Справа № 2а-8056/12/2670
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-8056/12/2670 Головуючий у 1-й
інстанції: Григорович П.О.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна» та
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову окружного
адміністративного суду міста Києва
від 04 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України та Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві про визнання
протиправними та скасування картки
відмови у прийнятті митної декларації,
рішення про визнання митної вартості
товару, стягнення з державного бюджету
коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року ТОВ «Аскоп-Україна»
звернулося до суду з позовом, у якому
просило визнати нечинними картку
відмови в прийнятті митної декларації
від 15 грудня 2011 року, рішення про
визначення митної вартості товару від
14 грудня 2011 року та стягнути суму
надмірно сплаченого податку у розмірі
109300 грн. 47 коп.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
березня 2014 року вказаний
адміністративний позов був
задоволений в частині вимог про
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації від 15 грудня 2011 року
і рішення про визначення митної
вартості товару від 14 грудня 2011 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач та відповідач подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати постанову суду від 04 березня
2014 року.

Позивач просить прийняти нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі, оскільки вважає, що надмірно
сплачений податок підлягає стягненню в
судовому порядку.

Відповідач просить прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову в повному обсязі, оскільки
вважає, що позивачем занижено митну
вартість товару.

Під час судового засідання представник
позивача підтримав свою апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній. Також
представник позивача просив суд
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів посилаючись на те,
що судом першої інстанції було
прийняте законне і обґрунтоване
рішення в частині задоволення позовних
вимог ТОВ «Аскоп-Україна».

Представник Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів в судовому
засіданні підтримала свою апеляційну
скаргу та просила суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній. Також
представник відповідача заперечувала
проти апеляційної скарги позивача
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було прийняте законне і
обґрунтоване рішення в частині відмови
в задоволенні позовних вимог ТОВ
«Аскоп-Україна».

ГУ ДКС України у м. Києві, будучи
належним чином повідомлений про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, явку свого представника в
судове засідання не забезпечило.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь представника
відповідача в судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів та
ТОВ «Аскоп-Україна», перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційних
скарг та заперечення на них, колегія
суддів вважає необхідним апеляційні
скарги Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів та ТОВ
«Аскоп-Україна» залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду міста Києва
від 04 березня 2014 року - без змін
виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 14 грудня 2011 року
ТОВ «Аскоп-Україна» подало до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів вантажну митну декларацію
№ 100190000/2011/137473 від 14 грудня 2011 року для
здійснення митного оформлення товару
«Риба охолоджена лосось (сьомга)
атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з
головою» виробництва Норвегії в
кількості 16511 кг. Задекларована митна
вартість товару складала 4,33 доларів
США за кілограм.

Згідно рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визначення митної вартості товарів
№ 00000006/2011/315229/2 від 14 грудня 2011 року
митна вартість товару позивача
становить 8,47 доларів США за кілограм.

У зв'язку з прийняттям рішення про
визначення митної вартості товару була
також складена картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуск товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № /1/03933 від 15
грудня 2011 року.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, ТОВ «Аскоп-Україна»
звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ТОВ
«Аскоп-Україна» суд першої інстанції
виходив з того, що митний орган дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для визначення митної вартості
товару за першим методом, однак розмір
визначеної відповідачем митної
вартості товару за шостим методом є
завищеним.

Колегія суддів погоджується із
зазначеними висновками суду першої
інстанції, оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 265 МК України
митний орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.

Згідно пп. 2 п. 2 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 339 від 09 квітня 2008 року (далі - Порядок
№ 339 від 09 квітня 2008 року) контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення
операцій з їх митного контролю і
митного оформлення здійснюється
митним органом, зокрема, шляхом
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено та наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

При здійсненні митного оформлення
товару ТОВ «Аскоп-Україна»
працівниками Київської регіональної
митниці Міндоходів було встановлено,
що згідно бази даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
(далі - ЄАІС) митна вартість ідентичних
товарів становить 8,47 доларів США за
кілограм, в той час як позивачем було
задекларовано митну вартість товару у
розмірі 4,33 долари США за кілограм, у
зв'язку з чим зроблено висновок про
необхідність витребування у позивача
додаткових документів.

На думку колегії суддів вказана
обставина є достатньою для виникнення
у митного органу сумніву щодо
достовірності визначеної позивачем
митної вартості товару.

Відповідно до абз. 1 п. 11 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою КМ України № 1766 від 20 грудня
2006 року (далі - Порядок № 1766 від 20 грудня
2006 року) для підтвердження митної
вартості товарів на вимогу митного
органу декларант зобов'язаний подати
додаткові документи.

Згідно абз. 2 п. 11 Порядок № 1766 від 20
грудня 2006 року посадова особа митного
органу у графі «Для відміток митниці»
декларації митної вартості робить
запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом, зазначає під ним дату,
прізвище та ставить свій підпис.

Із декларації митної вартості, копія
якої приєднана до матеріалів даної
справи, вбачається, що Київською
регіональною митницею Міндоходів було
витребувано у позивача висновки про
вартісні та якісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно з законодавством.

Декларант був ознайомлений із
відповідним написом, що
підтверджується його підписом.

Відповідно до п.п. 13, 14 Порядку № 1766 від
20 грудня 2006 року декларант зобов'язаний
подати додаткові документи протягом 10
календарних днів після ознайомлення із
записом митного органу про їх подання.
Якщо декларантом не подано в
установлений строк додаткові
документи або якщо він відмовився від
їх подання, митну вартість товарів
визначає митний орган на підставі
наявних відомостей згідно із
законодавством.

Декларант повідомив митний орган про
неможливість надання запитуваних
документів.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що відповідачем правомірно
прийнято рішення про самостійне
визначення митної вартості товару,
імпортованого позивачем.

Рішенням Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів № 00000006/2011/315229/2 від 14
грудня 2011 року митну вартість
імпортованого позивачем товару було
визначено на рівні 8,47 доларів США за
кілограм.

У відповідності до ч.ч. 3, 6 ст. 264 МК
України у разі незгоди декларанта з
митною вартістю, визначеною митним
органом, декларант має право
звернутися до митного органу з
проханням випустити товари, що
декларуються, у вільний обіг під
гарантію уповноваженого банку або
сплатити податки і збори (обов'язкові
платежі) згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною митним органом. У
разі якщо після сплати декларантом
податків і зборів (обов'язкових
платежів) згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
буде прийнято рішення про застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, сума надміру сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) повертається декларанту у
місячний термін з дня прийняття
рішення, у порядку, передбаченому
законодавством.

Позивач скористався своїм правом на
випуск товару у вільний обіг та сплатив
податки і збори (обов'язкові платежі)
згідно з митною вартістю товарів,
визначеною митним органом.

Також позивач скористався своїм
правом, наданим ч. 8 ст. 264 МК України, на
оскарження рішення про визначення
митної вартості товару № 00000006/2011/315229/2
від 14 грудня 2011 року. ТОВ
«Аскоп-Україна» просило переглянути
рішення про визначення митної вартості
товару. До вказаного листа позивачем
були додані додаткові документи. Разом
з тим, митним органом було зроблено
висновок про те, що зазначені документи
не є належним підтвердженням заявленої
позивачем митної вартості товару.

При дослідженні додатково наданих
документів у митного органу виникли
сумніви щодо пропорційності розподілу
транспортних витрат. Такі сумніви
виникли у зв'язку з тим, що заявка
перевізника передбачає суму оплати 4200
євро, а довідка про транспортні витрати
містить суму 15000 грн.

Дослідивши зазначені документи
колегія суддів встановила, що в заявці
№ 264/12/11 від 11 грудня 2011 року зазначено
вартість послуг з перевезення з м.
Brandasund (Норвегія) до м. Києва (Україна), в
той час як у довідці про транспортні
витрати зазначено вартість послуг
перевезення з м. Brandasund (Норвегія) до
кордону України (п/п Ягодин). У зв'язку з
цим наявність розбіжностей у ціні,
зазначеній у вказаних документах, не
може бути підставою для висновку про не
підтвердження позивачем витрат на
транспорті послуги.

Також митним органом було встановлено,
що позивачем було надано прайс-лист
виробника виключно на продукцію, що
підлягає митному оформленню, тобто без
зазначення переліку всієї продукції
виробника, що суперечить суті
прайс-листа як комерційної пропозиції
необмеженому колу осіб.

Разом з тим, прайс-лист надається
покупцю виробником товару або його
продавцем. Відповідно, ТОВ
«Аскоп-Україна» не є особою,
відповідальною за складення вказаного
документу.

Митним органом було встановлено, що
надані позивачем податково-видаткові
накладні стосуються риби охолодженої
лосось (сьомга) атлантичний (Salmo Salar)
цілої, патраної з головою виробництва
Норвегії розмірного ряду 5-6 кг та 7-8 кг.
Натомість до митного оформлення було
надано рибу розмірного ряду 7-8 кг, 8-9 кг
та 9+ кг.

У зв'язку з цим колегія суддів
погоджується з висновком митного
органу про те, що надані ТОВ
«Аскоп-Україна» податково-видаткові
накладні не є належним підтвердженням
заявленої митної вартості товару.

Крім того відповідачем було
встановлено, що копії наданих
позивачем експортних декларацій не
містять відміток митних органів країни
відправлення та країн транзиту.

Колегія суддів вважає, що відсутність
таких відміток ставить під сумнів
походження товару та, відповідно, його
ціну.

Наведені обставини у своїй сукупності
дають підстави для висновку про те, що
працівниками Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
було правомірно не застосовано перший
метод визначення митної вартості
товару - за ціною договору.

Разом з тим, колегія суддів також
погоджується з доводами ТОВ
«Аскоп-Україна» про те, що митна
вартість товару, визначена Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів, є
необґрунтовано завищеною.

Так, під час розгляду справи в суді
першої інстанції представник позивача
надав суду копію листа Державної
служби статистики України від 26 квітня
2012 року № 15/1-20/466 Пі, згідно якого ціна
на лосось тихоокеанський виробництва
Норвегії у січні-грудні 2011 року
складала 5,35 доларів США за кілограм.

Також позивачем був наданий витяг із
сайту Державної митної служби України,
в якому зазначено, що у грудні 2011 року
ціна на лосось атлантичний (Salmo Salar)
складала 4,809 долари США за кілограм.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів №
00000006/2011/315229/2 від 14 грудня 2011 року про
визначення митної вартості товарів
позивача на рівні 8,47 доларів США за
кілограм є необґрунтованим та
протиправним.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення про задоволення позовних вимог
ТОВ «Аскоп-Україна» щодо скасування
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів № 00000006/2011/315229/2 від 14
грудня 2011 року про визначення митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуск товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № /1/03933 від 15
грудня 2011 року.

Також судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ТОВ
«Аскоп-Україна» про стягнення суми
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 109300 грн. 47 коп.

Так, на даний час митну вартість
імпортованого позивачем товару у
встановленому законом порядку - не
визначено. У зв'язку з цим встановити
суму надмірно сплаченого ТОВ
«Аскоп-Україна» податку на додану
вартість не виявляється можливим.

Крім того, спосіб отримання надмірно
сплачених коштів чітко визначений на
законодавчому рівні та передбачений
Порядком повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передплата, і митних та інших платежів,
помилково та/або надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженим наказом Державної митної
служби України від 20 липня 2007 року № 618
(далі - Порядок).

В даному випадку вимоги зазначеного
порядку ТОВ «Аскоп-Україна» не були
дотримані, у зв'язку з чим вимоги
позивача про стягнення надмірно
сплаченого податку на додану вартість
є передчасними та не пов'язані із
захистом порушеного права, що є
підставою для відмови в задоволенні
позову відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС
України.

Таким чином, доводи апеляційних скарг
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів та ТОВ «Аскоп-Україна» не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 04
березня 2014 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційні скарги
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів та ТОВ «Аскоп-Україна»
залишити без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду
міста Києва від 04 березня 2014 року - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційних скарг
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна» та
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України -
відмовити.

Постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 березня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 18
липня 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.