Справа № 826/2848/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2848/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Армянськ Автономній Республіці Крим
до Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» про
стягнення заборгованості в розмірі 2
632,97 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Управління Пенсійного фонду
України в м. Армянськ Автономній
Республіці Крим звернулися в суд з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» про
стягнення заборгованості в розмірі 2
632,97 грн..

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 квітня 2014 року вимоги позивача
задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
як таку, що постановлена з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, та ухвалити нове рішення яким в
задоволенні вимог позивача відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а ухвала суду - без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
згідно протоколу №115095 від 23.05.2002 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Армянськ Автономній Республіці Крим
призначено ОСОБА_4 пенсію по
інвалідності щомісячно в розмірі 141, 9
грн., на підставі на підставі довідки
№913 від 10.05.2002 року про заробітну плату
за період з 01.07.1992 року по 30.06.1997 року,
виданої Красноперекопським
відділенням №4562 філії Кримського
республіканського управління ВАТ
«Ощадбанк».

Під час проведення позивачем перевірки
філії Кримського республіканського
управління ВАТ "Ощадбанк" ТОБО №10011/012 з
питань достовірності даних про
заробітну плату, наданих для
призначення (перерахунку) пенсії за
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виявлено
невідповідність фактичних даних про
заробітну плату ОСОБА_4 за період з
липня 1992 року по грудень 1995 року з
причини невірного зазначення суми
заробітної плати, про що складено акт
№310 від 09.01.2014 року.

Зазначені обставини призвели до
невірного нарахування сум пенсій
ОСОБА_4 у розмірі 2632, 97 грн..

Листом від 11.02.2014 року №779/04-30
відповідачу запропоновано
відшкодувати надміру сплачені суми в
розмірі 2 632, 97 грн. у 10-денний строк.

Відповідач листом від 21.02.2014 року №278
відмовився відшкодовувати вказану
суму, посилаючись на те, що довідку
видано більше 11 років тому.

Згідно ст. 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зокрема, органи
Пенсійного фонду мають право вимагати
відповідні документи від підприємств,
організацій і окремих осіб, видані ними
для оформлення пенсії, а також в
необхідних випадках перевіряти
обґрунтованість їх видачі та
достовірність поданих відомостей про
осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню, умови їх праці
та інших відомостей, передбачених
законодавством для визначення права на
пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Факти видачі довідки №913 від 10.05.2002 року
про заробітну плату ОСОБА_4 за період з
01.07.1992 року по 30.06.1997 року
Красноперекопським відділенням №4562
філії Кримського республіканського
управління ВАТ «Ощадбанк» з невірними
даними по заробітній платі апелянтом
не заперечується та підтверджується
уточненою довідкою №34 від 10.01.2014 року
про заробітну плату ОСОБА_4 за період з
липня 1992 року по грудень 1995 року.

Обґрунтування вимог апеляційної
скарги, щодо строку звернення до суду з
адміністративним позовом не
заслуговують на увагу, оскільки
недостовірність відомостей виявлена
лише у грудні 2013 року, на що відповідач
листом у лютому 2014 року відмовився
добровільно повернути надміру
сплачені кошти, що стало підставою для
звернення з вимогою про відшкодування
надміру сплачених коштів, в межах
строку звернення до суду передбаченого
ч. 2 ст. 99 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
10.07.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Карпушова О.В.