Справа № 754/4831/14-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Галась І.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційні скарги
ОСОБА_2, Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації на постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 29 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м.Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання дій
протиправними та зобов"язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації (далі
Відповідач 1), Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат (далі - Відповідач 2)
про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
здійснити перерахунок, нарахування та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат відповідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 1996 року по 2013 рік включно, що дорівнює
85 розмірам мінімальних заробітних
плат, визнання протиправною
бездіяльності по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат,
зобов'язання здійснити перерахунок,
нарахування та виплату одноразової
компенсації, як інваліду ІІІ групи з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, в розмірі
30 мінімальних заробітних плат,
зобов'язання в подальшому нараховувати
та виплачувати щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат відповідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 29 травня 2014 року позовні
вимоги про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
здійснити перерахунок, нарахування та
виплату одноразової компенсації, як
інваліду ІІІ групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, в розмірі 30
мінімальних заробітних плат та
зобов»язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 1996-2012 роки залишено без
розгляду відповідно ст.100 КАС України.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково, визнано протиправними дії
Відповідачів щодо відмови в проведенні
перерахунку та виплати Позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення,
передбаченої ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язано Відповідача 1 здійснити
перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік, відповідно
положень ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у розмірі
4-х мінімальних заробітних плат, з
урахуванням раніше проведених виплат;
а Відповідача 2 зобов'язано здійснити
виплату Позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік, відповідно
положень ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у розмірі
4-х мінімальних заробітних плат, з
урахуванням проведених виплат. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Позивач та Відповідач 1
подали апеляційні скарги.

Позивач в своїй апеляційній скарзі
просить суд апеляційної інстанції
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове, яким
задовольнити адміністративний позов
повністю, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідач 1, в свою чергу, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове, яким в
задоволенні адміністративного позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Позивач є особою, постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, 3 групи інвалідності та
перебуває на обліку у Відповідача 1.

В 2013 році Відповідачем 1 нараховано
Позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення відповідно постанови
Кабінету Міністрів України за №562 від
12.07.2005 року в розмірі 90 грн.

Згідно ч.4 ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3
групи інвалідності виплачується
щорічна допомога на оздоровлення в
розмірі 4-х мінімальних заробітних
плат.

Згідно положень п.30 ст.71 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» дію ч.4 ст.48 Закону Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року положення п.30 ст.71
Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» визнано
неконституційним, отже з 09.07.2007 року дію
ч.4 ст.48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» було відновлено.

Законом України «Про державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року статтю 48 Закону викладено в новій
редакції та, а саме: одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Вказана норма рішенням
Конституційного суду України від 22.05.2008
року визнана неконституційною.

Так, постанови Кабінету Міністрів
України є підзаконними нормативними
актами та не можуть суперечити
Конституції та Законам України.

Колегія суддів погоджується із
рішенням суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог
щодо визнання протиправними дій по
відмові в проведенні перерахунку та
виплати щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно ст.48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та зобов'язання Відповідача 1
здійснити перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік,
відповідно положень ст.48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у розмірі 4-х мінімальних заробітних
плат, з урахуванням раніше проведених
виплат, зобов'язано Відповідача 2
здійснити виплату Позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік,
відповідно положень ст.48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у розмірі 4-х мінімальних заробітних
плат, з урахуванням проведених виплат.

З огляду на те, що питання виплати
нарахованої Відповідачем 1 щорічної
допомоги на оздоровлення відноситься
до компетенції Відповідача 2, то судом
першої інстанції обґрунтовано
відмовлено в задоволенні заявлених
позовних вимог щодо зобов'язання
Відповідача 1 здійснити на користь
Позивача виплату допомоги на
оздоровлення.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Отже, судове рішення в частині відмови
в задоволенні позовних вимог щодо
зобов'язання Відповідачів здійснювати
нарахування та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення в подальшому
є також законним та обґрунтованим,
оскільки відсутні підстави вважати, що
в майбутньому матимуть місце порушення
Відповідачами законних прав, свобод та
інтересів Позивача.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційні скарги
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 29 травня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 30
липня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.