Справа № 804/8530/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 р. справа № 804/8530/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Крюкової
О.В.

за участю сторін:

представника позивача
Макаревич К.В.

представника відповідача

Димарьової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Роткес" до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

26 червня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Роткес" (далі - ТОВ
"Роткес", позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.ніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі - ДПІ у
Жовтневому районі, відповідач) в якому,
з урахуванням його уточнень, просить
суд:

- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
залишення без розгляду заперечень
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роткес" на акт
перевірки від 22.05.2014 року №
3481/04-63-22-03/35164248;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області розглянути заперечення ТОВ
"Роткес" від 10.06.2014 року до акту
документальної позапланової виїзної
перевірки від 22.05.2014 року №
3481/04-63-22-03/35164248, та надати ТОВ "Роткес"
висновок про результати їх розгляду
(а.с. 72).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач, залишивши без
розгляду заперечення ТОВ "Роткес" від
10.06.2014 р. на акт документальної
позапланової виїзної перевірки від
22.05.2014 року № 3481/04-63-22-03/35164248, порушив
норми чинного законодавства. Також,
зазначає, що строк на подання
заперечень, у відповідності до
приписів п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу
України, має обчислюватися з дня,
наступного за днем отримання акту
перевірки, який включає в себе п'ять
робочих днів для власне подання, а не
отримання таких заперечень. Враховуючи
вищевикладене, позивач звернувся до
суду за захистом своїх прав та
інтересів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 27.06.2014 р.
відкрито провадження у
адміністративній справі, та призначено
справу до розгляду у відкритому
судовому засіданні (а.с. 1).

В судове засідання 23 липня 2014 р.
з'явились представник позивача та
представник відповідача.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, надала
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, просила суд позов
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечувала надав пояснення
аналогічні письмовим запереченням
проти позову (а.с. 63-65), в яких зазначила,
що п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу
України чітко встановлено, що платник
податків має право подати свої
заперечення до контролюючого органу за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Примірник
акта перевірки було отримано ТОВ
"Роткес" 03.06.2014 року, тобто, останній
день для подання заперечень, з
урахуванням вихідних та святкових днів
10.06.2014 року. Фактично заперечення
надійшли до податкового органу
засобами поштового зв'язку 11.06.2014 року,
тобто з пропущенням строком
встановленого Податковим кодексом
України. Враховуючи викладені
обставини, представник відповідача
просила у задоволенні
адміністративного позову відмовити за
необгрунтованістю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, заперечення представника
відповідача, дослідивши всі матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст. ст. 69 - 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Так, судом встановлено, що в період з
08.05.2014 р. по 15.05.2014 р. Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на підставі
п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ та
відповідно до наказу від 08.05.2014 р. № 572,
було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роткес", код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість при придбанні товарів
(робіт, послуг), реалізованих
підприємству ТОВ "ЕСК" (код за ) за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014
року.

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області було
складено акт від 22.05.2014 року №
3481/04-63-22-03/35164248 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роткес", код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість при придбанні товарів
(робіт, послуг), реалізованих
підприємству ТОВ "ЕСК" (код за ) за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014
року", який отримано ТОВ "Роткес" 03.06.2014
року (а.с. 9-25).

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового
кодексу України, у разі незгоди
платника податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами і даними, викладеними в акті
(довідці) перевірки, вони мають право
подати свої заперечення до
контролюючого органу за основним
місцем обліку такого платника податків
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта (довідки).

З матеріалів справи вбачається, що
10.06.2014 року, в порядку ст. 86 Податкового
кодексу України, ТОВ "Роткес" було
направлено на адресу ДПІ у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області цінним листом з описом
вкладення та повідомленням про
вручення заперечення на акт перевірки
від 22.05.2014 року №3481/04-63-22-03/35164248 (а.с. 26-33).

Також, судом встановлено, що 10.06.2014 року
ТОВ "Роткес" подало до ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області заяву про повідомлення щодо
подання заперечень на акт перевірки
від 22.05.2014 року №
3481/04-63-22-03/35164248 (а.с. 34).

На адресу ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області вищевказані
заперечення надійшли 11.06.2014 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
32).

