Справа № 808/2563/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року 16-40Справа № 808/2563/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.,

при секретарі судового засідання
Горбовій І.С.

за участю:

представника позивача Білоус К.О.

представника відповідача Лактіонової
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного
товариства «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.
Кузьміна»

до Запорізької митниці Міндоходів

до Головного управління Державної
казначейської служби України в
Запорізькій області

про визнання дій протиправними,
визнання протиправною бездіяльність
та стягнення переплати з ввізного мита

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне
товариство «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.
Кузьміна» (далі по тексту - позивач, ПАТ
«Дніпроспецсталь») звернулося до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом до
Запорізької митниці Міндоходів (далі
по тексту постанови - відповідач 1),
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Запорізькій області (далі відповідач 2)
про визнання протиправними дій
Запорізької митниці Міндоходів щодо
відмови у поверненні ПАТ
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. А. М. Кузьміна»
суми митних платежів у розмірі 1 287,67
грн. за ВМД №112030000/2010/023780 від 23.09.2010; у
розмірі 575,77 грн. за ВМД №112030000/2010/028996
від 16.11.2010 на загальну суму 1 863,44грн.;
визнання неправомірною бездіяльності
Запорізької митниці Міндоходів щодо
ненадання Головному управлінню
Державного казначейства України у
Запорізькій області висновку про
повернення з Державного бюджету
України ПАТ «Електрометалургійний
завод Дніпроспецсталь» ім. А.М.
Кузьміна» надмірно сплачених коштів у
розмірі 1 287,67 грн. за ВМД №112030000/2010/023780
від 23.09.2010р.; у розмірі 575,77 грн. за ВМД
№112030000/2010/028996 від 16.11.2010р. на загальну
суму 1 863,44грн.; стягнення з Державного
бюджету України на користь ПАТ
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»
переплату ввізного мита у сумі 1 863,44
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених в позовній заяві, а зокрема
пояснив, що 01.12.2010р. Постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду по справі №
2а-7802/10/0870 частково задоволено позов
Відкритого акціонерного товариства
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до
Запорізької митниці про визнання
протиправним та скасування рішення про
визначення митної вартості, визнано
нечинним рішення Запорізької митниці
№ 112000006/2010/001613/1 від 17.09.2010р. про
визначення митної вартості товару за
шостим методом; та рішення №
112000006/2010/001697/1 від 23.09.2010р.

Зазначене рішення було залишено без
змін Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2012р. по справі № 2а-7802/10/0870.

31.10.2013р. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України по
справі № 2а-7802/10/0870 касаційна скарга
Запорізької митниці була відхилена,
Постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 01.12.2010р.та
Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2012р. у справі № 2а-7802/10/0870
залишено без змін.

23.06.2011р. Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду по
справі № 2а- 0870/2005/11 частково задоволено
позов Публічного акціонерного
товариства «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.
Кузьміна» до Запорізької митниці про
визнання протиправним та скасування
рішення про визначення митної
вартості, визнано протиправним та
скасовано рішення Запорізької митниці
№ 112000006/2010/002350/1 від 17.11.2010р. про
визначення митної вартості товару за
третім методом.

Зазначене рішення було залишено без
змін Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2012р. по справі № 2а-0870/2005/11.

25.02.2014р. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України по
справі № 2а-0870/2005/11 касаційна скарга
Запорізької митниці була відхилена,
Постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 23.06.2011р. та
Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2012р. у справі № 2а-0870/2005/11
залишено без змін.

Позивач надіслав листа від 19.09.2013 №171-328
та № 171-239 щодо скасування рішень про
визначення митної вартості від 23.09.2010р.
№ 112000006/2010/001697/11, від 17.11.2010р. №
112000006/2010/002350/1 та повернення на
розрахунковий рахунок підприємства
надмірно сплачених платежів за
скасованими рішеннями про визначення
митної вартості.

Листом № 07.1-02-10-24/3186 від 09.10.2013р. митний
орган відмовив у поверненні надмірно
сплачених до бюджету митних платежів
із посиланням на те, що питання щодо
повернення надмірно сплачених
платежів не було предметом спору даних
справ.

Вважають, що даний висновок Митного
органу не грунтується на фактичних
обставинах та суперечить приписам
Порядку №611/147, Порядку №618, та вимогам
Митного кодексу. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому
засіданні надав пояснення, що повністю
співпадають з позицією, викладеною в
письмових запереченнях, а зокрема
пояснив, що Документів, які б
підтверджували помилкову та/або
надмірну сплату коштів до бюджету
позивачем надано не було, що
підтверджується матеріалами сира ви.
Для того, щоб прийняти рішення про
визнання митної вартості товарів у
органу доходів і зборів є основний та
другорядні методи визначення митної
вартості товарів згідно норм Митного
кодексу України. Аналіз норм статей 265,
266 Митного кодексу України та Порядку
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів
(ПКМУ №339) дає підстави вважати, що
тільки орган доходів і зборів
вповноважений вирішувати питання
застосування методу застосування
митної вартості товарів, а отже й
питання визнання заявленої митної
вартості чи її невизнання. Зазначила,
що суди, встановивши протиправність
рішень митного органу про визначення
митної вартості за тим чи іншим
методом, не вправі підміняти митний
орган, стягуючи з державного бюджету
надміру сплачену з такої суми вартість
ПДВ, фактично визначаючи при цьому
інший метод обчислення митної
вартості». Просить в задоволенні
позову відмовити.

Представник відповідача 2 в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності та в письмових поясненнях
зазначив, що до 25.02.2014 органи Державної
казначейської служби України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів керувались Порядком
взаємодії митних органів з органами
Державного казначейства України в
процесі повернення з Державного
бюджету України помилково та/або
надмірно зарахованих до бюджету митних
та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, затвердженим спільним наказом
Державної митної служби України та
Державного казначейства України від
20.07.2007 № 611/147, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за
№ 1095/14362, відповідно до якого
повернення зазначених платежів
здійснювалось органами Державної
казначейської служби України на
підставі висновку митного органу.

З 25.02.2014 у процесі повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надміру зарахованих до бюджету
митних та інших платежів органи
Державної казначейської служби
України керуються Порядком взаємодії
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України, місцевих
фінансових органів та територіальних
органів Державної казначейської
служби України у процесі повернення
платникам податків помилково та/або
надміру сплачених сум грошових
зобов'язань, затвердженим спільним
наказом Міністерства доходів і зборів
України та Міністерства фінансів
України від 30.12.2013 № 882/1188,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 23.01.2014 за № 146/24923, відповідно до
якого органи Державної казначейської
служби України здійснюють повернення
платникам податків помилково та/або
надміру сплачених сум грошових
зобов'язань відповідно до висновку
органу Міндоходів. Зазначене свідчить
про те, що відповідно до наданих
повноважень органи Державної
казначейської служби України не
приймають самостійного рішення щодо
повернення помилково та/або надміру
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, а здійснюють таке повернення
тільки на підставі висновків органів
Міндоходів або за рішенням суду.

Оскільки відповідний висновок щодо
повернення публічному акціонерному
товариству "Електрометалургійний
завод "Дніпроспецсталь ім. А.М.Кузьміна"
помилково або надміру сплаченого
ввізного мита у сумі 1 863,44 грн. на адресу
Головного управління від Запорізької
митниці Міндоходів не надходив, тому
підстави для перерахування коштів у
Головного управління відсутні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що 01.12.2010р.
Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду по справі №
2а-7802/10/0870 частково задоволено позов
Відкритого акціонерного товариства
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до
Запорізької митниці про визнання
протиправним та скасування рішення про
визначення митної вартості, визнано
нечинним рішення Запорізької митниці
№ 112000006/2010/001613/1 від 17.09.2010р. про
визначення митної вартості товару за
шостим методом; та рішення №
112000006/2010/001697/1 від 23.09.2010р.

Зазначене рішення було залишено без
змін Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2012р. по справі № 2а-7802/10/0870.

31.10.2013р. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України по
справі № 2а-7802/10/0870 касаційна скарга
Запорізької митниці була відхилена,
Постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 01.12.2010р.та
Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2012р. у справі № 2а-7802/10/0870
залишено без змін.

23.06.2011р. Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду по
справі № 2а- 0870/2005/11 частково задоволено
позов Публічного акціонерного
товариства «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.
Кузьміна» до Запорізької митниці про
визнання протиправним та скасування
рішення про визначення митної
вартості, визнано протиправним та
скасовано рішення Запорізької митниці
№ 112000006/2010/002350/1 від 17.11.2010р. про
визначення митної вартості товару за
третім методом.

Зазначене рішення було залишено без
змін Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2012р. по справі № 2а-0870/2005/11.

25.02.2014р. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України по
справі № 2а-0870/2005/11 касаційна скарга
Запорізької митниці була відхилена,
Постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 23.06.2011р. та
Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2012р. у справі № 2а-0870/2005/11
залишено без змін.

Позивач надіслав листа від 19.09.2013 №171-328
та № 171-239 щодо скасування рішень про
визначення митної вартості від 23.09.2010р.
№ 112000006/2010/001697/11, від 17.11.2010р. №
112000006/2010/002350/1 та повернення на
розрахунковий рахунок підприємства
надмірно сплачених платежів за
скасованими рішеннями про визначення
митної вартості.

Листом № 07.1-02-10-24/3186 від 09.10.2013р. митний
орган відмовив у поверненні надмірно
сплачених до бюджету митних платежів
із посиланням на те, що питання щодо
повернення надмірно сплачених
платежів не було предметом спору даних
справ.

Так, відповідно до підпункту 41.1.2 пункту
41.1 статті 41 Податкового кодексу
України митні органи є контролюючими
органами щодо мита, акцизного податку,
податку на додану вартість, інших
податків, які відповідно до
податкового законодавства
справляються у разі ввезення
(пересилання) товарів і предметів на
митну територію України або територію
вільної митної зони або вивезення
(пересилання) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони.

Відповідно до пункту 43.1 статті 43
Податкового кодексу України помилково
та/або надміру сплачені суми грошового
зобов'язання підлягають поверненню
платнику, крім випадків наявності у
такого платника податкового боргу.

Пунктами 43.3 статті 43 Податкового
кодексу України встановлено, що
обов'язковою умовою для здійснення
повернення сум грошового зобов'язання
є подання платником податків заяви про
таке повернення (крім повернення
надміру утриманих (сплачених) сум
податку з доходів фізичних осіб, які
розраховуються органом державної
податкової служби на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку) протягом 1095
днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми.

Нормою пункту 43.4 статті 43 Податкового
кодексу України встановлено порядок
подачі заяви на повернення помилково
та/або надміру сплачених грошових
зобов'язань у довільній формі, в якій
зазначає напрям перерахування коштів:
на поточний рахунок платника податків
в установі банку; на погашення
грошового зобов'язання (податкового
боргу) з інших платежів, контроль за
справлянням яких покладено на
контролюючі органи, незалежно від виду
бюджету; повернення готівковими
коштами за чеком у разі відсутності у
платника податків рахунку в банку.

Згідно пункту 2 розділу II Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служи України від 20
липня 2007 року № 618 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року за N 1097/14364 (далі по тексту
Порядок), для повернення цих коштів
платником податків подається до
митного органу заява довільної форми,
підписана керівником і головним
бухгалтером суб'єкта господарської
діяльності або фізичною особою. У заяві
зазначаються причини повернення
коштів, реквізити фінансової установи,
ідентифікаційний код за Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України (далі - ЄДРПОУ)
платника - юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові й
ідентифікаційний номер за Державним
реєстром фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів (далі - ДРФО) (за наявності)
платника - фізичної особи. У заяві
визначається напрям зарахування
коштів: а) на рахунок платника податків,
відкритий у фінансовій установі; б) на
банківський рахунок 2603 для виплати
коштів платникам готівкою, якщо такі
кошти вносилися готівкою.

Пунктом 1 Розділу ІІІ Порядку
визначено, що до заяви додаються:
аркуші з позначенням "3/8" комплектів
бланків митних декларацій форм МД-2 і
МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення)
або другий аркуш оформленої посадовою
особою митного органу уніфікованої
митної квитанції МД-1, за якою помилково
та/або надмірно сплачено митні та інші
платежі; документи, що підтверджують
суму помилково та/або надмірно
сплачених митних та інших платежів;
документи, що підтверджують право на
перенесення граничних строків для
подання заяв про повернення надмірно
сплачених митних та інших платежів, у
випадках, передбачених в абзацах
третьому - восьмому цього пункту.

Судом встановлено та не заперечувалось
представниками сторін, що позивач із
дотриманням вищезазначених
законодавчих вимог звернувся до
Запорізької митниці із заявами про
повернення надмірно сплачених коштів
на загальну суму 1863,44 грн.

За таких умов, відповідно до пункту 43.5
статті 43 Податкового кодексу України
контролюючий орган не пізніше ніж за
п'ять робочих днів до закінчення
двадцятиденного строку з дня подання
платником податків заяви повинен був
підготувати висновок про повернення
відповідних сум коштів з відповідного
бюджету та подати його для виконання
відповідному органові Державного
казначейства України.

На підставі отриманого висновку орган
Державного казначейства України
протягом п'яти робочих днів здійснює
повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових зобов'язань
платникам податків у порядку,
встановленому Державним казначейством
України.

Однак, відповідачем 1 висновок
підготовлено не було, внаслідок чого не
відбулося повернення позивачеві
надмірно сплачених коштів.

Разом з тим, відповідно до пункту 16
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або бюджетних установ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 2011 року №845, органи
Казначейства за судовими рішеннями про
стягнення надходжень бюджету
здійснюють, серед іншого, безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів для повернення надмірно
та/або помилково сплачених податків і
зборів.

Відмовляючи у поверненні ПАТ
«Дніпроспецсталь» надмірно сплачених
коштів митний орган фактично позбавляє
позивача у праві користування та
розпорядження своєю власністю, що,
враховуючи норми міжнародного права, є
свавільним втручанням публічних
органів державної влади у майнові
права.

Тому, стягнення з Державного бюджету
України на користь ПАТ
«Дніпроспецсталь» надмірно сплаченого
податку на додану вартість у розмірі
1863,44 грн. є правомірним, а бездіяльність
контролюючого органу щодо ненадання
Головному управлінню Державної
казначейської служби України в
Запорізькій області висновку про
повернення з державного бюджету
України надмірно сплачених коштів на
загальну суму 1863,44 грн. протиправною.

Відмовляючи в частині позовних вимог
щодо визнання протиправними дій
Запорізької митниці Міндоходів щодо
відмови у поверненні ПАТ
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. А. М. Кузьміна»
суми митних платежів у розмірі 1 287,67
грн. за ВМД №112030000/2010/023780 від 23.09.2010; у
розмірі 575,77 грн. за ВМД №112030000/2010/028996
від 16.11.2010 на загальну суму 1 863,44грн. суд
виходить з того, що до повноважень
митного органу входить право відмовити
у ньому у разі, якщо митний орган не
згодний із визначенням митної вартості
товару декларантом, а тому суд не
справі перебирати на себе не властиві
йому функції контролюючого органу.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72, 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Запорізької Митниці Міндоходів щодо
ненадання Головному управлінню
Державного казначейства України у
запорізькій області, висновку про
повернення з Державного бюджету
України на користь публічного
акціонерного товариства
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь ім.. А.М.Кузьміна»,
надмірно сплачених коштів у розмірі 1 287
грн. 67 коп. за вантажно - митною
декларацією №112030000/2010/023780 від 23.09.2010 та
у розмірі 575 грн. 77 коп. за вантажно -
митною декларацією №112030000/2010/028996 від
16.11.2010.

Стягнути з Державного бюджету на
користь публічного акціонерного
товариства «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь ім..
А.М.Кузьміна» () суму
переплати ввізного мита у розмірі 1 863
грн. 44 коп. (одна тисяча вісімсот
шістдесят три гривні сорок чотири
копійки).

Стягнути з Державного бюджету на
користь публічного акціонерного
товариства «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь ім..
А.М.Кузьміна» () суму
судового збору у розмірі 182 грн. 70 коп.
(сто вісімдесят гривень сімдесят
копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В.
Сіпака