Справа № 826/20905/13-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Дегтярьова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
за участю секретаря судового засідання
Міщенко Ю.М., представника позивача
Бондаренко Г.А., представника
відповідача Шевченка Я.А., розглянувши
у відкритому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 17.02.2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мегаполіс
Україна Лоджістікс» Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби у місті Києві визнання
незаконним, протиправним і скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 25 грудня 2013 року №
100270001/2013/300535/1 та стягнення надміру
сплаченого мита в сумі 38 561, 08
грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.02.2014 року позов задоволено частково.

Київська міжрегіональна митниця
Міністерства доходів і зборів України
в апеляційній скарзі просить суд
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.02.2014 року, оскільки вважає, що судом
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення представників сторін,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та пояснення на неї,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов зовнішньоекономічного
контракту № MJF-MUL вид 17.10.2012р.,
укладеного між позивачем та MJF Teas (Pvt) Ltd,
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів декларантом позивача
подано митну декларацію №100270001/2013/188743
від 25.12.2013р. та документи з метою
здійснення митного контролю та митного
оформлення товарів.

Митна вартість товарів була визначена
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції).

Відповідно до графи 44 митної
декларації для підтвердження
заявлених відомостей було подано також
наступні документи:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) поставки з виробником
специфікації; міжнародна автомобільна
накладна; коносамент; морська накладна;
інвойс; прайс-лист виробника;
пакувальний лист; митна декларація
країни відправлення; страховий поліс;
звіт з незалежної оцінки майна;
сертифікат якості; фітосанітарний
сертифікат; декларація виробника;
копії карток рахунків 281; копії
оборотно-сальдових відомостей по
рахунку 281; постанова Окружного
Адміністративного суду міста Києва від
14.11.2013 р. по справі №826/17130/13-а.

Митним органом при розгляді документів
під час контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів та
у зв'язку із сумнівами щодо митної
вартості товару, було запропоновано
декларанту надати (за наявності)
додаткові документи для підтвердження
митної вартості товару.

Позивачем на запит митного органу
надано наступні документи: копії
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 281; копії карток рахунків 281;
звіт з незалежної оцінки майна;
лист-роз'яснення для митного органу про
відсутність ліцензійних чи авторських
договорів покупця, що стосуються
оцінюваних товарів та є умовою продажу
оцінюваних товарів.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів
відповідач дійшов висновку про те, що
вони не містили всіх даних відповідно
до обраного методу визначення митної
вартості, а також містили розбіжності.

У зв'язку з цим, відповідачем 1 було
прийнято рішення від 25 грудня 2013 року
№ 100270001/2013/300535/1 про коригування митної
вартості товарів за шостим (резервним)
методом. Згідно з вказаним рішенням
було скориговано митну вартість у бік
її збільшення.

Позивач, вважаючи прийняті
відповідачем рішення неправомірним,
подав позов до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, вказав, що оскільки за
результатами розгляду справи судом не
встановлено обставин, які
унеможливлюють визнання
задекларованої митної вартості
товарів за першим методом, то це вказує
на протиправність прийняття
відповідачем рішення про коригування
митної вартості товарів від 25 грудня 2013
року № 100270001/2013/300535/1 та має наслідком
його скасування.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Статтею 49 МК України встановлено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу (ч. 1); митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч.
2).

Статтею 57 глави 9 МК України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3). Застосуванню
другорядних методів передує процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій митний орган та декларант
можуть здійснити обмін наявною у
кожного з них інформацією за умови
додержання вимог щодо її
конфіденційності (ч. 4).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в статті 58 МК
України.

Відповідно до частини 4 статті 58 МК
України митною вартістю товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту, є
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари, якщо вони
продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті.

Відповідно до частини 5 статті 58 МК
України ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Статтею 54 МК України встановлено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині 1 статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

Як визначено у частині 3 статті 54 МК
України, за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього
Кодексу, виявлено, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів, у т.ч. невірно
визначено митну вартість товарів.

Згідно із частиною 6 статті 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно до вимог частини восьмої
статті 55 Митного кодексу України,
протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються.

Методичними рекомендаціями щодо
роботи посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затвердженими наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 № 362, визначено, що при здійсненні
контролю правильності визначення
митної вартості посадові особи, що
здійснюють такий контроль,
застосовують положення Методичних
рекомендацій з метою аналізу,
виявлення та оцінки ризиків щодо
заявлення декларантом або
уповноваженою ним особою неповних
та/або недостовірних відомостей про
митну вартість товарів, у тому числі
невірному визначенні митної вартості
товарів. Робота з аналізу, виявлення та
оцінки ризиків може включати інші
заходи, передбачені законодавством
України з питань державної митної
справи. Робота посадових осіб з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
здійснюється шляхом: вивчення
характеристик товарів, які впливають
на рівень їх митної вартості; вивчення
маршруту транспортування товарів та
перевірки достовірності декларування
витрат на транспортування до митного
кордону України; перевірки
включення/невключення складових
митної вартості, в тому числі на
підставі наявної у митного органу
інформації щодо наявності таких
складових митної вартості (результати
документальних перевірок, відповіді на
запити для встановлення автентичності
тощо); порівняння рівня заявленої
митної вартості товарів з наявною у
митного органу інформацією про рівень
цін на такі товари або вартість прямих
витрат на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів; порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено;
перевірки наявності взаємозв'язку
продавця та покупця; перевірки
інформації, наданої декларантом або
уповноваженою особою, при продажу
товарів між пов'язаними особами, щодо
наближеності митної вартості товарів,
визначеної основним методом до однієї
з операцій, які наведені у частині
вісімнадцятій статті 58 Кодексу;
перевірки особливостей формування
вартості окремих видів товарів
відповідно до розділу 3 Методичних
рекомендацій; перевірки наявності
знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних
товарів; перевірки наявності продажу
оцінюваних товарів на експорт в
Україну; перевірки наявності ознак
підробки документів, які підтверджують
митну вартість товарів; перевірки
наявності розбіжностей у документах,
які підтверджують митну вартість
товарів; перевірки наявності прийнятих
іншими митними органами рішень про
коригування митної вартості товарів,
що ввозились на виконання того ж
зовнішньоекономічного договору
(контракту) або документа, який його
замінює, що і оцінювані товари.

Відповідно до розділу 5 Методичних
рекомендацій, під час робіт з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків
використовуються, зокрема, такі
джерела інформації: спеціалізовані
програмно-інформаційні комплекси
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби України;
інформація, отримана від Держмитслужби
України, про ціни на товари та/або
сировину, матеріали, комплектуючі, які
входять до складу товарів; інформація,
отримана від митних органів іноземних
держав за результатами перевірки
автентичності документів, які
подавалися під час митного контролю та
митного оформлення товару; висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством;
інформація, отримана в мережі Інтернет
(офіційні сайти виробників товарів,
прайс-листи інтернет-магазинів тощо).

Як вбачається з матеріалів справи,
митним органом під час декларування
митної вартості виявлено розбіжності.

Зокрема, відповідно до пункту 3.1
зовнішньоекономічної угоди Продавець
зобов'язується поставити Покупцеві
товари, що поставляються за цим
Договором, у строки, зазначені у
специфікаціях.

Митний орган вказав, що у
специфікаціях від 31.10.2013р. №2 та від
17.10.2012р. № 1 строки поставки не
зазначені; інформація щодо банківських
реквізитів, які зазначено в контракті
не співпадає з інформацією, яка вказана
в інвойсі від 31.10.2013р. №3006603; прайс-лист
наданий на умовах поставки не містить
всіх артикулів заявлених в інвойсі.

Водночас, суд апеляційної інстанції
зазначає, що в спірному рішенні не
міститься посилання на те, яка саме
специфікація міститься розбіжність. В
інвойсі від 31.10.2013р. №3006603, який був
наданий для митного оформлення,
вказані умови оплати та реквізити
рахунку відповідно до Додаткової угоди
від 09 вересня 2013 року до договору від 17
жовтня 2012 року № MJF-MUL 17.10.12, яка також
була надана митному органу, і яка є
невід'ємною частиною основного
Договору.

Крім того, дійсно прайс-лист та інвойс
є різними за своїм змістом документами
та різні за своїм призначенням, а тому
наявні розбіжності не впливають на
визначення митної вартості товару.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що жодна з вказаних
розбіжностей не впливає на визначення
митної вартості імпортованого
позивачем товару та не є підставою для
коригування митним органом митної
вартості такого товару. При цьому,
позивачем надані вичерпні докази, які
свідчать про відсутність вказаних
митним органом розбіжностей.

Таким чином, з урахуванням наведеного,
суд апеляційної інстанції вважає
протиправним рішення від 25 грудня 2013
року № 100270001/2013/300535/1 про коригування
митної вартості товарів за шостим
(резервним) методом, а тому дане рішення
підлягає скасуванню.

Що стосується заявлених позовних вимог
в частині повернення надлишково
сплачених сум, суд апеляційної
інстанції також погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в цій частині, оскільки дійсно
позивачем не було доведено те, що ним
була дотримана процедура, передбачена
розділом ІІІ Порядку повернення
платникам податків митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 року № 618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року за № 1097/14364, зокрема в частині
подання відповідної заяви до митного
органу з наданням підтверджуючих
документів, а тому суд не вбачає
порушеного права позивача в даній
частині позовних вимог.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.02.2014 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений
17.07.2014 року.

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.