Справа № 369/6557/14-а
Суддя: Медвідь Н. О.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6557/14-а
Провадження № 2-а/369/389/14
ПОСТАНОВА

іменем України

21.07.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного територіального
галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця» про
визнання дій неправомірними та
зобов»язання надання пільг та
гарантій,

В С Т А Н О В
И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із даним
позовом до суду посилаючись на те, що
він працював з червня 1949року по
березень 1992року в Київській дирекції
залізничних перевезень
Південно-Західної залізниці на посадах
столяра, стрілочника, старшого
стрілочника, сигналіста, помічника
складача поїздів та складача поїздів.

В 1991 році він оформив пенсію за віком та
продовжував працювати на залізниці.

У зв'язку з похилим віком та
погіршенням стану здоров'я, 01.03.1992 він
звільнився з Київської дирекції
залізничних перевезень державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» по
переведенню до тресту
«Укркомплектмонтаж».

Починаючи з 1991 року і до 2010 року
відповідно до колективного договору
відповідача йому, відповідач надавав
пільги та гарантії.

В 2010 році він був запрошений до відділу
кадрів Київської дирекції залізничних
перевезень Південно-Західної
залізниці, де йому було повідомлено, що
пільги та гарантії, передбачені
колективним договором для непрацюючих
пенсіонерів,в майбутньому йому
надаватися не будуть, оскільки всіма
пільгами, передбаченими колективним
договором залізниці,
пенсіонери-залізничники користуються
у підрозділах, з яких вийшли на пенсію
та про що мають відповідний запис у
трудовій книжці, в зв'язку з чим він не
має підстав для перебування на обліку
як непрацюючий пенсіонер-залізничник
та на отримання передбачених
колективним договором залізниці пільг
та компенсаційних виплат.

Вважає, що відмова відповідача є
неправомірною.

Тому просив визнати дії службових осіб
відповідача щодо відмови в наданні
йому пільг та гарантій, передбачених
колективним договором відповідача для
пенсіонерів-залізничників -
неправомірними. Зобов»язати
відповідача надати пільги та гарантії,
передбачені колективним договором
відповідача для
пенсіонерів-залізничників.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав.

Представник відповідача позов не
визнала, оскільки позивач дійсно досяг
пенсійного віку працюючи в одному з
структурних підрозділів відповідача,
але натомість, щоб звільнитися з роботи
в зв'язку з виходом на пенсію позивач
звільнився за переведенням до
підрозділу тресту «Укрспецмонтаж»
Спеціалізованої установи по зборці і
комплектації блочних пристроїв №1, яке
не є структурним підрозділом
підприємств залізничного транспорту, і
звільнився з роботи в 1995 році за
власним бажанням у зв'язку з виходом на
пенсію згідно ст. 33 КЗпП України, про що
є відповідний запис у трудовій книжці.

При цьому, колективним договором
Південно-Західної залізниці
передбачено, що усі пільги, які
передбачені колишнім працівникам
залізниці і надаються виключно
пенсіонерам залізниці. Не працюючими
пенсіонерами залізниці рахуються
особи, які звільнились на пенсію з
підрозділів залізниці та про що є
відповідний запис у трудовій книжці.

Суд, вислухавши осіб, які приймають
участь у розгляді справи, вивчивши
матеріали справи, в позові відмовляє з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював
з червня 1949 року по березень 1992 року в
Київській дирекції залізничних
перевезень Південно-Західної
залізниці на посадах столяра,
стрілочника, старшого стрілочника,
сигналіста, помічника складача поїздів
та складача поїздів, що
підтверджується поясненнями позивача.

В 1991 році позивач оформив пенсію за
віком та продовжував працювати на
залізниці.

01.03.1992 позивач звільнився з Київської
дирекції залізничних перевезень
державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» по переведенню до тресту
«Укркомплектмонтаж».

Представник відповідача визнала, що
позивач досяг пенсійного віку
працюючи в одному з структурних
підрозділів відповідача, проте,
позивач звільнився за переведенням до
підрозділу тресту «Укрспецмонтаж»
Спеціалізованої установи по зборці і
комплектації блочних пристроїв №1, яке
не є структурним підрозділом
підприємств залізничного транспорту, і
звільнився з роботи в 1995 році за
власним бажанням у зв'язку з виходом на
пенсію згідно ст. 33 КЗпП України, про що
є відповідний запис у трудовій книжці.

Колективним договором
Південно-Західної залізниці
передбачено, що усі пільги, які
передбачені колишнім працівникам
залізниці і надаються виключно
пенсіонерам залізниці. Не працюючими
пенсіонерами залізниці рахуються
особи, які звільнились на пенсію з
підрозділів залізниці та про що є
відповідний запис у трудовій книжці.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення.

Враховуючи вищевикладене та на
підставі Конституції України, ЗУ «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку», ст.ст. 8, 9, 11, 71, 87, 94, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Державного
територіального галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця» про
визнання дій неправомірними та
зобов»язання надання пільг та гарантій
- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області в 10-денний строк з
дня проголошення.

Суддя: