Справа № 2а-18678/11/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/67131/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Пилипчук Н.Г.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Спільного українсько-американського
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані»

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2012 року

та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.05.2012 року

по справі № 2а-18678/11/2670

за позовом Спільного
українсько-американського
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва
Державної податкової служби, Головного
управління Державної казначейської
служби України у місті Києві

про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити дії,
-

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-американське
підприємство у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва ДПС України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві про визнання
бездіяльності Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
щодо ненадання до Головного управління
Державного казначейства України у м.
Києві висновку із зазначенням суми
податку на додану вартість по
деклараціях за серпень та вересень 2009
року, що підлягає відшкодуванню з
бюджету на користь Спільного
українсько-американського
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» протиправною; стягнення з
державного бюджету суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість по деклараціях за серпень та
вересень 2009 року на користь Спільного
українсько-американського
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» у загальному розмірі 89468759,00
гривень.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.05.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2012 року
у задоволенні позову відмовлено з
огляду на безпідставність заявлених
вимог.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить рішення окружного та
апеляційного адміністративних судів
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити. В
обґрунтування касаційної скарги
скаржник посилається на порушення
судами норм матеріального права та
прийняття судових рішень без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.12.2010 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.04.2011 року,
позов Спільного
українсько-американського
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
задоволено повністю. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва від 21.06.2010 року №
/0, що прийнято на підставі акту №
53/07-02/20057835 від 08.06.2010 року та від 10.09.2010
року № /1, що прийнято на підставі
акту №53/07-02/20057835 від 08.06.2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що документальне
підтвердження заявленої суми
бюджетного відшкодування відсутнє.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що вказані
висновки судів не можна вважати такими,
що зроблені на підставі повно та
всебічно досліджених встановлених
фактичних обставин справи.

Судами попередніх інстанцій не були
враховані приписи частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного
судочинства України щодо здійснення
розгляду і вирішення справ в
адміністративних судах на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Відповідно, частинами 4
та 5 цієї статті на суд покладається
обов'язок вживати передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи; зобов'язує суд
запропонувати особам, які беруть
участь у справі, подати докази або з
власної ініціативи витребувати докази,
яких, на думку суду, не вистачає.

Так, під час розгляду справи у суді
касаційної інстанції встановлено, що
судами не з'ясовувався факт
добровільного відшкодування
податковим органом з державного
бюджету спірної суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на користь Спільного
українсько-американського
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» у межах спірних
правовідносин. У той же час, з
урахуванням доводів контролюючого
органу, що свідчать про наявність таких
обставин, а відтак і про можливу
відсутність предмету спору, судам
необхідно перевірити викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи і в
залежності від встановленого,
правильно визначити норми
матеріального та процесуального права,
що підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, зокрема із наданням
оцінки належності способу захисту
позивачем своїх порушених прав у межах
спірних правовідносин.

Відповідно до п. 2 ст. 227 КАС України,
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
ухвала та постанова у справі
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 210-232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спільного
українсько-американського
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.05.2012 року по справі № 2а-18678/11/2670
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписПилипчук Н.Г.

Ухвала складена у повному обсязі
11.07.2014р.