Справа № 810/2003/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/2003/13-а Головуючий
у 1-й інстанції: Скрипка І.М.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Губської О.А.
та Федотова І.В.,

при секретарі Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 13
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2013 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 звернулася в
Київський окружний адміністративний
суд з позовом до управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
Київської області, в якому просила:
визнати протиправними намагання
стягнути борг в сумі 4 130, 82 грн., та
недоїмку в сумі 442, 40 грн., відповідно до
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», як
сплату внесків на загальнообов'язкове
пенсійне страхування відповідно до
вимоги про сплату боргу № Ф113 від 26.02.2013
року та вимоги про сплату недоїмки №
Ф113 від 26.02.2013 року прийняту
територіальним управлінням в м. Біла
Церква; скасувати вимогу про сплату
боргу № Ф113 від 12.02.2013 року та вимогу про
сплату недоїмки № Ф113 від 26.02.2013 року
видану територіальним управлінням в м.
Біла Церква, як протиправні, прийняті з
порушенням вимог ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», як вимоги які
не містить погодження (рішення)
центрального органу виконавчої влади;
зобов'язати територіальне управління
пенсійного фонду України в м. Біла
Церква сплачену суму, відповідно до
квитанцій № 12136.478.1, № 12136.478.4, № 12136.478.5
від 21.01.2013 року, розрахувати як суму
внеску за кожний місяць страхового
стажу за 2012 рік, керуючись приписами ч. 3
ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; зобов'язати
територіальне управління в м. Біла
Церква утриматися від вчинення
неправомірних дій, а саме припинити
здійснювати на позивача як на
приватного підприємця тиск, відповідно
до внормованих вимог ст. 106, примусові
стягнення за несплату внесків на
загальнобов'язкове державне пенсійне
страхування фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування, не застосовуються,
Закон України «Про загальнообов'язкове
державе пенсійне страхування».

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що винесена
без з'ясування судом фактичних
обставин справи, в порушення
процесуальних норм та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини та наданим доказам
дав правильну правову оцінку і дійшов
до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні позову, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є фізичною особою - підприємцем,
зареєстрована виконавчим комітетом
Білоцерківської міської ради
Київської області та перебуває на
обліку у відповідача як платник
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Як було встановлено судом першої
інстанції та не заперечувалось
позивачем, за особистим рахунком
ОСОБА_2 існувала заборгованість по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011 рік.

Управлінням Пенсійного фонду України у
місті Білій Церкві було складено
повідомлення-розрахунок, в якому
зазначено загальну суму
заборгованості за 2012 рік у розмірі
4572,42 грн. (а.с. 38).

Крім того, відповідачем сформовані та
направлені на адресу ОСОБА_2 вимоги про
сплату недоїмки №Ф113 від 12 березня 2013
року, яку позивач отримала 16 лютого 2013
року, та №Ф113 від 26 лютого 2013 року, що
отримана 16 березня 2013 року (а.с.26-27).

Колегія суддів погоджується в
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», дія цього
Закону поширюється на відносини, що
виникають під час провадження
діяльності, пов'язаної із збором та
веденням обліку єдиного внеску. Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на зазначені відносини
лише у випадках, передбачених цим
Законом, або в частині, що не суперечить
цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються:

-принципи збору та ведення обліку
єдиного внеску;

-платники єдиного внеску;

-порядок нарахування, обчислення та
сплати єдиного внеску;

-розмір єдиного внеску та пропорції
його розподілу за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування;

-орган, що здійснює збір та веде облік
єдиного внеску, його повноваження та
відповідальність;

-склад, порядок ведення та використання
даних Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування;

-порядок здійснення державного нагляду
за збором та веденням обліку єдиного
внеску.

Відповідно до п. 2 Закону, єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування;

Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 384/2011
встановлено, що Пенсійний фонд України
є центральним органом виконавчої
влади, що входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
пенсійного забезпечення та збору,
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування. Крім
цього, йому надано право стягувати у
передбаченому законодавством порядку
своєчасно не нарахованих та/або не
сплачених сум єдиного внеску,
страхових внесків та інших платежів.

Як передбачено у пункті 4 частини
першої статті 4 Закону № 2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрована як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а тому
є страхувальником в розумінні положень
цього Закону.

За вимогами пункту 1 частини другої
статті 6 цього Закону платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

При цьому, статтею 9 Закону № 2464-VI
визначено базовий звітний період -
календарний місяць. Платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати такий
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 7 Закону єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Пунктом 5 частини першої статті 1 «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» закріплено, що
мінімальний страховий внесок - це сума
єдиного внеску, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до ч. 11 статті 8 Закону № 2464-VI
єдиний внесок для платників,
зазначених у пунктах 4 та 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

За нормами Закону України «Про
державний бюджет України на 2012 рік», у
січні-березні 2012 року місячний розмір
мінімальної заробітної плати становив
1073 грн., у квітні-червні 2012 року - 1094 грн.,
у липні-вересні 2012 року - 1102 грн., у
жовтні-листопаді 2012 року - 1118 грн., у
грудні - 1134 грн.

Таким чином, щомісячний мінімальний
страховий внесок для платників,
зазначених у пункті 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464-VI склав: з січня по березень
2012 року - 372,33 грн., з квітня по червень 2012
року - 379,62 грн., з липня по вересень 2012
року - 382,94 грн., з жовтня по листопад 2012
року - 387,95 та у грудні 2012 року - 393,50 грн.

Отже, позивачем мало бути сплачено
єдиний внесок за 2012 рік у сумі 4572,42 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем у січні 2012 року самостійно
сплачено єдиний внесок за 2012 рік в сумі
442, 40 грн. (а.с.6), однак за позивачем
рахувалась заборгованість по сплаті
цього ж виду внеску за 2011 рік, тому
сплачені кошти були зараховані на
погашення заборгованості, яка виникла
раніше.

Оскільки, згідно з ч. 6 статті 25 Закону
за рахунок сум, що надходять від
платника єдиного внеску або від
державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, щодо правомірності
зарахування вказаних коштів на
погашення заборгованості позивача по
сплаті цього ж виду внеску за 2011 рік.

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до п.6 ст. 1 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» недоїмка - сума
єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
органом доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом.

Посилання апелянта на ч. 15 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та на
те, що відповідачем неправомірно
порушено питання про притягнення її до
відповідальності, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки позивачем не
надано доказів на підтвердження факту
винесення відповідачем Рішень про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату внесків
позивачем або про притягнення її до
відповідальності.

Відповідно до ст.. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що позивачем не сплачено єдиний внесок
у відповідності до вимог Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17
липня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
О.А. Губська

І.В. Федотов

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Губська О.А.

Федотов І.В.