Справа № 815/3558/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/3558/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

за участю секретаря - Царькової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Одеська хутрова
фабрика» до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про скасування
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Одеська хутрова
фабрика» (далі - Позивач, або ТОВ
«Одеська хутрова фабрика») з
адміністративним позовом до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області (далі -
Відповідач, або Інспекція ДАБК в
Одеській області) про скасування
постанови Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 177/151-П від
10.06.2014 року.

Свої вимоги Позивач обґрунтував
наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 27.05.2014 року
головним державним інспектором
інспекційного відділу №2
інспекційного управління Відповідача
в м. Одеса здійснено перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил. За
результатами перевірки складено акт,
згідно якого, на думку інспектора,
виявлені порушення з боку Позивача, а
саме: наведення недостовірних даних
про наявність позитивного висновку
експертизи проекту. На підставі акту
перевірки 10.06.2014 року т.в.о. начальника
інспекції винесено постанову
№ 177/151-П про накладення штрафу за
правопорушення у сфері
містобудівельної діяльності та
застосовано санкції згідно п.4 ч.2 ст.2
Закону України «Про відповідальність
за порушення у сфері містобудівельної
діяльності» в сумі 109620 грн. На думку
Позивача, штраф накладений незаконно
та безпідставно, оскільки, по-перше,
Інспекцією ДАБК в Одеській області
перевищено надані їй законом
повноваження при прийнятті постанови
№ 177/151-П про накладення штрафу за
правопорушення у сфері
містобудівельної діяльності від 10.06.2014
року, такими повноваженнями наділений
лише центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме: Державна архітектурно-будівельна
інспекція України. По-друге, Позивач
вважає, що ТОВ «Одеська хутрова
фабрика» не може нести
відповідальності за внесення
недостовірних даних у декларацію про
початок виконання будівельних робіт в
частині наявності висновку про
проведення експертизи проекту з огляду
на положення ч.3 ст.31 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», згідно вимог якої не
підлягають обов'язковій експертизі
проекти будівництва об'єктів I-III
категорій складності. На думку
Позивача, притягнення до
відповідальності в даному випадку є
безпідставним, оскільки його дії не
несуть будь-якої загрози суспільним
відносинам та розділ декларації про
початок будівництва щодо проведення
експертизи проекту будівництва не має
істотного значення, так як його
заповнення в даному випадку не є
обов'язковим.

Представник Позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі, просив задовольнити
адміністративний позов з підстав
викладених в позовній заяві.

Представник Відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову в повному обсязі
зазначивши, що 27.05.2014 року посадовими
особами Інспекції ДАБК в Одеській
області було проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ТОВ
«Одеська хутрова фабрика». Під час
проведення вказаної перевірки
посадовими особами Інспекції ДАБК в
Одеській області встановлено
порушення з боку ТОВ «Одеська хутрова
фабрика» ч.8 ст.36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», а саме: наведення
недостовірних даних про наявність
позитивного висновку проведення
експертизи проекту у декларації про
початок виконання будівельних робіт з
реконструкції нежитлових будівель
хутрової фабрики в м. Одеса по вул.
Чорноморського козацтва, 103, яка
зареєстрована Інспекцією ДАБК в
Одеській області 04.02.2013 року за № ОД
65. Враховуючи встановлені
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
за результатами розгляду матеріалів
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, Інспекцією
ДАБК в Одеській області була прийнята
постанова № 177/151-П від 10.06.2014 року про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, згідно
якої ТОВ «Одеська хутрова фабрика»
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого п.4 ч.2
ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», та
накладено штраф в розмірі 109620 грн. Крім
того, представник Відповідача
зазначив, що Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», який визначає правові та
організаційні основи містобудівної
діяльності, встановлено, що розглядати
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону мають право
територіальні органи державного
архітектурно-будівельного контролю, а
не лише центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

З огляду на викладене, Відповідач
вважає, що вимоги Позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення представників
Позивача та Відповідача, дослідивши та
проаналізувавши позовну заяву,
заперечення проти позову та надані до
суду письмові докази у їх сукупності,
судом встановлено наступне.

27.05.2014 року посадовими особами
Інспекції ДАБК в Одеській області було
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ТОВ
«Одеська хутрова фабрика».

За результатами проведення вказаної
перевірки Інспекцією ДАБК в Одеській
області встановлені порушення норм
чинного законодавства в сфері
містобудівної діяльності та складено
Акт перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
27.05.2014 року (а.с.8).

На підставі вищевказаного Акту,
відносно ТОВ «Одеська хутрова фабрика»
Інспекцією ДАБК в Одеській області
складено Протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
27.05.2014 року (а.с.9).

За результатами розгляду матеріалів
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності т.в.о.
начальника Інспекції ДАБК в Одеській
області Шумським А.Г. була прийнята
постанова № 177/151-П від 10.06.2014 року про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, згідно
якої ТОВ «Одеська хутрова фабрика»
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого п.4 ч.2
ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», та
накладено штраф в розмірі 109620 грн.
(а.с.7).

Не погоджуючись з вказаною постановою,
Позивач звернувся з позовом до суду, в
якому просить суд визнати протиправною
та скасувати постанову Інспекції ДАБК
в Одеській області № 177/151-П
від 10.06.2014 року.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення сторін, оцінивши докази по
справі у їх сукупності, суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» проектування та
будівництво об'єктів здійснюється
власниками або користувачами
земельних ділянок у такому порядку:
отримання замовником або
проектувальником вихідних даних;
розроблення проектної документації та
проведення у випадках, передбачених
ст.31 цього Закону, її експертизи;
затвердження проектної документації;
виконання підготовчих та будівельних
робіт; прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів;
реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

При цьому, згідно ч.1 ст.36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт проводять
відповідні інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації (ч.2 ст.36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності»).

За змістом ч.8 ст.36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
саме замовник відповідно до закону
несе відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про початок
виконання будівельних робіт, та
виконання будівельних робіт без
зареєстрованої декларації.

Так, зокрема, нормами п.4 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» передбачено
відповідальність за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт, а також наведення недостовірних
даних у зазначеній декларації на
об'єктах III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

Судом встановлено, що фактичною
підставою для прийняття оскаржуваної
Позивачем постанови слугували
висновки Відповідача про порушення ТОВ
«Одеська хутрова фабрика» ч.8 ст.36
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п.4 ч.2 ст.2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», а саме
наведення недостовірних даних про
наявність позитивного висновку
проведення експертизи проекту у
декларації про початок виконання
будівельних робіт з реконструкції
нежитлових будівель хутрової фабрики в
м. Одеса по вул. Чорноморського
козацтва, 103, яка зареєстрована
Інспекцією ДАБК в Одеській області
04.02.2013 року за № ОД 65.

Звертаючись до суду з позовом про
скасування зазначеної постанови
Інспекції ДАБК в Одеській області №
177/151-П від 10.06.2014 року Позивач не
заперечує, що ним було внесено
недостовірні дані у декларацію про
початок виконання будівельних робіт з
реконструкції нежитлових будівель
хутрової фабрики в м. Одеса по вул.
Чорноморського козацтва, 103, в частині
наявності, станом на момент її подачі,
позитивного висновку проведення
експертизи проекту.

Поряд з цим, на думку Позивача, ТОВ
«Одеська хутрова фабрика» не може
нести відповідальності згідно вимог п.
4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» за
внесення недостовірних даних у
декларацію про початок виконання
будівельних робіт в частині наявності
висновку проведення експертизи
проекту з огляду на положення ч. 3 ст. 31
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», згідно
вимог якої не підлягають обов'язковій
експертизі проекти будівництва
об'єктів I-III категорій складності.

Однак, суд вважає безпідставними
зазначені доводи Позивача, оскільки
диспозитивність положень ст. 31 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» в частині
проведення експертизи проектів
будівництва об'єктів I-III категорій
складності не звільняє суб'єкта
господарювання від обов'язку внесення
до декларації про початок виконання
будівельних робіт достовірних даних
щодо проведення такої експертизи та
відповідно не звільняє такого суб'єкта
господарювання від відповідальності
за внесення недостовірних даних щодо
проведення експертизи проектів
будівництва об'єктів I-III категорій
складності згідно вимог ч. 8 ст. 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п. 4 ч. 2 ст.
2 Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності».

Суд наголошує, що положення ч. 8 ст. 36
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» щодо
обов'язку суб'єкта господарювання
вносити достовірні дані у подану ним
декларацію, зокрема, про початок
виконання будівельних робіт та
відповідно в частині наявності підстав
для притягнення суб'єкта
господарювання до відповідальність за
внесення недостовірних даних у таку
декларацію законодавцем не ставиться в
залежність від обов'язку такого
суб'єкту господарювання вносити такі
дані про об'єкт будівництва.

Тобто, оскільки Позивач скористався
наданим йому ч. 4 ст. 31 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» правом проведення
експертизи проекту будівництва об'єкта
III категорій складності останній
зобов'язаний був внести достовірні
дані щодо проведеної експертизи та
наявності відповідного висновку.

Суд зазначає, що спірною постановою
Позивача притягнуто до
відповідальності саме за внесення
недостовірних даних у декларацію про
початок виконання будівельних робіт в
частині наявності позитивного
висновку проведення експертизи
проекту, здійсненою ТОВ «Українська
будівельна експертиза», в той час, як
замовнику експертизи проекту ТОВ
«Одеська хутрова фабрика» філією ТОВ
«Українська будівельна експертиза»
16.05.2013 року № 3-027-12-КЧ/ОД надано
негативний висновок проекту
реконструкції, а не за не проведення
такої експертизи при наявності
обов'язку у останнього здійснити її
проведення.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими
доводи Позивача про те, що оскаржувана
ним постанова про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності прийнята некомпетентним
суб'єктом владних повноважень, що є
підставою для її скасування, з огляду
на викладене.

Відповідно до п.12 ст.92 Конституції
України виключно законами України
визначається організація і діяльність
органів виконавчої влади.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України № 439/2011 від 08.04.2011
року, визначено, що Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
цим Положенням, іншими актами
законодавства України, а також
дорученнями Президента України.
Основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Частиною 2 ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, передбаченому Кабінетом
Міністрів України. Відповідно до ч.3
ст.41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» орган
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядає відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності. При
цьому, пунктом 2 ч.4 ст.41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» встановлено, що посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону.

Частинами 1 та 2 ст.3 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» у
редакції від 22.12.2011 року, яка діяла з
19.01.2012 року, було встановлено, що справи
про правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами. Накладати штраф від імені
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України та її територіальних
органів мали право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів» № 5459-VI від 16.10.2012 року (далі -
Закон № 5459), який набрав чинності з
18.11.2012 року, до ст.3 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» були
внесені зміни, що, зокрема, стосувалися
повноважень органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час розгляду справ про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.3 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» (у редакції від 16.10.2012 року,
яка діяла з 18.11.2012 року, тобто в редакції
яка діяла на момент винесення
Відповідачем оскаржуваної постанови)
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.
Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Як зазначалося вище, відповідно до
Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України № 439/2011 від 08.04.2011
року (далі - Положення), центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства є Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція).

Відповідно до п.3 Положення основними
завданнями Держархбудінспекції
України є реалізація державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, а саме: здійснення в
межах своїх повноважень державного
контролю за дотриманням законодавства,
стандартів, нормативів, норм, порядків
і правил із зазначених питань;
виконання дозвільних та реєстраційних
функцій у будівництві, ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
зі створенням об'єктів архітектури;
внесення Міністерству регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України пропозицій щодо формування
політики із відповідних питань.

Згідно з п.п.8 п.4 Положення
Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань: здійснює в межах своїх
повноважень державний контроль за
дотриманням: юридичними і фізичними
особами державних будівельних норм,
стандартів і правил під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
перепланування та реконструкції
(дообладнання) житлового фонду,
будівель громадського призначення,
елементів упорядження територій для
задоволення потреб осіб з обмеженими
фізичними можливостями та інших
маломобільних груп населення.

Підпунктом 10 п.4 Положення
Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань проводить перевірки
дотримання встановленого порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів. Відповідно до
п.п.8 п.5 Положення Держархбудінспекція
України, для виконання покладених на
неї завдань, має право в установленому
порядку: складати протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства, накладати штрафи
відповідно до законодавства.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про те, що справи
про правопорушення, передбачені
Законом України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», з
урахуванням змін, внесених Законом
України № 5459, розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, тобто Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України, а право накладати штраф від
імені Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України мають право її керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

В даному випадку йдеться мова про
суперечність норм підзаконного акта
закону, а саме - Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 244 від 06.04.1995 року
нормам Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» у
редакції від 16.10.2012 року, яка була
чинною на момент винесення
Відповідачем оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Конституція
України має найвищу юридичну силу.
Закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від
інших нормативно-правових актів, є
прийняття його вищим представницьким
органом державної влади. Так, п.3 ч.1 ст.85
Конституції України закріплено, що
прийняття законів належить до
повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України № 17-рп від 17.10.2002 року (щодо
повноважності Верховної Ради України)
визначення Верховної Ради України
єдиним органом законодавчої влади
означає, що жоден інший орган державної
влади не уповноважений приймати
закони. Ще однією ознакою, яка
відрізняє закон від інших
нормативно-правових актів, є критерій
регулювання найбільш важливих
суспільних відносин. Вища юридична
сила закону полягає також у тому, що всі
підзаконні нормативно-правові акти
приймаються на основі законів та за
своїм змістом не повинні суперечити їм.
Підпорядкованість таких актів законам
закріплена у положеннях Конституції
України.

Так, відповідно до ч.3 ст.106 Конституції
України Президент на основі та на
виконання Конституції і законів
України видає укази і розпорядження,
які є обов'язковими до виконання на
території України. Згідно з ч.3 ст.113
Конституції України Кабінет Міністрів
України у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України, а
також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

Тобто, у випадку суперечності норм
підзаконного акта нормам закону слід
застосовувати норми закону, оскільки
він має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.4 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, при визначенні органу, який
уповноважений розглядати справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та накладати штрафи за такі
правопорушення, слід керуватися
положеннями Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» у
редакції від 16.10.2012 року, яка була
чинною на момент винесення
Відповідачем оскаржуваної постанови.

З огляду на вищевикладене суд не
приймає доводи Відповідача щодо
правомірності винесення т.в.о.
начальника Інспекції ДАБК в Одеській
області Шумським А.Г. постанови №
177/151-П від 10.06.2014 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

За викладених обставин, суд дійшов
висновку, що Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, приймаючи
оскаржувану постанову № 177/151-П від
10.06.2014 року про накладення на ТОВ
«Одеська хутрова фабрика» штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, вийшла за межі своїх
повноважень, перебравши на себе
повноваження центрального органу
виконавчої влади, а тому зазначена
постанова є протиправною та підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що Відповідачем під час
розгляду справи не було доведено
правомірності прийнятого ним рішення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з
урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, оцінюючи надані
докази в сукупності, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Одеська
хутрова фабрика» до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
скасування постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності -
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 177/151-11 від
10.06.2014 року.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом частини
третьої ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Стеценко О.О.

21 липня 2014 року.