Справа № 138/732/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 138/732/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Жикевич Т.Б.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі
Вінницької області на постанову
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 16 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії. Позовні вимоги мотивовано тим,
що у вересні 2003 року ОСОБА_2 було
призначено пенсію за вислугу років,
відповідно до ст.50-1 закону України від
05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про
прокуратуру», виходячи з розрахунку 90
відсотків від суми заробітної плати. В
подальшому, на підставі довідки,
виданої прокуратурою Вінницької
області, ОСОБА_2 було проведено
перерахунок пенсії, виходячи з
розрахунку 80 відсотків від заробітної
плати. Вважаючи такі дії
неправомірними, просив визнати їх
протиправними і зобов'язати управління
Пенсійного фонду України провести
перерахунок пенсії.

Відповідно до постанови
Могилів-Подільського міськрайонного
суду від 16.04.2014 року адміністративний
позов задоволено частково. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
постанову Могилів-Подільського
міськрайонного суду та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись при цьому
на неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Позивач
направив до суду клопотання про
розгляд справи без його участі,
відповідач про причини неявки в судове
засідання суд не повідомив, клопотань
про відкладення розгляду справи не
направляв.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, позивачу було
призначено пенсію за вислугу років в
вересні 2003 року, відповідно до Закону
України «Про прокуратуру», в розмірі 90 %
від заробітної плати за останньою
займаною посадою - старшого прокурора
Могилів-Подільської
міжрайпрокуратури. Дана обставина
підтверджується протоколом №102 від
12.09.2003 (а. с. 27).

Постановою Кабінету Міністрів України
№505 від 31 травня 2012 року «Про
упорядкування структури та умов праці
працівників органів прокуратури», яка
набрала чинності 14.06.2012, працівникам
органів прокуратури було підвищено
заробітну плату на підставі чого
управління ПФУ в м.
Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі
розпорядженням №138691 від 13.11.2012, на
підставі довідки від 28.09.2012 №18-139
виданої прокуратурою Вінницької
області, здійснило перерахунок пенсії
позивача, виходячи з розрахунку 80
відсотків від заробітної плати.

При перерахунку відповідач керувався
тим, що на час проведення чергового
перерахунку пенсії позивача було
внесено зміни до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» та зменшено
відсоткову ставку, яка враховується
при призначенні пенсії з 90 % на 80 %.

В лютому 2014 позивач звернувся до
відповідача з заявою про проведення
належного перерахунку раніше
призначеної йому пенсії, на що отримав
письмову відмову, датовану 25.02.2014 (а. с.
8,9).

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону №
1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Відповідно до частини першої статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла
на час призначення пенсії позивачу,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема
змінено у відсотках розмір пенсії за
вислугу років, яка призначається
прокурорам і слідчим у разі реалізації
ними такого права: «Прокурори і слідчі
мають право на пенсійне забезпечення
за вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років. (...) Пенсія призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їхньої
місячної (чинної) заробітної плати, до
якої включаються всі види оплати праці,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня
2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом №
3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку
пенсії у зв'язку із прийняттям Закону
№ 3668-VІ змін не зазнали (змінилася лише
нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на
пенсію, станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця,
що йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як
за 12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

При перерахунку пенсії працівникам
прокуратури має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни
до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо
розміру пенсії у відсотках стосуються
порядку призначення пенсії прокурорам
і слідчим у разі реалізації ними права
на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини тринадцята, вісімнадцята
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у
зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
не зазнали.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що вимога про визнання дій
відповідача протиправними підлягає до
задоволення, а право позивача підлягає
захисту шляхом зобов'язання
відповідача здійснити з 14.09.2013
перерахунок призначеної пенсії,
відповідно до положень ст.50-1 Закону
України "Про прокуратуру", в редакції 2003
року, виходячи з розрахунку 90 % від суми
місячної (чинної) заробітної плати
згідно довідки прокуратури Вінницької
області від 28.09.2012 № 18-139 та здійснити
виплату різниці між фактично отриманою
та належною до сплати сумою пенсії.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі
Вінницької області, - залишити без
задоволення, а постанову
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 16 квітня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.