Листом від 16.06.2014 року № 21255/10/04-63-22-0318
"Про результати розгляду заперечень до
акту перевірки ТОВ "Роткес" №
3481/04-63-22-03/35164248 від 22.05.2014 року" ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області повідомило ТОВ "Роткес", що його
заперечення залишено без розгляду в
зв'язку з тим, що заперечення були
направлені поштою та отримані ДПІ поза
межами строку, передбаченого пунктом
86.7 статті 86 Податкового кодексу
України, зазначивши, що заперечення
отримане контролюючим органом 11.06.2014
року (вх.№ 17060/10), а строк на подання
заперечень сплинув 10.06.2014 р. На підставі
чого ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська залишила без змін
висновок, викладений в акті
документальної позапланової виїзної
перевірки №3481/04-63-22-03/35164248 від 22.05.2014
року (а.с. 36).

Також, листом від 16.06.2014 року №
21248/10/04-63-22-0318 "Про результати розгляду
заяви до акту перевірки ТОВ "Роткес" №
3481/04-63-22-03/35164248 від 22.05.2014 року ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області повідомило позивача, що
Податковим кодексом України від 02.12.2010
року № 2755-VI не передбачено подання
інших документів (в т.ч. заяв) у разі
незгоди платника податків з висновками
акту перевірки, окрім заперечень (а.с.
35).

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Положення Податкового кодексу України
окремо не містять порядку та
визначення початку перебігу та
закінчення терміну, встановленого
пунктом 86.7 статті 86 Податкового
кодексу України.

Пунктом статтею 5 Податкового кодексу
України встановлено, що поняття,
правила та положення, установлені цим
Кодексом та законами з питань митної
справи, застосовуються виключно для
регулювання відносин, передбачених
статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо
поняття, терміни, правила та положення
інших актів суперечать поняттям,
термінам, правилам та положенням цього
Кодексу, для регулювання відносин
оподаткування застосовуються поняття,
терміни, правила та положення цього
Кодексу. Інші терміни, що
застосовуються у цьому Кодексі і не
визначаються ним, використовуються у
значенні, встановленому іншими
законами.

При цьому, відповідно до п. 3.2 ст. 3
Податкового кодексу України, якщо
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, встановлено інші
правила, ніж ті, що передбачені цим
Кодексом, застосовуються правила
міжнародного договору.

Стаття 9 Конституції України визначає,
що чинні міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Таким чином, порядок початку перебігу
терміну та порядок вчинення дій в
останній день строку (процесуальні
строки) повинні визначатись іншими
діючими законами України та
міжнародними договорами, згоду на
обов'язковість яких надала Верховною
Радою України.

Так, частиною першою статті 3
Європейської конвенції про обчислення
строків від 16 травня 1972 року
встановлено, що строки, обчислені у
днях, тижнях, місяцях і роках,
починаються опівночі dies a quo і спливають
опівночі dies ad quem. За змістом статті 2
цієї Конвенції термін "dies a quo" означає
день, з якого починається відлік
строку, а термін "dies ad quem" означає день, у
який цей строк спливає.

Статтею 253 Цивільного кодексу України
визначено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

В тому числі, статтею 255 Цивільного
кодексу України передбачено, що у
випадку коли строк встановлено для
вчинення дії, вона може бути вчинена до
закінчення останнього дня строку.
Письмові заяви та повідомлення, здані
до установи зв'язку до закінчення
останнього дня строку, вважаються
такими, що здані своєчасно.

З аналізу викладених норм вбачається,
що платники податків мають право на
подання заперечень на акти перевірок
протягом п'яти робочих днів від дня
отримання примірника акта, не
включаючи день його отримання.

Аналогічна позиція висловлена в листі
Державної податкової адміністрації
України від 27.06.2006 р. №1 2079/7/23-1017 "Щодо
термінів надання заперечень до актів
перевірок", який містить роз'яснення
щодо норм права, які регулювали
аналогічні правовідносини до вступу в
дію Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд не бере
до уваги посилання відповідача на те,
що норми цивільного законодавства не
можуть бути застосовані до даних
правовідносин.

В тому числі, Верховний Суд України,
розглядаючи 10.10.2011 справу №21-238а11 щодо
визнання протиправним податкової
вимоги, повернення з Державного
бюджету коштів та визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення
зазначив, що у зв'язку з не
встановленням податковим
законодавством порядку обчислення
перебігу строку то до них
застосовуються положення статті 253
Цивільного кодексу України та статті 3
Європейської конвенції про обчислення
строків від 16.05.1972 р.

Зважаючи на викладені норми
законодавства та наявні документи в
матеріалах справи, п'ятий робочий день
для подання позивачем до контролюючого
органу заперечень на акт перевірки, з
урахуванням вихідних та святкових
днів, припадає на 11.06.2014 року.

Таким чином, заперечення на акт
перевірки від 22.05.2014 року
№ 3481/04-63-22-03/35164248, були
направлені відповідачу та отримані ним
до закінчення законодавчо
встановленого строку, для подання
заперечень на акт перевірки.

Разом з тим, суд зазначає, що п. 86.7 ст. 86
Податкового кодексу України не
визначає у який спосіб (особисто чи
поштою) платник податків має право
подати заперечення на акт перевірки до
контролюючого органу, а лише
встановлює строк, протягом якого він
може це зробити.

Обов'язок подання платниками податків
заперечень на Акти перевірок до
приміщення контролюючого органу також
Законом не передбачено, як і не
заборонено направлення заперечень
засобами поштового зв'язку, що є
виключним правом позивача і не може
бути обмежено будь-якими чином.

У зв'язку з тим, що стаття 86 Податкового
кодексу України не пояснює, яким чином
платник податків може реалізувати своє
право на подання заперечень до акту
перевірки та не зазначає про
можливість подання таких заперечень
поштою, платник податків має право
діяти за аналогією закону і керуватися
в такому випадку нормами статті 56
Податкового кодексу України, яка
регулює порядок і строки подання скарг
на будь-які рішення контролюючого
органу.

Відповідно до п. 56.16 статті 56
Податкового кодексу України, днем
подання скарги вважається день
фактичного отримання скарги
відповідним контролюючим органом, а в
разі надсилання скарги поштою - дата
отримання відділенням поштового
зв'язку від платника податків
поштового відправлення із скаргою, яка
зазначена відділенням поштового
зв'язку в повідомленні про вручення
поштового відправлення або на
конверті.

Виходячи із вищевикладеного, суд
робить висновок, що надіславши свої
письмові заперечення на акт перевірки
поштою 10.06.2014 р., ТОВ "Роткес" в повній
мірі було дотримано вимог п. 86.7 ст. 86
Податкового кодексу України.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

На підставі вищезазначених норм
законодавства, встановлених судом
обставин справи та наданих сторонами
доказів на підтвердження своєї
позиції, суд приходить до висновку, що
відповідачем не доведено
правомірність своїх дій щодо залишення
без розгляду заперечень позивача на
акт перевірки від 22.05.2014 року №
3481/04-63-22-03/35164248, вимоги позивача знайшли
підтвердження та не спростовані
матеріалами справи, тому, суд вважає за
необхідне зобов'язати Державну
податкову інспекцію у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області розглянути
заперечення Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роткес" від 10.06.2014
року до акту документальної
позапланової виїзної перевірки від
22.05.2014 року
№ 3481/04-63- 22-03/35164248, та надати висновок
про результати їх розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що є всі підстави для задоволення
адміністративного позову ТОВ "Роткес" у
повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем - ТОВ "Роткес" при зверненні
до суду понесені судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору за
подання адміністративного позову до
суду в розмірі 73,08 грн., що
документально підтверджується
квитанцією № 46246.686.1 від 25.06.2014
р. (а.с. 2).

Отже, сплачений позивачем судовий збір
за подачу адміністративного позову до
суду в сумі 73,08 грн. підлягає
поверненню.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 23 липня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови,
виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 28 липня 2014 року,
про що, відповідно до ч. 2 ст. 167 цього
Кодексу, повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови у судовому
засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122,
158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Роткес" до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
залишення без розгляду заперечень
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роткес" на акт
перевірки від 22.05.2014 року №
3481/04-63-22-03/35164248.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області розглянути заперечення
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роткес" від 10.06.2014
року до акту документальної
позапланової виїзної перевірки від
22.05.2014 року
№ 3481/04-63- 22-03/35164248, та надати висновок
про результати їх розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роткес" (, індекс 49000, Дніпропетровська
область, місто Дніпропетровськ, вулиця
Ламана, будинок 19, кімната 401) судові
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три
гривні 08 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 28
липня 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник