Справа № 708/136/14-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Ткаченко
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Чигиринському районі Черкаської
області на постанову Чигиринського
районного суду Черкаської області від
07 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чигиринському районі Черкаської
області про визнання дій
неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Чигиринському районі
Черкаської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату пенсії
із врахуванням матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та індексації з 06 вересня 2010
року.

Ухвалою Чигиринського районного суду
Черкаської області від 06 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 06
вересня 2010 року по 28 липня 2013 року
залишено без розгляду.

Постановою Чигиринського районного
суду Черкаської області від 07 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Чигиринському районі
Черкаської області звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 перебуває на пенсії за віком та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу» з 07
вересня 2010 року.

Водночас, до заробітної плати з якої
обчислюється розмір пенсії не включено
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальну допомогу на оздоровлення.

Позивач звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Чигиринському районі Черкаської
області із заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Листом від 24 січня 2014 року № 345/07
відповідач відмовив ОСОБА_3 у
здійсненні такого перерахунку у
зв'язку з відсутністю підстав.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови
у проведенні перерахунку пенсії
протиправними, позивач звернулась з
позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу ст. 2 Закону України "Про оплату
праці", структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Статтею 33 Закону України "Про державну
службу" передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

З вищенаведеного слідує, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсії.

Так, згідно ч.1 ст. 66 вищевказаного
Закону, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Крім того, статтею 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначено
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом, були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 перебуває на пенсії за віком та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу» з 07
вересня 2010 року.

Позивач звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Чигиринському районі Черкаської
області із заявою про перерахунок
пенсії, з урахуванням матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Однак, листом від 24 січня 2014 року № 345/07
відповідач відмовив ОСОБА_3 у
здійсненні такого перерахунку, у
зв'язку з відсутністю підстав.

Разом з тим, отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, зокрема
матеріальна допомога, включаються до
складу заробітної плати державного
службовця та враховуються при
обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
04 березня 2014 року у справі № 21-3а14 та
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року № К/800/34455/13.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_3, оскільки
відповідачем порушено вимоги Закону
України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чигиринському районі Черкаської
області - залишити без задоволення.

Постанову Чигиринського районного
суду Черкаської області від 07 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 17.07.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.