Справа № 814/2476/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2476/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державного реєстратора реєстраційної
служби Миколаївського управління
юстиції Корж Олени Сергіївни на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Миколаївського управління юстиції,
Державного реєстратора реєстраційної
служби Миколаївського управління
юстиції Корж Олени Сергіївни про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2013 року позивач, ОСОБА_2,
звернувся до суду з позовними вимогами
про визнання протиправними дій
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Корж О. С. по відмові у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, згідно рішення суду та
зобов'язання Реєстраційної служби
зареєструвати рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 21
листопада 2012 року, та внести до
державного реєстру прав на нерухоме
майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що Реєстраційна служба
Миколаївського управління юстиції
безпідставно відмовила йому у
реєстрації права власності на нерухоме
майно, яке позивач набув на підставі
рішення суду.

21 листопада 2012 Заводським районним
судом м. Миколаєва винесене рішення по
справі №2/1412/4011/12, відповідно до якого
позивач набув право власності на
кам'яний гараж № 26/8 у автогаражному
кооперативі "Зоряний" в м. Миколаєві.

Вказане нерухоме майно було передане
позивачу в іпотеку ОСОБА_3 на підставі
іпотечного договору від 23 червня 2008
року, в забезпечення позики, наданої
позивачем ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що
ОСОБА_3 своєчасно не розрахувався з
позивачем, судом було звернено
стягнення на предмет іпотеки.

Рішення суду набрало законної сили.

12 квітня 2013 року позивач звернувся до
Реєстраційної служби Миколаївського
управління юстиції з заявою про
державну реєстрацію права власності на
вказане нерухоме майно.

18 квітня 2013 року Державний реєстратор
прав на нерухоме майно Корж О.С.
прийняла рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, у зв'язку з тим, що Законом
України "Про іпотеку" від 05.06.03 р. №898-IV
(далі Закон №898) не передбачено
визнання та реєстрація права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно, що
є предметом іпотеки, на підставі
рішення суду.

Крім того в запереченнях відповідачі
зазначали, що відповідно до ст.37 Закону
№898 - іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. Оскільки у
позивача відсутні договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі від 23.06.08 р., він
повинен був звертатися до суду в
порядку ст.39 Закону №898, і суд мав
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки. Тому за позивачем не може бути
зареєстроване право власності на
нерухоме майно на підставі рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 21.11.12 року.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року позов було задоволено
частково.

Визнано протиправними дії Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції Корж О.С.
по відмові у державній реєстрації прав
та їх обтяжень від 18 квітня 2013 року.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Миколаївського міського управління
юстиції повторно розглянути заяву
ОСОБА_2, про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, для проведення державної
реєстрації права власності на гараж №
26/8, що розташований Миколаївська обл.,
м. Миколаїв автогаражний кооператив
"Зоряний".

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду Державний реєстратор
реєстраційної служби Миколаївського
управління юстиції Корж Олена
Сергіївна подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт просить
рішення суду в частині визнання
протиправними дій Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Миколаївскього
управління юстиції Корж О. С. по
відмові у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 18.04.2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
Державного реєстратора реєстраційної
служби Миколаївського управління
юстиції Корж Олени Сергіївни підлягає
задоволенню з таких підстав.

При цьому колегія суддів зазначає, що
рішення суду фактично оскаржене в
частині позовних вимог щодо визнання
протиправними дій Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Корж О. С. по відмові у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, згідно
рішення суду.

В решті позовних вимог рішення суду не
оскаржене, а тому відповідно до п. 13.1.
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду, від 20.05.2013, № 7
"Про судове рішення в адміністративній
справі", апеляційний суд не дає правові
висновки щодо неоскарженої частини
судового рішення.

Вирішуючи спірне питання колегія
суддів виходить із такого.

Згідно ст. 1 КАС України, вказаний
Кодекс визначає повноваження
адміністративних судів щодо розгляду
справ адміністративної юрисдикції,
порядок звернення до адміністративних
судів і порядок здійснення
адміністративного судочинства.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено,
що адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Пунктом шість частини першої ст. 3 КАС
України, передбачено, що
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до частин 3, 4 ст.106 КАС
України у позові зазначаються; ім'я
(найменування) відповідача, посада і
місце служби посадової чи службової
особи, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо такі відомі; зміст позовних
вимог згідно з частинами четвертою і
п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, а в разі подання позову до
декількох відповідачів, - зміст
позовних вимог щодо кожного з
відповідачів.

Відповідно до ст.47 КАС України особами,
які беруть участь у справі, є сторони,
треті особи, представники сторін та
третіх осіб.

Особи, які беруть участь у справі - це
суб'єкти адміністративних
процесуальних правовідносин, які
наділені юридичною заінтересованістю,
що визначає їх правовий статус при
розгляді й вирішенні адміністративної
справи.

Статтею 50 КАС України визначено, що
сторонами в адміністративному процесі
є позивач та відповідач.

Позивач - це особа, на захист прав та
інтересів якої відкрито провадження у
справі. З цього випливає, що позовна
заява подається для захисту порушених
прав, а саме порушення в часі повинно
існувати до відкриття провадження у
справі. Однак буває, що позивач
помиляється, його права не порушені або
ті права, які порушені, нікому не
належать, а тому суд у позові відмовить.
Тому, коли позивач звертається до суду
з позовом до конкретного відповідача,
то на цей час існує лише припущення
щодо порушення прав позивача, яке
підтверджується (або спростовується)
під час розгляду справи в суді.

Відповідач - це особа, на яку вказує
позивач, як на порушника своїх прав.
Тому саме позивач визначає до кого
пред'явити позов. Якщо позивач
помилиться і притягне відповідачем
особу, яка його прав не порушила або не
повинна відповідати за позовом з інших
причин, суд у позові відмовить.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Врахувавши наведене, колегія суддів
зазначає, що права, свободи та інтереси
фізичних осіб можливо захистити лише у
спосіб визначений ст. 162 КАС України
відносно відповідача, який зазначений
у позовній заяві.

Якщо певний відповідач не зазначений у
позовній заяві, то суд позбавлений
відповідних повноважень щодо захисту
прав, свобод та інтересів фізичних осіб
від порушень з боку такого суб'єкта
владних повноважень.

Як вбачається із адміністративного
позову, позовні вимоги заявлені до
відповідача - Реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції ( а.с.3 - 3а).

Провадження у справі було відкрито та
справу призначено до розгляду відносно
одного відповідача - Реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції (а.с.1, 16).

За таких обставин колегія суддів
дійшла до висновку, що Державний
реєстратор реєстраційної служби
Миколаївського управління юстиції
Корж Олена Сергіївна не є стороною у
справі, а відтак рішення суду не може
стосуватись її прав та обов'язків.

Натомість у резолютивній частині
рішення суду першої інстанції
міститься висновок щодо
правомірності її дій, тобто висновок
суду щодо дій суб'єкта владних
повноважень, який не є стороною
(відповідачем) у справі.

Враховуючи викладене, а також те, що
Державний реєстратор реєстраційної
служби Миколаївського управління
юстиції Корж Олена Сергіївна не була
залучена у справу в якості відповідача,
рішення суду першої інстанції в
частині визнання протиправними дії
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції Корж О.С. по відмові у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 18
квітня 2013 року є незаконним, підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
в цій частині позовних вимог про
відмову у задоволенні
адміністративного позову, з огляду на
те, що позивачем неправильно обраний
спосіб захисту.

З таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні справи
неправильно застосовані норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи
відповідній частині позовних вимог,
тому, керуючись ст. 202 КАС України,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови, якою слід відмовити у
задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л
А:

Апеляційну скаргу Державного
реєстратора реєстраційної служби
Миколаївського управління юстиції
Корж Олени Сергіївни задовольнити,
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року в частині позовних вимог щодо
визнання протиправними дій Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції Корж О.С.
по відмові у державній реєстрації прав
та їх обтяжень від 18 квітня 2013 року
скасувати.

Ухвалити в цій частині позовних вимог
нову постанову, якою у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

В решті позовних вимог постанову суду
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян