Справа № 2-а/11483/11 (6-а/336/28/2014)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2014 рокусправа № 2-а/11483/11
(6-а/336/28/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя

на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2014 року
по справі №2-а/11483/11 (6-а/336/28/2014) за
поданням відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги "Дітям війни",-

в с т а н о в и В:

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2011 року
задоволено позов ОСОБА_1, а саме:
визнано незаконною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо призначення, не нарахування та
невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії
відповідно до ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», за
період з 02.02.2011 року по 22.07.2011 року;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії
згідно ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 02.02.2011 року по
22.07.2011 року, з урахуванням різниці, яка
була виплачена за цей період.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2012 року постанову
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 02 вересня 2011 року
залишено без змін.

На підставі зазначеної постанови 16
грудня 2013 року Шевченківським районним
судом м.Запоріжжя видано виконавчий
лист.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Запорізькій області від 20 грудня 2013
року відкрито виконавче провадження.

На адресу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області управлінням Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя направлено лист, в якому
зазначило, що рішення по справі
0827/2а-11483/11 виконано в частині
здійснення перерахунку доплати до
пенсії, відповідно до чого нарахована
сума недоплаченої пенсії за рішенням
суду складає 960,07 грн. Щодо виконання
рішення в частині виплати, Управління
посилається на неможливість виконання
рішення суду в цій частині, у зв'язку з
відсутністю коштів з відповідним
призначенням.

З цих підстав, старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Запорізькій
області Немна С.В. 09 квітня 2014 року
звернувся до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, а саме змінити спосіб і
порядок виконання судового рішення з
зобов'язання Управління виплатити
перераховані суми пенсії на стягнення
цих сум з управління ПФУ.

Подання старшого державного виконавця
обґрунтоване тим, що через відсутність
коштів не виплачена нарахована
заборгованість, що на його думку є
наявними обставинами, які ускладнюють
виконання постанови суду.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2014 року
подання управління державної
виконавчої служби відділу примусового
виконання рішень про зміну способу та
порядку виконання постанови суду
задоволено; змінено спосіб і порядок
подальшого виконання виконавчого
документу №2а-11483/11 від 16.12.2013 року
виданого Шевченківським районним
судом м.Запоріжжя з зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя на
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків від мінімальної пенсії,
виходячи із розмірів мінімальної
пенсії за віком, визначеного залежно
від розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
відповідно до статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з 02 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року та забезпечити
її виплату з урахуванням сум, отриманих
за вказаний період, в розмірі 960,07 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, просило
скасувати ухвалу та прийняти нову
ухвалу, якою відмовити у задоволенні
подання.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що суд може змінити спосіб і
порядок виконання рішення лише: 1) у
виняткових випадках; 2) за наявності
обставин, що ускладнюють його
виконання або роблять його неможливим;
3) за умови надання достатніх доказів
наявності таких обставин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду слід розуміти
прийняття судом нових заходів
реалізації (виконання) рішення в разі
неможливості його виконання у спосіб і
порядок, встановлений раніше. Таким
чином, суд за наявності обґрунтованих
підстав та належних доказів, може
змінити спосіб та порядок виконання
рішення суду, або ж відмовити по даному
питанню, не змінюючи при цьому його
змісту. При цьому, відстрочити або
розстрочити, змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання рішення суд
може лише у виняткових випадках.

Зміна способу і порядку виконання
рішення суду може відбутися шляхом
заміни одного заходу примусового
виконання судового рішення іншим або
коли, при виконанні рішення
адміністративного суду, яким
присуджені певні речі або кошти,
неможливо їх повернути за їх
відсутності, що є підставою для
звернення стягнення на грошові кошти
тощо.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов.

Таким чином, судом апеляційної
інстанції не встановлено обставин, що
унеможливлюють виконання судового
рішення, а заявником не надано
достатніх доказів наявності таких
підстав.

Крім цього, аналіз резолютивної
частини постанови Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 02
вересня 2011 року дає підстави зробити
висновок про те, що зобов'язання,
покладені на відповідача цим судом, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

При цьому, «захист порушеного права у
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення» не є тотожними
поняттями.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на вказані обставини та змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично ухвалив рішення, яким змінив
суть прийнятого у справі рішення, що не
відповідає повноваженням суду першої
інстанції, оскільки в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

З огляду на викладені обставини,
оскаржену ухвалу суду першої інстанції
не можливо визнати законною та
обґрунтованою, як того вимагає ст..159
КАС України, у зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню з прийняттям нової
ухвали про відмову у задоволенні заяви
про зміну порядку виконання судового
рішення.

На підставі викладеного, керуючись п.6
ч.1 ст.199, ст..ст.202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя -
задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 22 квітня 2014 року по
справі №2-а/11483/11 (6-а/336/28/2014) - скасувати
та прийняти нову ухвалу.

У задоволенні заяви відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення-
відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено
09.07.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк