Справа № 826/8594/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2014 року № 826/8594/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будконстракшн" до
Державної податкової інспекції
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкових
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будконстракшен»
(далі по тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач) в якому просить
суд визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення від 07
року № 639/26-55-22-10 та №
Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятими на його
підставі податковими повідомленнями -
рішеннями й мотивує позовні вимоги тим,
що відповідачем не наведено жодного
доказу на підтвердження нереальності
господарських відносин між ним та
ТОВ «БКФ Європа-Буд», ПП «ВАП-БУД»,
ТОВ «Позитив Транслайн».

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від 11 квітня 2014 року №
332/26-55-10/36925324.

Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу від 28 лютого 2014
року № 775, згідно з підпунктом 75.1.2.
пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу
України Державною податковою
інспекцією у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві проведено планову виїзну
документальну перевірку ТОВ
«Будконстракшн» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 січня 2010
року по 31 грудня 2013 року, за результатом
якої складено акт перевірки від 11
квітня 2014 року № 332/26-55-10/36925324.

Як висновок проведеної перевірки,
серед іншого, встановлено наступні
порушення:

- підпункту 138.1.1. пункту 138.1. статті 138,
підпункту 138.8.1. пункту 138.8. статті 138,
підпункту 139.1.9. пункту 139.1. статті 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 187646,00 грн.;

- пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198,
пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 53722,00
грн.;

- пункту 249.6 статті 249 розділу VIII
Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено заниження
податкового зобов'язання по
екологічному податку в сумі 714 783,49 грн.

Податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 07
травня 2014 року № 3 позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з екологічного податку на суму 887384,05
грн., в тому числі: за основним платежем
- 714783,49 грн., за штрафними санкціями -
172600,56 грн.

Податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 08
травня 2014 року № 639/26-55-22-10 позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
67153,00 грн., в тому числі: за основним
платежем - 53722,00 грн., за штрафними
санкціями - 13431,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 08
травня 2014 року № 640/26-55-22-10 позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток у розмірі 234558,00
грн., в тому числі: за основним платежем
- 187646,00 грн., за штрафними санкціями -
46912,00 грн.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між позивачем та ТОВ «БКФ Європа-Буд»,
ПП «ВАП-БУД», ТОВ «Позитив Транслайн»,
обставини використання придбаних
товарів у власній господарській
діяльності позивача, встановити
спеціальну податкову
правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема, чи
були платниками податку на додану
вартість).

Судом встановлено, що 18 травня 2011 року
між ТОВ «КЖБК» та ТОВ «Будконстракшн»
укладено договори на виконання
будівельних робіт підготовчого
періоду будівництва № 253, 254, 255.

В рамках виконання зазначених
договорів ТОВ «Будконстракшн»
залучено в якості субпідрядника ТОВ
«БКФ Європа-Буд».

Так, 01 липня 2011 року між ТОВ
«Будконстракшн» та ТОВ «БКФ
Європа-Буд» було укладено договір
підряду № 22, відповідно до якого ТОВ
«БКФ Європа-Буд» виконував за
дорученням ТОВ «Будконстракшн»
комплекс робіт по підсипці території
об'єкту будівництва. Вказані роботи
були виконані та прийняті ТОВ
«Будконстракшн».

Відповідні податкові накладні та
видаткові накладні містяться в
матеріалах справи.

Вказані роботи оплачені у повному
обсязі шляхом перерахування грошових
коштів на відповідні поточні рахунки.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ
«КЖБК», ТОВ «Будконстракшн» та ТОВ «БКФ
Європа-Буд» є будівельними компаніями,
які мають відповідні ліцензії. Отже ці
роботи відповідають основному
напрямку діяльності ТОВ
«Будконстракшн».

Також, з матеріалів справи вбачається,
що у ТОВ «Будконстракшн» є у власності
екскаватор Хітачі ZX330LC. У лютому 2012 року
вийшла з ладу гідролінія зазначеного
екскаватору, внаслідок нього виникла
необхідність у його ремонті.

У зв'язку цим укладено між ТОВ
«Будконстракшн» та ПП «Вап-Буд»
договір № А03/12 від 16 лютого 2012 року на
встановлення та обслуговування гідро
лінії.

Первинні документи, які надані суду,
свідчать, що ПП «Вап-буд» закуплено
нові комплектуючи та встановлено на
екскаватор, що підтверджується
відповідними актами виконаних робіт та
видатковими накладними на матеріали.

Роботи здійснювались на стоянці
техніки ТОВ «Будконстракшн» на вулиці
Геофізиків, 12 у місті Києві. Стоянка
техніки орендується ТОВ
«Будконстракшн» у ТОВ «Аларіт-пром».

Матеріали справи місять податкові
накладні, виписані ПП «Вап-буд» на
адресу ТОВ «Будконстракшн».

Оплата за надані послуги здійснювалась
в порядку безготівкового розрахунку,
що підтверджують відповідні виписки по
особовому рахунку.

26 вересня 2012 року між ТОВ
«Будконстракшн» та ТОВ "БК Азур Груп"
укладено договір № 40 від 26 вересня 20132
року про реконструкцію з добудовою
трамвайної лінії в систему легкого
рейкового транспорту на ж.м. Троєщина
від вулиці Милославської до
пересадочного вузла на міську кільцеву
електричку (перша черга будівництва). В
рамках виконання цього договору
виникла необхідність у закупівлі
піску. Оскільки ТОВ «Будконстракшн»
використовує для виконання
будівельних робіт пісок, то 14 вересня
2012 року між ТОВ «Позитив Транслайн» та
ТОВ «Будконстракшн» було укладено
договір поставки №90-А.

У судовому засіданні,
представником позивача повідомлено
суд, що ТОВ «Позитив Транслайн» не є
єдиним постачальником піску, зокрема, у
позивача наявні підписані договори н
поставку піску із ТОВ "Комспек", ТОВ
"Делюкс-Білдінг".

Придбаний товар, пісок, придбаний у ТОВ
«Позитив Транслайн» поставлено на
будівельний об'єкт ТОВ "БК Азур Груп", що
підтверджено відповідною видатковою
накладною та актом замовника робіт.

Оплата за придбаний товар
здійснювалась в порядку
безготівкового розрахунку, що
підтверджують відповідні виписки по
особовому рахунку.

Крім зазначених вище договорів, ТОВ
«Будконстракшн» виступав замовником
транспортних послуг: Договір про
надання послуг будівельних машин та
механізмів від 25 січня 2011 року № 3611,
який укладено з ТОВ «Епіцентр-К»
(Виконавець) щодо перевезення,
планування, навантаження ґрунту та
сипучих будматеріалів будівельною
технікою; Договір про надання послуг
будівельних машин та механізмів від 08
лютого 2012 року № 0802, який укладено з ТОВ
«Епіцентр-К» (Виконавець) щодо
перевезення, планування, навантаження
ґрунту та сипучих будматеріалів
будівельною технікою; Договір N 7 про
надання транспортних від 04 січня 2011
року, який укладено з ЗАТ «Автобаза N2»
(Виконавець) щодо перевезення ґрунту на
звалище.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового
кодексу України вбачається, що
визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником податку
на додану вартість є відповідність
податкової накладної порядку її
заповнення та подальше використання
придбаних товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи,
позивачем задекларовано податок на
додану вартість за перевіряємий період
на підставі податкових накладних,
виписаних контрагентами позивача у
зв'язку з придбанням товарів.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України дою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг) -
це не підтвердження податковими
накладними або оформлення з порушенням
вимог чи не підтвердження митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6
статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент
складання податкових накладних
контрагенти позивача - ТОВ «БКФ
Європа-Буд», ПП «Вап-Буд», ТОВ «Позитив
Транслайн» - були зареєстровані як
платники податку на додану вартість у
встановленому законодавством порядку,
а тому мав право нараховувати податок
на додану вартість та складати
податкові накладні на кожну поставку
послуг; в свою чергу, податкові
накладні, на підставі яких позивач
формував податковий кредит, та копії
яких знаходяться в матеріалах справи,
відповідають вимогам, встановленим
пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України.

При вирішенні даного спору суд
притримується позиції, що у разі якщо
на час здійснення господарських
операцій, за якими податковий орган не
визнає обґрунтованим віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
податку на додану вартість,
постачальники були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

Судом також враховано вимоги статті 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних
господарських операцій ТОВ «БКФ
Європа-Буд», ПП «Вап-Буд», ТОВ «Позитив
Транслайн» були зареєстровані як
юридичні особи в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що
контрагент позивача не мав
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по спірним
операціям, та доказів відсутності
фактичних дій, спрямованих на
виконання взятих зобов'язань,
відповідачем до суду не надано.

Необґрунтованими є посилання
відповідача на висновки актів
перевірок контролюючих органів ТОВ
«БКФ Європа-Буд», ПП «Вап-Буд», ТОВ
«Позитив Транслайн» з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства, оскільки таки висновки
безпосередньо не впливають на
діяльність позивача. При цьому,
ймовірні порушення податкового
законодавства з підприємств по ланцюгу
постачання не можуть бути підставою
для обмеження права покупця на
податковий кредит за умови реальності
господарської операції.

Стосовно висновків Акта перевірки про
нікчемність укладених правочинів, суд
звертає увагу на наступне.

Частина перша статті 203 Цивільного
кодексу України встановлює, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до частини першої статті 228
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228
Цивільного кодексу України правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає ,що
у разі недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
держави.

Для застосування санкцій, передбачених
статтею 228 Цивільного кодексу України,
необхідним є наявність умислу на
укладення угоди з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, наприклад, вчинення
удаваного правочину з метою приховання
ухилення від сплати податків чи з метою
неправомірного одержання з державного
бюджету коштів шляхом відшкодування
податку на додану вартість у разі його
несплати контрагентами до бюджету.

Відповідачем не наведено, а судом не
встановлено, підстав для визнання
нікчемним правочинів, укладених між
позивачем та ТОВ «БКФ Європа-Буд», ПП
«Вап-Буд», ТОВ «Позитив Транслайн», а
також не надано доказів, які б свідчили,
що правочини в межах спірних
правовідносин, є такими, що порушують
публічний порядок чи спрямовані на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна держави.

Крім того, в силу положень частини
третьої статті 228 Цивільного кодексу
України питання недійсності правочину
у разі недодержання вимоги щодо його
відповідності інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
вирішується виключно судом.

Податковий орган не визнає
обґрунтованим віднесення позивачем до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, контрагент був
включений до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

На думку суду, позивач, як Замовник
послуг, не може нести відповідальність
ні за несплату податків виконавцями, ні
за можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, за умови
необізнаності щодо неї.

Суд звертає увагу, що дані податкової
звітності контрагентів про
відсутність основних засобів не можуть
бути підставою для обмеження права
покупця на податковий кредит за умови
реальності господарської операції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будконстракшн»
правомірно сформовано податковий
кредит з податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «БКФ
Європа-Буд», ПП «Вап-Буд», ТОВ «Позитив
Транслайн», а висновки Акта перевірки
про порушення позивачем норм
Податкового кодексу України та
заниження податку на додану вартість є
помилковими, відтак збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість з урахуванням штрафних
санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 08 травня 2014
року № 639/26-55-22-10 є протиправним та
підлягає скасуванню.

Щодо обґрунтованості прийняття
податкового повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 08
травня 2014 року № 640/26-55-22-10 суд зазначає
наступне.

У відповідності до частини 2 статті 8
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі по
тексту - Закон № 996-XIV) питання
організації бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Відповідно до частини 1, 2 статті 9
Закону № 996-XIV підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Первинні облікові документи можуть
бути складені на паперових носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

В свою чергу, стаття 135 Податкового
кодексу України встановлює порядок
визначення доходів та їх склад, який є
основою класифікації доходів платника
податку, відображається у розрахунках
до декларації з податку на прибуток
підприємства і є уніфікованим
переліком, яким керуються як платники
податку, так і податкові органи.

До числа доходів, що враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
відносяться доходи від операційної
діяльності та інші доходи. Вони
визначаються на основі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником доходів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку та інших документів, визначених
Податковим кодексом у розділі II.

Первинні документи для надання їм
юридичної сили повинні мати
обов'язкові реквізити, передбачені
статті 9 Закону № 996-XIV.

Судом вже детально зазначалось, що
матеріали справи містять договорів,
копії податкових накладних, актів
виконаних робіт на підтвердження
реальності виконання умов
вищезазначених договорів, укладених та
підписаних позивачем та ТОВ «БКФ
Європа-Буд», ПП «Вап-Буд», ТОВ
«Позитив Транслайн».

За таких обставин, аналізуючи наведені
норми чинного законодавства та наявні
в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку про
безпідставність винесення податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 08 травня 2014
року № 640/26-55-22-10.

Щодо податкових зобов'язань ТОВ
«Будконстракшн» по екологічному
податку суд зазначає наступне.

Відповідно до Договору підряду № 9 від
14 листопада 2012 року, ТОВ
«Будконстракшн» (Підрядник) бере на
себе зобов'язання виконати за
завданням ТОВ «Сертек» (Замовник) на
об'єкті комплекс робіт по розробці
котловану з погрузкою, вивозом та
утилізацією ґрунту у відходну область
(відвал); Договір підряду № 014 від 02
листопада 2012 року, відповідно до якого
ТОВ «Будконстракшн»
(Підрядник) бере на себе зобов'язання
виконати за завданням ТОВ «Інтербау»
(Замовник) на об'єкті комплекс робіт по
розробці котловану з погрузкою,
вивозом та утилізацією ґрунту у
відходну область (відвал).

Роботи по цьому договору не
виконувались та не оплачувались.

Відповідно до Договору № НД-БК 02-10/12 від
02 жовтня 2012 року підряду на виконання
робіт з капремонту третього корпусу
Центру захисту дітей «Наші діти»,
відповідно до якого на ТОВ
«Будконстракшн» (Підрядник) покладено
виконання замовлення (всього комплексу
робіт) та за умови п. 12.2.5 під час
виконання робіт та після їх закінчення
забезпечення прибирання об'єкта
капремонту від сміття, що утворюються в
процесі виконання робіт.

В рамках цього договору роботи по
вивезенню ґрунту та сміття не
проводились. Мало місця переміщення
ґрунту в межах будівельного
майданчику.

Відповідно до Договору підряду № 02409/2-1
від 28 вересня 2012 року, відповідно до
якого ТОВ «Будконстракшн» (Підрядник)
на замовлення Громадської організації
«Садівницьке товариство «Новіта»
(Замовник) та ТОВ «Гранд Девелопмент»
(Замовник-Інвестор) в ході виконання
будівельних робіт зобов'язаний
здійснювати прибирання території
будівельного майданчика, а також
вивезти за власний кошт все сміття, яке
утворилось внаслідок виконання робіт
(п.5.10).

В рамках цього договору роботи по
вивезенню ґрунту та сміття не
проводились.Мало місця переміщення
ґрунту в межах будівельного
майданчику.

Відповідно до Договору підряду №
02908-12/5-59 від 29 серпня 2012 року, відповідно
до якого ТОВ «Будконстракшн»
(Підрядник) на замовлення ТОВ «БК
«Комершіал Констракшн» (Замовник)
зобов'язаний власними силами та з
використанням власних засобів та
матеріалів виконати будівельні роботи
та в ході виконання будівельних робіт
зобов'язаний здійснювати прибирання
території будівельного майданчика, а
також вивезти за власний кошт все
сміття, яке утворилось внаслідок
виконання робіт.

В рамках цього договору роботи по
вивезенню ґрунту та сміття не
проводились. Мало місця переміщення
ґрунту в межах будівельного
майданчику.

Відтак, податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 07 травня 2014 року підлягає
скасуванню.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві не доведена правомірність
та обґрунтованість прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будконстракшен»
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будконстракшен» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 07
травня 2014 року № 3, від 08 травня 2014
року № 639/26-55-22-10 та № 640/26-55-22-10.

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будконстракшен» за рахунок
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник