Справа № 804/4139/13-а
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 р. Справа № 804/4139/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Потолової Г.В.

судді - Рищенка А.Ю.

судді - Ніколайчук С.В.

при секретарі - Шайді О.В.

за участю: позивач - не з'явився

представника відповідача-1 -
Кравченка О.І.,

представника відповідача-2 -
не з'явився,

представника відповідача-3 -
Савчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до відповідача-1:
Державної виконавчої служби України,
відповідача-2: Головного управління
Державної казначейської служби
України у м.Києві, відповідача-3:
Державної судової адміністрації
України, про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправними дій Голови ДСА України
по розгляду скарги позивача щодо
виконання судового рішення як
звернення громадянина, зобов'язання
Голови ДСА України розглянути скаргу
позивача щодо виконання судового
рішення у порядку, передбаченому
ст.ст.82-86 Закону України «Про виконавче
провадження» та стягнення з ДВС
України на користь позивача моральної
школи у сумі 10'000грн. 00коп.

На підставі розпорядження голови суду
№15 від 29.05.2013р. «Про перерозподіл та
передачу адміністративних справ, які
перебували в провадженні судді Жукової
Є.О., іншим суддям», справу призначено
головуючому судді Потоловій Г.В.

Ухвалою суду від 30.05.2013 р. справу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 19.06.2013 р. до участі у
справі залучено відповідача-2 - Головне
управління Державної казначейської
служби України у м.Києві.

Ухвалою суду від 02.08.2013р. позовну заяву
ОСОБА_3 до відповідача-1: Державної
виконавчої служби України,
відповідача-2: Головного управління
Державної казначейської служби
України у м.Києві, про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення
моральної шкоди залишено без руху на
підставі ч.1 ст.108 КАС України зі
встановленням строку для усунення
виявлених недоліків.

06.08.2013р. від позивача надійшло
повідомлення про подання апеляційної
скарги на ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.08.2013р. по справі №804/4139/13-а.

Ухвалою суду від 06.08.2013 року
провадження по адміністративній
справі зупинено до прийняття судового
рішення Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом та повернення
справи до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду, якщо
інше не буде визначено судом
апеляційної інстанції.

08.07.2014 р. справа №804/4139/13-а надійшла до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду.

Розпорядженням № 193д від 09.07.2014 року по
справі змінено склад колегії.

Ухвалою суду від 09.07.2014 р. провадження у
справі поновлено та справу призначено
до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 14.07.2014 р. до участі у
справі залучено відповідача-3 -
Державну судову адміністрацію України.

В матеріалах справи наявне клопотання
позивача про розгляд справи без його
участі (т.1 а.с.121, 129; т.2 а.с.8, 83-84).

Відповідач-2 не заперечував проти
розгляду справи без його участі (т.2
а.с.50-53).

Від відповідача-1 та відповідача-3
надійшли письмові заперечення, які
підтримані представниками у судовому
засіданні та долучені до матеріалів
справи.

Згідно заперечень відповідач-1,
посилаючись на законодавчі підстави
своїх дій, діяльність в межах закону та
наданих повноважень, просив суд у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач-3 посилаючись на
відсутність порушень з його боку також
просив суд у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Письмові заперечення відповідача-2
також долучені до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення
представників відповідачів-1, -3,
розглянувши подані документи і
матеріали, вивчивши матеріали справи
та оцінивши їх у сукупності, при
розгляді справи виходить з наступного.

Як вбачається з тексту позовної заяви,
ОСОБА_3 заявлені наступні позовні
вимоги:

1) визнати протиправними дії Голови
Державної судової адміністрації
України по розгляду скарги позивача
щодо виконання судового рішення як
звернення громадянина;

2) зобов'язати Голову Державної судової
адміністрації України розглянути
скаргу позивача щодо виконання
судового рішення у порядку,
передбаченому ст.ст.82-86 Закону України
«Про виконавче провадження»;

3) стягнути з Державної виконавчої
служби України на користь позивача
відшкодування моральної шкоди,
завданої протиправним рішенням, у
розмірі 10' 000грн. 00коп.

Враховуючи, що ані Голова Державної
судової адміністрації України, ані
Державна судова адміністрація України
не визначені стороною по справі, а
також з інших підстав, ухвалою суду від
02.08.2013 р. позовну заяву ОСОБА_3 залишено
без руху для усунення виявлених
недоліків позовної заяви в порядку ч.2
ст.26 та ст.106 КАС України.

Частиною 7 ст.155 КАС України визначено,
що суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо провадження в
адміністративній справі було відкрито
за позовною заявою, яка не відповідає
вимогам статті 106 цього Кодексу, і
позивач не усунув цих недоліків у
строк, встановлений судом.

Частиною 1 ст.108 КАС України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, встановлених
статтею 106 цього Кодексу, постановляє
ухвалу про залишення позовної заяви
без руху, у якій зазначаються недоліки
позовної заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків. Копія ухвали про
залишення позовної заяви без руху
невідкладно надсилається особі, що
звернулася із позовною заявою.

З урахуванням викладеного, приписи КАС
України не визначають стадії розгляду
позову чи справи, на якій можливо
залишити позовну заяву, що не
відповідає приписам ст.106 цього
Кодексу, без руху.

За таких обставин, оскільки
головуючому судді Потоловій Г.В.
передано вже відкриту провадженням
справу з явною невідповідністю
приписам ст.106 КАС України, позов ОСОБА_3
залишено без руху на підставі ч.1 ст.108
КАС України зі встановленням строку
для усунення виявлених недоліків,
зокрема шляхом вірного визначення
(уточнення, зміни) позовних вимог.

Проте, ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12.06.2014р. зазначену ухвалу від 02.08.2013
р. скасовано, а справу направлено для
продовження розгляду.

Крім того, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
своїй ухвалі від 12.06.2014 р. зазначив, що
навіть, якщо ОСОБА_3 подав позов до ДВС
України, але про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії Головою ДСА України,
недоліки позовної заяви зазначені в
ухвалі від 02.08.2013 р. патетично, спосіб їх
усунення взагалі не визначено.

При цьому, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
своїй ухвалі від 12.06.2014 р. прямо
зазначив, що з огляду на принцип
диспозитивності, суд також має право
розглянути адміністративну справу в
межах вимог позивача і відмовити у
задоволенні позову, якщо визначений
позивачем відповідач не порушив його
прав, свобод чи інтересів.

Позивач підтримав свої вимоги, надавши
письмову заяву (т.2 а.с.84).

Відповідач-1 в обґрунтування своїх
заперечень зазначає, що позовні вимоги
є похідними від позовних вимог ОСОБА_3
про визнання протиправною і скасування
постанови державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язання вчинити певні дії (справа
№ 2а/0470/14331/12), про визнання
протиправними та скасування постанови
в.о. начальника відділу примусового
виконання рішень (справа № 804/9-13а), про
визнання протиправною та скасування
постанови в.о. начальника управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області
П’ятницького А.В. від 10.01.2013 № 1/47/1/2013 та
стягнення моральної шкоди в розмірі
10000грн. 00коп. (справа № 804/2453/13-а). За
всіма позовами по справах у їх
задоволенні відмовлено.

Відповідач-1 не заперечує надходження
13.02.2013 р. скарги ОСОБА_3 від 08.02.2013 на
бездіяльність державного виконавця,
постанову про закінчення виконавчого
провадження, постанову про перевірку
виконавчого провадження та постанову
про результати перевірки виконавчого
провадження.

При цьому, відповідач-1, посилаючись на
приписи ст.3 Закону України «Про
звернення громадян», вказує, що заявою
є звернення громадян із проханням про
сприяння реалізації закріплених
Конституцією та чинним законодавством
їх прав та інтересів або повідомлення
про порушення чинного законодавства чи
недоліки в діяльності підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, народних депутатів
України, депутатів місцевих рад,
посадових осіб, а також висловлення
думки щодо поліпшення їх діяльності .

Скаргою є звернення з вимогою про
поновлення прав і захист законних
інтересів громадян, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств. Установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб.

За змістом ст.ст.86, 84, 82 Закону України
«Про виконавче провадження»,
відповідач-1 зазначає, що начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

У розумінні ст.2 Закону України «Про
державну виконавчу службу»
начальником відділу є начальник
відділу примусового виконання рішень
та начальник відділу державної
виконавчої служби районного, районного
у місті, міського (міст обласного
значення), міськрайонного управління
юстиції.

Частиною 3 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження»
регламентовано, що Департамент
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
розглядає виключно скарги на рішення,
дії чи бездіяльність начальників
управлінь Державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі

Крім того, зазначає, що відповіддю ДВС
України від 04.03.2013 р. ОСОБА_3
повідомлялось, що відповідно до
положень ст.84 Закону України «Про
виконавче провадження» посадові особи
Державної виконавчої служби України не
відносяться до осіб, уповноважених
проводити перевірку законності
матеріалів виконавчих проваджень.

Отже, відповідь на звернення позивача
надана уповноваженою особою Державної
виконавчої служби України та у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Щодо вимог позивача про стягнення
моральної шкоди у заявленому розмірі,
відповідач-1 зазначає, що не
обґрунтовано в чому саме полягає ця
шкода, не доведено факту завдання
моральних страждань, душевних
переживань та психологічного розладу,
наявність втрат немайнового характеру,
що настали у зв'язку з бездіяльністю
зазначених суб'єктів владних
повноважень, не визначено, якими
доказами це підтверджується.

Одночасно, відповідач-1 просить суд
звернути увагу, що до нього заявлені
лише вимоги про стягнення суми
моральної шкоди.

Оскільки, як зазначено вище, завдання
такої шкоди та у заявленому розмірі не
доведено, просить відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Згідно письмових заперечень (т.2 а.с.50-53),
відповідач-2 посилається на приписи ч.1,
2 ст.23 Бюджетного кодексу України, які
визначають, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Бюджетні призначення встановлюються
законом про Державний бюджет України
чи рішенням про місцевий бюджет у
порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідач-2 вказує, що шкода, завдана
державним органом відшкодовується за
рахунок коштів, передбачених для цього
органу, а останній зобов'язаний вжити
всіх заходів, щоб забезпечити
відповідні асигнування на цю мету.

Представник відповідача-3 підтримав у
судовому засіданні письмові
заперечення та, з посиланням на ст.ст.71,
72, 105, 106 КАС України, вказує про
відсутність вимог до Державної судової
адміністрації України з урахуванням
тексту позовної заяви та доданих до неї
документів. Тому просить у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, подані
сторонами документи та заслухавши
пояснення представників
відповідачів-1, -3 у судовому засіданні,
суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

В ході судового розгляду
адміністративної справи встановлено,
що ОСОБА_3 заявлені вимоги до
відповідача-1 - Державної виконавчої
служби України про стягнення моральної
школи у сумі 10' 000грн. 00коп. та до
відповідача-3 - Голови Державної
судової адміністрації України про
визнання протиправними дій по розгляду
скарги позивача щодо виконання
судового рішення як звернення
громадянина та зобов'язання розглянути
скаргу позивача щодо виконання
судового рішення у порядку,
передбаченому ст.ст.82-86 Закону України
«Про виконавче провадження».

Станом на час розгляду справи, а саме:
18.07.2014 р., позивачем вимоги не
змінювались.

З урахуванням приписів ст.21 КАС
України, за загальним правилом, вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства. Проте,
якщо вимоги про від шкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
заявлені в одному провадженні з
вимогою вирішити публічно-правовий
спір, вони розглядаються
адміністративним судом. Таким чином,
юрисдикція адміністративного суду
може поширитися також на цивільні
(господарські) правовідносини із
відшкодування шкоди, завданої органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування чи їх по
садовою особою (ст. 1173-1175 ЦК).

На відміну від загального правила про
те, що пов'язані вимоги повинні бути за
значені у позовній заяві, вимоги про
відшкодування шкоди повинні бути
заявлені в одному провадженні. З цього
випливає, що такі вимоги можуть бути
заявлені також після відкриття
провадження у справі.

Водночас, якщо позивач не заявляв таких
вимог одразу і не покликався на запо
діяння йому шкоди рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень, то заявлення вимоги про
відшкодування шкоди потребує також
доповнення (а отже, зміни) підстав
позову, оскільки підставою
відшкодування є факт заподіяння
майнової чи немайнової (моральної)
шкоди. Проте, відповідно до ст.51 КАС
позивач може змінити предмет або
підставу позову, але не може змінити їх
одночасно.

Таким чином, матеріалами справи та
поясненнями представників
відповідачів-1, -3 у судовому засіданні
підтверджено, що до Державної
виконавчої служби України заявлені
лише вимоги про стягнення моральної
школи у сумі 10' 000грн. 00коп.

При цьому, завдання шкоди у заявленому
розмірі не доведено, докази в
матеріалах справи відсутні.

А до Голови Державної судової
адміністрації України заявлені вимоги
про визнання протиправними дій по
розгляду скарги позивача щодо
виконання судового рішення як
звернення громадянина та зобов'язання
розглянути скаргу позивача щодо
виконання судового рішення у порядку,
передбаченому ст.ст.82-86 Закону України
«Про виконавче провадження».

Тоді як в матеріалах справи відсутні
будь-які докази звернення ОСОБА_3 до
Голови Державної судової
адміністрації України, в тому числі, в
порядку Закону України «Про виконавче
провадження».

Головне управління Державної
казначейської служби України у м.Києві
залучене відповідачем-2 по справі з
урахуванням позиції Верховного Суду
України (зі змінами та доповненнями)
викладеної у Постанові Пленуму №4 від
31.03.1995р. Де зазначено, що при вирішенні
спору про відшкодування моральної
шкоди громадянинові незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органу державної влади, його
посадовими або службовими особами,
зазначений орган має бути відповідачем
у такій справі та поряд з відповідним
державним органом суд має притягнути
як відповідача відповідний орган
Державного казначейства України (п.10-1).

Позивач не скористався своїм правом
надати зміни (уточнення, вірно
визначити) позовних вимог, а у суду
відсутні підстави для застосування
приписів ч.2 ст.11 КАС України в частині
виходу за межі позовних вимог.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду
адміністративної справи не
встановлено порушень прав, свобод та
інтересів позивача - ОСОБА_3

Таким чином, у задоволенні позовних
вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до відповідача-1:
Державної виконавчої служби України,
відповідача-2: Головного управління
Державної казначейської служби
України у м.Києві, відповідача-3:
Державної судової адміністрації
України, про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі
виготовлений 23.07.2014р.

Головуючий суддя Суддя
(підпис)
Суддя
(підпис)
Г. В. Потолова
А.Ю. Рищенко
С.В. Ніколайчук