Справа № 2а-3822/11/0121
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/50610/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2012 року у справі за позовом
заступника прокурора м. Феодосії
Автономної Республіки Крим в інтересах
держави в особі Центру зайнятості
Автономної Республіки Крим,
Феодосійського міського центру
зайнятості Автономної Республіки Крим
до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року заступник прокурора
м. Феодосії Автономної Республіки Крим
в інтересах держави в особі Центру
зайнятості Автономної Республіки Крим,
Феодосійського міського центру
зайнятості Автономної Республіки Крим
звернувся до Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди

Постановою Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
14.02.2012 року у задоволенні позовних
вимог заступника прокурора м. Феодосії
Автономної Республіки Крим в інтересах
держави в особі Центру зайнятості
Автономної Республіки Крим,
Феодосійського міського центру
зайнятості Автономної Республіки Крим
було відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2012 року апеляційну скаргу
прокуратури м. Феодосії Автономної
Республіки Крим було задоволено.
Постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
14.02.2012 року скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позов заступника
прокурора м. Феодосії Автономної
Республіки Крим в інтересах держави в
особі Центру зайнятості Автономної
Республіки Крим, Феодосійського
міського центру зайнятості Автономної
Республіки Крим було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Феодосійського міського центру
зайнятості для одержувача коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття збитки в сумі 2741,26
грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Центру зайнятості Автономної
Республіки Крим для одержувача коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття збитки у
сумі 808,72 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, посилається на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 16.07.2012 року
та залишити в силі постанову
Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 14.02.2012
року.

Перевіривши наведені в касаційній
скарзі доводи, рішення судів щодо
правильності застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на
обліку як безробітна у Феодосійському
міському центрі зайнятості у період з
25.12.2009 року по 08.06.2010 року та отримувала
допомогу по безробіттю. За цей період
ОСОБА_2 було виплачено 2741,26грн., в тому
числі матеріальна допомога на період
професіонального навчання.

Відповідно до договору № 9 від 25.01.2010
року на професійне навчання,
укладеного Феодосійським міським
центром зайнятості та ОСОБА_2, ОСОБА_2
зарахована в Кримський центр
професійно-технічної освіти ДСЗ до
складу навчальної групи з підвищення
кваліфікації «Інформатика, ОКГ, 1-С
Бухгалтерія». На організацію даного
навчання Центром зайнятості
Автономної Республіки Крим витрачено
808,72 грн.

Перевіркою встановлено, що згідно
договорів від 15.10.2009 року № 28-Феод та
від 04.01.2010 року № 9-Феод компанія «Пі Джі
Трейд» уклала з ОСОБА_2 угоду щодо
надання послуг з рекламування
продукції компанії.

Висновком почеркознавчої експертизи
Кримського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 28.11.2011
року № 3308 встановлено, що підпис від
імені ОСОБА_2 на вищезазначених
договорах виконаний не ОСОБА_2, а іншою
особою.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення»,
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно із пунктом 6 статті 23 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», порядок надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітним підприємницької
діяльності, встановляються спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики за погодженням з
правлінням Фонду.

Пунктом 6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 13.02.2009 року № 60/62
передбачено, що у разі встановлення
центром зайнятості відповідно до цього
Порядку належності безробітної особи
до категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до статті 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку, як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних. послуг. Сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
невиконання нею своїх обов'язків та
зловживання ними стягується з цієї
особи відповідно до законодавства
України з моменту виникнення обставин,
що впливають на умови виплати їй
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Згідно із пунктом «б» статті 1 Закону
України «Про зайнятість населення», в
Україні до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах: громадяни, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України «Про особисте селянське
господарство».

Підпунктом 5.5 Порядку надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року № 307,
визначено, що державна реєстрація як
фізичної особи-підприємця є підставою
для припинення виплати допомоги по
безробіттю га зняття з обліку як
безробітного у державній службі
зайнятості, що передбачено пунктом 20
Порядку реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 14.02.2007 року № 219.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанцій виходив з
того, що висновком почеркознавчої
експертизи підтверджено, що підпис у
договорах укладених між компанією «Пі
Джі Трейд» та ОСОБА_2 про надання послуг
виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою, що
свідчить про те, що ОСОБА_2 не
перебувала у трудових відносин з
компанією «Пі Джі Трейд».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи постанову про
задоволення позовних вимог, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що матеріалами справи, а саме: листом
компанії «Пі Джі Трейд» від 05.10.2010 року,
яким повідомлено, що ОСОБА_2 надавала
послуги та отримувала винагороду від
компанії; видатковими касовими
ордерами компанії «Пі Джі Трейд» щодо
отримання відповідачем коштів за
надані послуги; листом управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
від 21.02.2012 року № 08/ДОК щодо
індивідуальних відомостей про
застраховану особу - ОСОБА_2 (сплата
страхових внесків страхувальником -
компанією «Пі Джі Трейд»),
підтверджується факт того, що
відповідач, маючи статус безробітної,
була зайнятою особою, а висновки
проведеної експертизи не є доказом
відсутності трудових відносин з
компанією «Пі Джі Трейд». Підпис у
договорах, укладених компанією «Пі Джі
Трейд» та ОСОБА_2, який не належить
ОСОБА_2, не є доказом відсутності
трудових відносин.

Однак, з таким висновком колегії суддів
апеляційної інстанції не можна
погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Аналіз даної норми свідчить про те, що
отримання винагороди за договором про
надання послуг є наслідком укладення
та належного виконання зобов'язань
взятих на себе виконавцем за договором.

Висновком почеркознавчої експертизи
Кримського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 28.11.2011
року № 3308 встановлено, що підпис від
імені ОСОБА_2 на договорах про надання
послуг від 15.10.2009 року № 28-Феод та від
04.01.2010 року № 9-Феод між Компанією «Пі
Джі Трейд» та ОСОБА_2 виконані не
ОСОБА_2, а іншою особою, що свідчить про
те, що саме ОСОБА_2 не укладала їх з
Компанією «Пі Джі Трейд», а отже й не
могла отримувати винагороди за цими
договорами.

Враховуючи, що позивачами не доведено,
що ОСОБА_2, звертаючись до центру
зайнятості із заявою про надання їй
статусу безробітної та виплату
допомоги по безробіттю, мала роботу чи
отримувала заробітну плату за
цивільно-правовими угодами, тобто була
зайнятою особою в розумінні статті 1
Закону України «Про зайнятість
населення», суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, відмовивши у
задоволенні позовних вимог.

Таким чином, судом апеляційної
інстанції дана неправильна правова
оцінка обставин по справі, помилково
застосовані норми матеріального права
при розгляді апеляційної скарги по
даній справі, а тому касаційну скаргу
ОСОБА_2 слід задовольнити, рішення суду
апеляційної інстанції - скасувати,
залишивши в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2012 року - скасувати.

Постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
14.02.2012 року у справі за позовом
заступника прокурора м. Феодосії
Автономної Республіки Крим в інтересах
держави в особі Центру зайнятості
Автономної Республіки Крим,
Феодосійського міського центру
зайнятості Автономної Республіки Крим
до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз