Справа № 750/5397/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 750/5397/14
інстанції: Логвіна Т.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Шелест С.Б.,

Пилипенко О.Є.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в місті Чернігові на постанову
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 13 червня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові, у якому просила:

- визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові щодо відмови у
включенні матеріальної допомоги на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати для нарахування
пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Чернігові
здійснити перерахунок розміру пенсії
позивача, починаючи з дати її
призначення з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати за роботу на
державній службі, які враховуються при
обчисленні пенсії і з яких, сплачені
страхові внески відповідно до
законодавства та які вказані у
довідках №06/592, №06/593 від 03.03.2014 року та
виплати;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Чернігові
виплатити різницю між виплаченим та
перерахованим розміром пенсії за весь
період її отримання, починаючи з 04.03.2014
року;

- в подальшому проводити нарахування та
виплату пенсії з урахуванням даних
виплат.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 13 червня 2014
року вказаний адміністративний позов
було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що матеріальна допомога
на оздоровлення не входить до
структури заробітної плати.

Особи, які беруть участь у справі, з
клопотаннями про розгляд справи за їх
участю - не зверталися. В матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
вирішення апеляційної скарги, а
особиста участь сторін у розгляді
справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи із
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 04.03.2014
року було призначено пенсію за віком,
розмір якої обчислений на підставі
довідки, виданої за формою згідно
закону України «Про Державну службу»,
призначену Управлінням Пенсійного
фонду України в місті Чернігові.

23.05.2014 року позивач звернулась із
заявою до Управління Пенсійного фонду
України міста Чернігова з проханням
включити суми індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення їй
пенсії відповідно до Закону України
від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про
державну службу». До заяви нею були
додані довідки Чернігівського
обласного центру зайнятості про
складові заробітної плати від 03.03.2014
року №06/592 та №06/593 за період з 01.06.2005
року по 31.05.2010 року.

У довідки включені виплати, на які,
відповідно до чинного законодавства
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Це виплачені
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати.

Листом №9560/05 від 26.05.2014 року Управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові повідомило позивача про
відсутність правових підстав для
врахування вказаних складових до
заробітку при обчисленні розміру
пенсії, мотивуючи відмову тим, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань та індексація заробітної плати
не віднесені до інших надбавок, як
передбачено статтею 33 Закону України
«Про державну службу».

Позивач вважає таке рішення Управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові неправомірним, у зв'язку з
чим звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 суд першої
інстанції виходив з того, що при
обчисленні розміру середньої
заробітної плати, з якої нараховується
пенсія, слід враховувати матеріальну
допомогу на оздоровлення та індексацію
заробітної плати, адже із зазначених
сум були сплачені внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що підставою для
відмови у здійсненні перерахунку
пенсії позивача із заробітної плати, до
розміру якої включено матеріальну
допомогу на оздоровлення, стало те, що
вказана допомога є одноразовою
виплатою та відсутня, як і індексація
заробітної плати, в переліку складових
заробітної плати, визначених у ст. 2
Закону України «Про оплату праці» та ч.
2 ст. 33 Закону України «Про державну
службу».

Разом з тим, чинне законодавство
пов'язує можливість включення певної
виплати до середнього заробітку для
обчислення пенсії з фактом сплати із
такої виплати страхового внеску, а не з
фактом її віднесення до структури
заробітної плати.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За змістом ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою, з
яких були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески (максимальної величини
бази нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону).

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять до структури заробітної
плати.

Такий висновок закріплений в
постановах Верховного Суду України №
21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-97а13 від 28.05.2013
року.

У відповідності до ч. 1 ст. 244 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на те, що з матеріальної
допомоги на оздоровлення та індексації
заробітної плати були сплачені
страхові внески, колегія суддів
погоджується в цій частині позовних
вимог з висновком суду першої
інстанції про те, що даний позов є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Проте, колегія суддів зауважує, що за
приписами КАС України, предметом спору
можуть бути існуючі рішення, вчинені
дії чи бездіяльність, а не ті, які за
певних обставин можуть бути вчинені в
майбутньому, відновленню підлягає вже
порушене право, а не те, яке може бути
порушене в майбутньому.

За таких обставин, судова колегія
апеляційної інстанції вбачає
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, однак, вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана частково
неправильна правова оцінка на підставі
законодавства, яке врегульовує спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від
13.06.2014 року, та є підставою для її зміни.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 201 КАС України, апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції -
змінити.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 201, 205, 207, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 13 червня 2014 року -
змінити.

Викласти абзац четвертий резолютивної
частини постанови Деснянського
районного суду міста Чернігова від 13
червня 2014 року таким чином:

«Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Чернігові
виплатити ОСОБА_3 різницю між
виплаченим та перерахованим розміром
пенсії за весь період її отримання,
починаючи з 04.03.2014 року по 13.06.2014 року, з
урахуванням проведених виплат.».

В решті постанову Деснянського
районного суду міста Чернігова від 13
червня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
С.Б.Шелест

О.Є.Пилипенко

Головуючий суддя

Романчук О.М

Судді:

Пилипенко О.Є.

Глущенко Я.Б.