Справа № 352/997/14-а 2-а/352/55/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
Справа № 876/5393/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тисменицького
районного суду Івано-Франківської
області від 05 травня 2014 року по справі
№352/997/14-а, 2-а/352/55/14 за позовом ОСОБА_1 до
Угринівської сільської ради про
визнання недійсним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

30.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, яким просила
визнати недійсним та скасувати рішення
сімнадцятої сесії Угринівської
сільської ради від 13.02.2014 року «Про
затвердження акту земельної комісії».

Ухвалою Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 05
травня 2014 року у відкритті провадження
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Угринівської сільської ради про
визнання недійсним рішення -
відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС
України.

ОСОБА_1 не погодившись із зазначеним
судовим рішенням, подала апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
ухвала винесена з порушенням норм
процесуального права, неповністю
досліджені обставини справи, просить
зазначену ухвалу скасувати, а справу
направити до суду для продовження
розгляду.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що предметом спору є визнання
недійсним рішення Угринівської
сільської ради як органу місцевого
самоврядування, пов'язаного з
земельними відносинами. Отже, за своїм
правовим статусом оскаржуване рішення
є індивідуальним правовим актом,
оскільки породжує певні права та
обов'язки для інших суб'єктів земельних
відносин. Таким чином, за суб'єктним
складом та за змістом спірних
правовідносин дана справа підпадає під
визначення справи адміністративної
юрисдикції, яке надане в пункті 1
частини 1 статті 3 КАС України, а даний
спір є публічно-правовим.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, суд
апеляційної інстанції скасовує її і
направляє справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
якщо визнає, що судом порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи суд
першої інстанції своєю ухвалою від 05
травня 2014 року відмовив у відкритті
провадження у справі, у зв'язку з
неналежністю розгляду даної справи в
порядку адміністративного судочинства
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з
твердженням суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

Частиною 1 статті 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 01 квітня 2010 року
№10-рп/2010, який за результатами розгляду
справи за конституційним поданням
Вищого адміністративного суду України
щодо офіційного тлумачення положень
частини 1 статті 143 Конституції України,
пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12
Земельного кодексу України, пункту 1
частини 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
вирішив:

1) положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті
12 Земельного кодексу України у частині
повноважень сільських, селищних,
міських рад відповідно до цього
кодексу вирішувати питання
розпорядження землями територіальних
громад, передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності треба розуміти
так, що при вирішенні таких питань ці
ради діють як суб'єкти владних
повноважень;

2) положення пункту 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України стосовно
поширення компетенції
адміністративних судів на "спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження

його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності" слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 150 Конституції
України з питань передбаченими до їх
повноважень, Конституційний Суд
України ухвалює рішення, які є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточним і не
можуть бути оскаржені.

З аналізу вказаних вище норм можна
зробити висновок про те, що до
цивільної юрисдикції належить справи у
сфері земельних відносин, окрім тих
справ, в яких відповідачем виступає
суб'єкт владних повноважень, що
здійснює в цій сфері владні
управлінські функції та які
розглядаються адміністративними
судами. Угринівська сільська рада
приймаючи оскаржуване рішення як
суб'єкт владних повноважень
здійснювала владні управлінські
функції. Отже дана справа підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи вищенаведене суд не
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відмови у відкритті
провадження у зв'язку з не належністю
розгляду справи в порядку
адміністративного судочинства, а тому
дану ухвалу слід скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що допущені судом першої
інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання, та є підставою для скасування
оскаржуваної ухвали суду та
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 160, 195, 197, 199, п.
3, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 05
травня 2014 року про відмову у відкритті
провадження - скасувати, а справу
№352/997/14-а, 2-а/352/55/14 направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Р.Б. Хобор