового збору в сумі 73,08 грн.

З врахуванням часткового задоволення
позовних вимог присудженню з
Державного бюджету України користь
позивача підлягає сума 48,72 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Фермерське господарство «Гілея», про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області ОСОБА_1,
викладену у формі листа від 22.05.2014
№19^8-03-3019/2-14, у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення у приватну власність
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства орієнтовною
площею 6,0 га, яка знаходиться на
території Вербівської сільської ради
Пологівського району Запорізької
області, у межах норм безоплатної
приватизації, що не перевищує розмір
земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
Вербівської сільської ради.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Запорізькій області
у місячний строк з дня набрання даним
судовим рішенням законної сили
провести повторний розгляд клопотання
ОСОБА_1 від 22.04.2014.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1)
судовий збір у сумі 73,08 грн. (сімдесят
три гривні 08 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль