Справа № К/9991/57242/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/57242/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

секретар судового засідання Василенко
І.О.,

розглянувши у порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Полтавського районного
центру зайнятості про визнання
протиправними та скасування акту й
наказу за касаційною скаргою
Полтавського районного центру
зайнятості на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 2
червня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що Полтавський районний центр
зайнятості стверджує, що ОСОБА_1 під час
перебування на обліку в службі
зайнятості надала неправдиві дані щодо
заробітної плати за жовтень 2009 року
згідно довідки від 2 листопада 2009 року
№348. На здійснений запит до керівника
КП «Спектр» відповідач отримав
відповідь про те, що довідка про
середню заробітну плату від 2 листопада
2009 року №348 є достовірною. Проведеною у
листопаді 2010 року звіркою було
встановлено, що заробітна плата ОСОБА_1
за жовтень 2009 року становить 1152,51 грн, а
не 1711,94 грн як вказано у довідці від 2
листопада 2009 року №348, через що
Полтавським районним центром
зайнятості було складено акт
розслідування страхових випадків та
обґрунтування виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» від 9 грудня 2010
року №155 та винесено наказ «Про
повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1» від 9 грудня 2010 року №58. Просила
визнати протиправними та скасувати акт
від 9 грудня 2010 року №155 і наказ
Полтавського районного центру
зайнятості від 9 грудня 2010 року №58.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 2 червня 2011
року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Полтавського районного центру
зайнятості від 9 грудня 2010 року №58.
Провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування акту
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» від 9 грудня 2010
року №155 закрито.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2011
року апеляційну скаргу Полтавського
районного центру зайнятості залишено
без задоволення, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 2 червня 2011
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
Полтавського районного центру
зайнятості, судами порушення норм
чинного матеріального та
процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень,
відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступне.

Розпорядженням Тахтаулівської
сільської ради від 2 листопада 2009 року
№18 ОСОБА_1 звільнено з посади директора
КП «Спектр».

2 грудня 2009 року позивач звернулася до
Полтавського районного центру
зайнятості із заявою про надання
статусу безробітного та подала довідку
про середню заробітну плату від 2
листопада 2009 року за вих. № 348, що
підписана нею особисто як директором
КП «Спектр» та головним бухгалтером
цього підприємства ОСОБА_2

У період з 2 грудня 2009 року по 9 жовтня 2010
року ОСОБА_1 перебувала на обліку у
Полтавському районному центрі
зайнятості як безробітна та отримувала
допомогу по безробіттю.

У зв'язку з виявленням розбіжностей у
даних автоматизованого міжвідомчого
інформаційного обміну за VI квартал 2009
року між Пенсійним фондом та Державним
центром зайнятості відповідачем
проведено розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

За результатами проведеного
розслідування Полтавським районним
центром зайнятості складено акт
розслідування страхових випадків та
обґрунтування виплат матеріального
забезпечення відповідно до закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» від 9 грудня 2010
року №155, в якому зафіксовано
порушення абзацу 14 підпункту 1 пункту 20
Порядку реєстрації, перереєстрації та
ведення громадянами, які шукають
роботу, і безробітних, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 14 лютого 2007 № 219, а саме, подання
позивачем неправдивих відомостей про
заробітну плату, яку вона отримувала у
КП «Спектр» Тахтаулівської сільської
ради.

9 грудня 2010 року Полтавським районним
центром зайнятості видано наказ №58 від
«Про повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1».

Відповідно до абзацу першого частини
третьої статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 2 березня 2000
року № 1533-III сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Задовольняючи позов в частині визнання
протиправним та скасування наказу «Про
повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1» від 9 грудня 2010 року №58 суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідачем не
доведено умисного невиконання
позивачем своїх обов'язків з
інформування центру зайнятості про
зміну розміру заробітної плати та
зловживання ними шляхом подання
довідки з неправдивими відомостями,
оскільки розбіжність між інформацією
системи автоматизованого міжвідомчого
обміну даних та довідкою за вих. № 348
від 2 листопада 2009 року зумовлена
перерахуванням новим бухгалтером
підприємства заробітної плати ОСОБА_1
вже після її звільнення, у листопаді 2010
року, та поданням до органів Пенсійного
фонду України звіту зі зміненими
даними. Про здійснення зазначеного
перерахунку заробітку за жовтень 2010
року позивачу повідомлено не було.

При цьому суди попередніх інстанцій
при розгляді справи не встановили та не
дали належної оцінки тим обставинам, що
довідка про середню заробітну плату
від 2 листопада 2009 року за
вих. № 348 підписана головним
бухгалтером КП «Спектр» ОСОБА_2, яка на
час видання цієї довідки була
звільнена з роботи 30 жовтня 2009
року (а.с. 45); в книзі реєстрації
вихідної документації КП «Спектр»
зазначена довідка за тими датою та
номером не зареєстрована (а.с.52).

Крім цього, суди не з'ясували, у якому
розмірі було фактично виплачено
позивачу заробітну плату в жовтні 2009
року.

Враховуючи викладене, висновок судів
попередніх інстанцій про часткове
задоволення позову не можна визнати
обґрунтованим.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

За правилами частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки зазначені порушення, допущені
судами першої та апеляційної
інстанцій, унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, а суд
касаційної інстанції позбавлений
процесуальних можливостей для їх
усунення, справа підлягає направленню
на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 225, 227, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Полтавського
районного центру зайнятості
задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2011
року скасувати.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 2 червня 2011
року змінити. Скасувати постанову в
частині визнання протиправним та
скасування наказу Полтавського
районного центру зайнятості від 9
грудня 2010 року №58, а справу у цій
частині направлено на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

У решті постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 2
червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.