Справа № 815/4012/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4012/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Борцова
С.І.

за участю сторін:

від позивача: Береговенко А.І. (за
довіреністю);

від відповідача: Чугуникова М.В.(за
довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український центр
кінезітерапії» до Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування рішення №46 від 04.07.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український центр
кінезітерапії» звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з позовними вимогами до Інспекції
з питань захисту прав споживачів в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування рішення №46
від 04.07.2014 року про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
вимог діючого законодавства, оскільки
позивачем були надані документи, в яких
чітко визначено тривалість рекламного
ролику «Експерементальний
«Бубновського» по якому пред'явлено
претензію, кількість виходів даного
ролику та його вартість, а тому рішення
№46 від 04.07.2014 року, яким до позивача
застосовано штрафні санкції у розмірі
2000,00 грн., є протиправним та підлягає
скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив суд
задовольнити його у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві та письмових
доповненнях до адміністративного
позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти заявлених позовних
вимог заперечувала, письмових
заперечень не надала.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
доводи адміністративного позову та
заперечень на нього, наявні матеріали
справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступні факти та обставини.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український центр
кінезітерапії» зареєстроване як
юридична особа 27.09.2011 року, відповідно
до виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців (а.с. 9).

Судом встановлено, що на підставі ч. 2
ст. 26 Закону України «Про рекламу»,
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в Одеській області 28.04.2014
року Товариству з обмеженою
відповідальністю «Український центр
кінезітерапії» направлено вимогу
№1712/8 (а.с.18-18з/б), якою зобов'язано
позивача надати до інспекції у
триденний строк з дня отримання вимоги
наступні документи: свідоцтво про
державну реєстрацію, свідоцтво
платника податку, макет замовлення,
письмові пояснення, документальне
підтвердження вартості розповсюдженої
реклами з зазначеним сюжетом за період
до 1 року з моменту отримання даної
вимоги (договори, акти виконаних робіт,
рахунки, платіжні документи), копію
відеоролику у чіткій якості розміром
не більше 700 Мб на CD-R диску, інформацію
щодо кількості рекламних роликів з
вищезазначеним сюжетом згідно
розміщення в межах мовлення
телекомпанії «Репортер».

08.05.2014 року позивачем надані пояснення
№4 на вищенаведену вимогу Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області, відповідно до якої
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український центр
кінезітерапії» зазначило, що останнім
дотримано вимог чинного законодавства
про рекламу та надано витребувані
документи (а.с.17-17з/б).

Розглянувши пояснення позивача, 28.05.2014
року керівнику Українського центру
кінезітерапії Бубновського направлено
повідомлення про призначення
засідання щодо розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу на
25.06.2014 року (а.с.16-16з/б).

Згідно протоколу №41/1 засідання
стосовно розгляду справи про порушення
законодавства про рекламу від 25.06.2014
року, за результатами розгляду справи
встановлено факт порушення позивачем
чинного законодавства України про
рекламу щодо змісту реклами, а саме: у
рекламі лікарських засобів, медичних
виробів та методів профілактики,
діагностики, лікування і реабілітації
забороняється участь лікарів та інших
професійних медичних працівників, а
також осіб, зовнішній вигляд яких
імітує зовнішній вигляд лікарів; крім
того, реклама повинна містити текст
попередження такого змісту:
«Самолікування може бути шкідливо для
Вашого здоров'я», що повинно займати не
менше 15 відсотків площі (тривалості)
всієї реклами, що є порушенням ч.4 та ч.7
ст.21 Закону України «Про рекламу» та
розгляд справи перенесено у зв'язку з
витребуванням документів на 04.07.2014 року
(а.с.19).

Відповідно до протоколу №41/2 засідання
стосовно розгляду справи про порушення
законодавства про рекламу від 04.07.2014
року, у зв'язку з встановленими
порушеннями вирішено застосувати
відносно ТОВ «Український центр
кінезітерапії» штрафні санкції
відповідно до розрахунку (а.с.20-21).

Рішенням №46 про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
від 04.07.2014 року за порушення позивачем
ч.4 та ч.7 ст.21 Закону України «Про
рекламу», на підставі ч.4 ст.27 Закону
України «Про рекламу», матеріалів
справи та протоколу засідання №41/2 від
04.07.2014 року, на ТОВ «Український центр
кінезітерапії» накладено штраф у
розмірі 2000,00 грн. та зобов'язано
останнього сплатити кошти у
встановленому порядку до Державного
бюджету на відповідний рахунок
(а.с.22-22з/б).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
рекламу» реклама - інформація про особу
чи товар, розповсюджена в будь-якій
формі та в будь-який спосіб і
призначена сформувати або підтримати
обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про рекламу» контроль за дотриманням
законодавства України про рекламу
здійснюють у межах своїх повноважень:
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, - щодо захисту прав
споживачів реклами.

Згідно ч.1 Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011
року № 465/2011 року, Держспоживінспекція
України входить до системи органів
виконавчої влади і реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів.
Держспоживінспекція України є
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів.

Відповідно до п.2 ч.4 вищенаведеного
Положення, Держспоживінспекція
України відповідно до покладених на
неї завдань здійснює у межах своєї
компетенції контроль за додержанням
законодавства про рекламу.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про
рекламу» на вимогу органів державної
влади, на які згідно із законом
покладено контроль за дотриманням
вимог законодавства про рекламу,
рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні та/або
письмові пояснення, відео- та
звукозаписи, а також іншу інформацію,
необхідну для здійснення ними
повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної
влади має право: вимагати від
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами усунення
виявлених порушень вимог
законодавства; вимагати припинення
дій, що перешкоджають здійсненню
державного контролю; надавати
(надсилати) рекламодавцям, виробникам
та розповсюджувачам реклами
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень; приймати рішення
про визнання реклами недобросовісною,
прихованою, про визнання порівняння в
рекламі неправомірним з одночасним
зупиненням її розповсюдження; приймати
рішення про зупинення розповсюдження
відповідної реклами.

Органи державної влади зобов'язані
повідомляти рекламодавців, виробників
та розповсюджувачів реклами про
розгляд справ про порушення ними вимог
законодавства про рекламу не менше ніж
за п'ять робочих днів до дати розгляду
справи.

Згідно ч.4 ст.21 ЗУ «Про рекламу» реклама
лікарських засобів, медичних виробів,
методів профілактики, діагностики,
лікування і реабілітації повинна
містити: об'єктивну інформацію про
лікарський засіб, медичний виріб, метод
профілактики, діагностики, лікування,
реабілітації і здійснюватися так, щоб
було зрозуміло, що наведене
повідомлення є рекламою, а
рекламований товар є лікарським
засобом, медичним виробом, методом
профілактики, діагностики, лікування,
реабілітації; вимогу про необхідність
консультації з лікарем перед
застосуванням лікарського засобу чи
медичного виробу; рекомендацію щодо
обов'язкового ознайомлення з
інструкцією на лікарський засіб; текст
попередження такого змісту:
"Самолікування може бути шкідливим для
вашого здоров'я", що займає не менше 15
відсотків площі (тривалості) всієї
реклами

Частиною 7 ст.21 Закону України «Про
рекламу» передбачено, що у рекламі
лікарських засобів, медичних виробів
та методів профілактики, діагностики,
лікування і реабілітації
забороняється участь лікарів та інших
професійних медичних працівників, а
також осіб, зовнішній вигляд яких
імітує зовнішній вигляд лікарів.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України
«про рекламу», рекламодавці, виробники
та розповсюджувачі реклами під час
розгляду питання про порушення цього
Закону мають право: бути присутніми на
засіданні державного органу під час
розгляду питання про порушення ними
цього Закону; подавати необхідні
документи, давати пояснення;
отримувати копію протоколу засідання
та рішення державного органу,
прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи
бездіяльність зазначеного державного
органу та його посадових осіб до суду.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЗУ «Про рекламу»
особи, винні у порушенні законодавства
про рекламу, несуть дисциплінарну,
цивільно-правову, адміністративну та
кримінальну відповідальність
відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про
рекламу», відповідальність за
порушення законодавства про рекламу
несуть: 1) рекламодавці, винні: у
замовленні реклами продукції,
виробництво та/або обіг якої
заборонено законом; у наданні
недостовірної інформації виробнику
реклами, необхідної для виробництва
реклами; у замовленні розповсюдження
реклами, забороненої законом; у
недотриманні встановлених законом
вимог щодо змісту реклами; у порушенні
порядку розповсюдження реклами, якщо
реклама розповсюджується ними
самостійно; 2) виробники реклами, винні
у порушенні прав третіх осіб при
виготовленні реклами; 3)
розповсюджувачі реклами, винні в
порушенні встановленого
законодавством порядку розповсюдження
та розміщення реклами.

Відповідно до ч.4 ст.27 ЗУ «Про рекламу»,
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, за поданням державних
органів, зазначених у статті 26 цього
Закону, або самостійно у випадках,
передбачених цією статтею, крім тих,
які віднесено виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладають штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на: рекламодавців за вчинення
дій, передбачених пунктом 1 частини
другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдженої
реклами.

Проти наявності порушень під час
розміщення ролика №2
«Експериментальний «Бубновського»,
встановлених Інспекцією, представник
позивача у судовому засіданні не
заперечував.

Але, всупереч вищенаведеної норми
Закону, Інспекцією з питань захисту
прав споживачів в Одеській області
помилково розраховано суму штрафу,
оскільки, згідно наданого позивачем
рахунку-фактури №РП-0000034 від 11.04.2014
року, виданого на виконання умов
договору №11 про надання послуг від
01.04.2013 року, укладеного між позивачем та
ПАТ «Інформаційне агентство
«Репортер», вартість розміщення ролика
№2 «Експериментальний «Бубновського»
тривалістю 30 секунд за квітень 2014 року
в межах мовлення телекомпанії
«Репортер» м. Одеси (а.с.10) складає 120,00
грн., а тому, згідно зі ст.27 Закону
України «Про рекламу» розмір штрафних
санкцій за встановлене порушення
складає 120,00х5=600,00 грн.

Отже, у зв'язку з вищенаведеним, рішення
№46 про накладення на позивача штрафу
за порушення законодавства про рекламу
в частині визначення суми штрафу у
розмірі 1400,00 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України: з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши наявні в
матеріалах справи докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Український центр кінезітерапії» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
рішення №46 від 04.07.2014 року -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області №46
від 04.07.2014 року в частині накладення
штрафу на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український центр
кінезітерапії» у сумі 1400,00 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею 22
липня 2014 року

Суддя
П.П.Марин