Справа № 149/1968/14-а
Суддя: Слободонюк М. В.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1968/14-а
Провадження №2-а/149/70/14
Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25.07.2014 р. Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області в
складі:

головуючого судді Слободонюк М.В.

за участі секретаря Коломієць В.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Хмільнику справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ВДАІ з обслуговування м. Хмільника та
Хмільницького району, старшого
інспектора з технічного нагляду ВДАІ з
обслуговування м. Хмільника та
Хмільницького району капітана міліції
Паращука Сергія Володимировича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ВДАІ з обслуговування м.
Хмільника та Хмільницького району,
старшого інспектора з технічного
нагляду ВДАІ з обслуговування м.
Хмільника та Хмільницького району
капітана міліції Паращука Сергія
Володимировича про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №551017 від
06.07.2014 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідачем - інспектором
ВДАІ Паращуком С.В. 06.07.2014 року винесена
постанова про накладення на нього
адміністративного стягнення за ст. 122 ч.
3 КУпАП в розмірі 510 гривень за
порушення п. 15.9 (ж) та 15.10 (д) ПДР України,
а саме за порушення правил зупинки та
стоянки транспортного засобу на
проїзній частині по вул. Пушкіна в м.
Хмільнику.

Вважає, що порушень правил дорожнього
руху, за які його притягнуто до
відповідальності, він не допускав,
оскільки здійснив зупинку та стоянку
власного транспортного засобу -
автомобіля "Тойота Кемрі", д.н. НОМЕР_1,
біля входу до центрального ринку по
вул. Пушкіна в м. Хмільнику у
відповідності до п. 15.2 ПДР та жодних
перешкод іншим учасникам дорожнього
руху він не спричинив. Як на доказ
правомірності своїх дій посилається на
відеозапис із власного
автореєстратора, де зафіксовано рух
транспортних засобів та всі його дії
пов'язані із здійсненням зупинки,
стоянки.

Переконує, що відповідач, притягаючи
його до адміністративної
відповідальності, керувався лише
власними домислами, а не фактичними
доказами та показаннями технічних
приладів та засобів, у зв'язку з чим
вважає оскаржувану постанову
незаконною та просить її скасувати, а
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, однак клопотав суд
здійснювати розгляд справи у його
відсутність, вказавши, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі та
просить їх задовольнити.

Відповідачі - представник ВДАІ з
обслуговування м. Хмільника та
Хмільницького району та старший
інспектор з технічного нагляду ВДАІ
Паращук С.В., будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до суду також не з'явилися. На
виконання вимог суду начальником ВДАІ
з обслуговування м. Хмільника та
Хмільницького району надано суду
письмові заперечення щодо позову та
диск із відеозаписом з місця події.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні.

Враховуючи, що неявка сторін у даному
випадку не є перешкодою у розгляді
справи, а в її матеріалах достатньо
письмових доказів для правильного
вирішення спору і необхідності у
заслуховувані свідка чи експерта не
має, судом здійснено розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні у ній докази в їх
сукупності судом встановлено, що
старшим інспектором з технічного
нагляду ВДАІ з обслуговування м.
Хмільника та Хмільницького району
капітаном міліції Паращуком С.В. 06
липня 2014 року відносно ОСОБА_1 винесено
постанову серії ПС1 № 551017 по справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно якої
на позивача накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510
грн.

За змістом даної постанови, а також
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 973723 від
06.07.2014р. вбачається, що ОСОБА_1 06.07.2014
року о 09 год. 50 хв. в м. Хмільнику по вул.
Пушкіна керуючи автомобілем "Тойота
Кемрі", д.н. НОМЕР_1, здійснив зупинку,
стоянку транспортного засобу на
проїзній частині, зробивши неможливим
зустрічний роз'їзд транспортних
засобів та рух інших автомобілів, таким
чином створив перешкоду для руху іншим
учасникам дорожнього руху, чим порушив
вимоги п. 15.9 "ж" та 15.10 "д" ПДР України.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог суд виходить із наступного.

Так, правила зупинки та стоянки
транспортних засобів визначені в
розділі 15 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306.
Згідно пунктів 15.1, 15.2 ПДР України
зупинка і стоянка транспортних засобів
на дорозі повинні здійснюватися у
спеціально відведених місцях чи на
узбіччі. За відсутності спеціально
відведених місць чи узбіччя або коли
зупинка чи стоянка там не можливі, вони
дозволяються біля правого краю
проїзної частини (якомога правіше, щоб
не перешкодити іншим учасникам
дорожнього руху).

Переліки випадків, коли зупинка та
стоянка транспортних засобів
забороняється передбачені пунктами 15.9
та 15.10 ПДР України.

Зокрема, відповідно до п. 15.9 "ж" та 15.10 "д"
ПДР, порушення яких інкримінується
позивачу, зупинка заборонена у місцях,
де буде неможливим зустрічний роз'їзд
або об'їзд транспортного засобу, що
зупинився; стоянка ж забороняється у
місцях, де транспортний засіб, що
стоїть, зробить неможливим рух інших
транспортних засобів або створить
перешкоду для руху пішоходів.

Тобто умовою, при якій буде мати місце
порушення водієм, що зупинився, п. 15.9 "ж"
ПДР є неможливість у місці зупинки
транспортного засобу зустрічного
роз'їзду або його об'їзду. Порушення ж
водієм п. 15.10 "д" ПДР буде у випадку, коли
на місці стоянки його автомобіля буде
неможливим рух інших транспортних
засобів.

Однак, як слідує зі змісту протоколу
про адміністративне правопорушення та
прийнятої на його основі оскаржуваної
постанови, висновок інспектора ВДАІ
про неможливість зустрічного роз'їзду
транспортних засобів та рух інших
автомобілів на місці зупинки, стоянки
керованого позивачем автомобіля,
належними доказами не підтверджений.
Відповідачем не встановлено та не
зазначено транспортних засобів,
водіїв, які не мали можливості
здійснити зустрічний роз'їзд чи об'їзд
автомобіля "Тойота Кемрі", д.н. НОМЕР_1, а
так само не зазначено яким саме чином
стоянка даного автомобіля зробила
неможливим рух інших транспортних
засобів.

Із оглянутих відеозаписів зроблених за
допомогою відеореєстраторів як з
автомобіля позивача так і з автомобіля
інспекторів ВДАІ, які долучені до
матеріалів справи, чітко вбачається, що
в місці зупинки, стоянки автомобіля
"Тойота Кемрі", д.н. НОМЕР_1, по вул.
Пушкіна в м. Хмільнику була можливість
для інших транспортних засобів
здійснити як зустрічний роз'їзд на
проїзній частині дороги так і об'їзд
транспортного засобу що зупинився.
Будь-яких перешкод, які б могли зробити
неможливим рух інших транспортних
засобів на місці стоянки позивача на
відеозаписах теж не зафіксовано.

Згідно із доводів позивача, які жодним
чином не спростовані відповідачами,
зупинка та його транспортного засобу
були здійснена з дотриманням умов,
передбачених п. 15.2 ПДР України, що
уможливлювало рух як в попутному так і
в зустрічному напрямку. А отже в його
діях порушень п. 15.9 "ж" та 15.10 "д" ПДР
України не вбачається.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Такими
доказами, крім іншого, є пояснення
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, показання
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний в першу чергу з'ясувати: чи
було вчинено адміністративне
правопорушення та чи винна дана особа в
його вчиненні.

Відповідачами, всупереч вказаних
положень закону, не доведені обставини
щодо порушень позивачем п. 15.9 "ж" та 15.10
"д" ПДР України та не надано жодних
належних доказів в якості
обґрунтування своїх заперечень,
оскільки утруднений рух на певному
відрізку дороги по вулиці Пушкіна в м.
Хмільнику, який мав місце 06.07.2014 року та
викликаний значною кількістю
транспортних засобів, які рухались у
цей період часу по проїзній частині
дороги, а також здійснювали зупинку та
стоянку, що чітко відслідковується на
оглянутих відеозаписах, не був
пов'язаний із діями позивача. Будь-яких
свідчень того, що на місці зупинки та
стоянки автомобіля позивача був
неможливий зустрічний роз'їзд, об'їзд
або рух інших транспортних засобів, що
є виключними умовами, при яких може
мати місце порушення згаданих вище
Правил дорожнього руху, судом не
здобуто та відповідачами не надано.

Як передбачено частиною 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що факт вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122
КУпАП, є недоведеним, а тому постанова
по справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 551017 від
06.07.2014 року відповідно до ч. 3 ст. 2, ст. 162
КАС України є протиправною та підлягає
скасуванню.

Разом з тим вимога позивача про
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення
задоволенню не підлягає, оскільки
виходить за межі компетенції суду при
розгляді адміністративних справ.

У зв'язку із наведеним
адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню з
розподілом судових витрат в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158-162, 163,
167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №551017 від
06.07.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити з державного бюджету на
користь ОСОБА_1 36,54 грн. у відшкодування
судових витрат по сплаті судового
збору.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя
Слободонюк М.В.