Справа № 743/942/14-а
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/942/14-а
Провадження №6-а/743/4/14
У Х В А Л А

23 липня 2014 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області в
складі:

головуючого-судді Сташківа
В.Б.,

при секретарі Нерус Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його
технічними засобами, подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курильця
Володимира Івановича про зміну способу
та порядку виконання постанови суду, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець
ВПВР УДВС ГУЮ в Чернігівській області
Курилець В.І., посилаючись на ст.263 КАС
України, ст.36 Закону України "Про
виконавче провадження", ст.7 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" та
відсутність бюджетного фінансування
боржника, звернувся до суду із заявою
про зміну способу та порядку виконання
рішення у справі № 2-а-15357/11 за позовом
ОСОБА_2про зобов'язання ГУ ПФУ в
Чернігівській області здійснити
позивачеві доплату за проживання у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю, передбачену ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", шляхом
стягнення з ГУ ПФУ в Чернігівській
області на користь ОСОБА_2 нарахованих,
але не виплачених сум доплати до пенсії
в розмірі 4730 грн. 28 коп..

Старший державний виконаваць
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курилець В.І. не
з'явився, просив справу розглянути за
його відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив розглянути справу та
залишити постанову без змін, тобто
просив відмовити в задоволенні
подання.

Заступник начальника ГУ ПФУ в
Чернігівській області Помилуйко М.О.
надала заперечення проти задоволення
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, мотивуючи це
тим, що вимоги передбачають зміну
резолютивної частини вказаної
постанови, а вимоги про стягнення
коштів не було предметом спору. Також
звертають увагу на те, що Інформаційним
листом Вищого адміністративного суду
України від 11.02.2014 р. № 173/11/14-14
відкликано лист цього ж суду від 13
червня 2013 року № 846/12/13-13 щодо вирішення
справ за поданнями органів ДВС про
зміну способу і порядку виконання
рішень ухвалених у справах, пов'язаних
із соціальними виплатами.

Дослідивши матеріали справи №
2518/2-а-15357/11, суд дійшов наступного
висновку.

Постановою Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 23 грудня 2011 року (справа №
2518/2-а-15357/11), яка залишена без зміни
ухвалою Київського ААС від 17 жовтня 2013
року:

- визнано протиправними дії ГУПФУ в
Чернігівській області щодо не виплати
ОСОБА_2 за період з 5 лютого 2011 р. по 20
червня 2011 р. доплати до пенсії
відповідно до ст.. 39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та щодо
обрахування розміру та виплати ОСОБА_2
за період з 5 лютого 2011 р. по 22 липня 2011 р.
у заниженому розмірі додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно
до ст. 51 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи";

- зобов'язано ГУПФУ в Чернігівській
області:

- призначити, нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 за період з 5 лютого 2011 р. по 20
червня 2011 р. включно доплату до пенсії
відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 1
мінімальної заробітної плати, який
визначається виходячи із ст.. 22 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік»;

- перерахувати та виплатити ОСОБА_2 за
період з 5 лютого 2011 р. по 22 липня 2011 р.
включно додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком, який
визначається виходячи із ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та встановлюється у
розмірах прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначених ст. 21 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», з
обов'язковим урахуванням фактично
виплачених коштів.

У справах "Брумареску проти Румунії",
"Совтрансавто-Холдінг проти України",
"Пономарьов проти України"
Європейський Суд з прав людини
зазначив, що одним із фундаментальних
аспектів верховенства права є принцип
юридичної визначеності, який
передбачає повагу до принципу res judicata -
принципу остаточності рішень суду,
який передбачає, що у будь-якому спорі
рішення суду, яке вступило в законну
силу, не може бути поставлене під
сумнів, та що жодна зі сторін не має
права вимагати перегляду остаточного
та обов'язкового рішення суду просто
тому, що вона має на меті добитися
нового слухання справи та нового її
вирішення.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Підставою звернення з вказаним
поданням зазначено зміни в
законодавстві, а саме - 1 січня 2013 року
набрав чинності Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 5.06.2012 року № 4901-6,
відповідно до ст.1 ч.1, ст. 2 ч.1 якого
встановлюються гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким зокрема є
державний орган, державні
підприємства, установа, організація.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 вказаного Закону
у разі якщо рішення суду, зазначені в
частині першій цієї статті, не виконано
протягом двох місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, крім випадків, коли
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, державний виконавець
зобов'язаний звернутися до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою постановою Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 23 грудня 2011 року (справа №
2518/2-а-15357/11), судом задоволені частково
позовні вимоги шляхом зобов'язання
боржника призначити, нарахувати та
виплатити доплату до пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
саме такі вимоги, а суд може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії відповідно до п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України, виходячи з чого суд
приходить висновку про те, що покладені
судом на боржника зобов'язання є
обраним судом видом захисту порушених
прав стягувача в межах його позовних
вимог, які були задоволені судом.

Враховуючи те, що зміни в діючому
законодавстві, яке регулює натепер
порядок виконання рішень суду зі
спірних правовідносини, не є
обставинами, що ускладнюють виконання
рішення суду, зважаючи на те, що обраний
судом спосіб захисту порушених прав не
може розцінюватися як спосіб виконання
рішення, а вимоги, викладенні в поданні,
є, по своєї суті, вимогами про зміну
способу захисту порушеного права,
встановленого судовим рішенням, тобто
зміну судового рішення по суті, що не
входить в межу повноважень суду, що
ухвалював рішення, та не є предметом
регулювання ст. 263 КАС України, тому суд
приходить до висновку про відсутність
достатніх правових підстав для
задоволення подання старшого
державного виконавця і зміни способу
виконання судового рішення.

Керуючись ст.263 КАС України, суд; -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курильця
Володимира Івановича про зміну способу
та порядку виконання постанови суду -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
протягом 5 днів з дня отримання копії
ухвали апеляційної скарги до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області.

Суддя
В.Б.Сташків