Справа № 816/2573/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

816/2573/14

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2014 року

м. Полтава

Справа №816/2573/14

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсервіс - 320" про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - позивач, ДПІ у м. Полтаві) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсервіс - 320" (надалі - відповідач, ТОВ "Спецсервіс - 320") про стягнення коштів з розрахункових рахунків платника податків у банках на суму податкового боргу за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг), 14010100" в розмірі 183 053 грн 16 коп., посилаючись на несплату відповідачем узгоджених сум грошового зобов’язання у визначені Податковим кодексом України строки.

У судове засідання 21 липня 2014 року з’явився представник позивача.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до положень частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, суд, керуючись положеннями частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні, суд, в судовому засіданні 21 липня 2014 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідач перебуває на обліку платників податків в ДПІ у м. Полтаві з 25 липня 2012 року та є платником податку на додану вартість (надалі також ПДВ) /а.с. 5/.

За особовим рахунком ТОВ "Спецсервіс - 320" обліковується податковий борг за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг), 14010100" в розмірі 183 053 грн 16 коп., що виник за наступних обставин.

ДПІ у м. Полтаві проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Спецсервіс - 320" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ПП "Агро-Олбіком" за період з 01 квітня 2013 року по 30 квітня 2013 року.

Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачу поштою, однак поштове відправлення повернулось до ДПІ у м. Полтаві із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, ТОВ "Спецсервіс - 320" до податкової інспекції подано податкові декларації зі сплати ПДВ:

- за серпень 2013 року, в якій визначено суму податку, що підлягає сплаті в бюджет в розмірі 4407 грн. /а.с. 25-26/;

- за вересень 2013 року, в якій визначено суму податку, що підлягає сплаті в бюджет в розмірі 2208 грн. /а.с. 27-28/;

- за жовтень 2013 року, в якій визначено суму податку, що підлягає сплаті в бюджет в розмірі 19 грн. /а.с. 23-24/.

Також, платником податків до ДПІ у м. Полтаві подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з ПДВ у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за змістом якого збільшено суму ПДВ, що має бути сплачена до бюджету, на 47 грн та нараховано штраф в розмірі 2 грн /а.с. 29-30/.

Оскільки відповідачем грошове зобов’язання у строки, визначені Податковим кодексом України, не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та відповідним доводам контролюючого органу, суд виходить з наступного.

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

При цьому, підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеню, нараховану на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового зобов’язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Отже, грошове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податкових деклараціях з ПДВ, не може бути оскарженим, вважається узгодженим з моменту подання платником податків таких декларацій та має бути самостійно сплачено протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання вказаних податкових декларацій.

Крім того, згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За приписами абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Сторонами у справі доказів оскарження зазначеного вище податкового повідомлення-рішення у встановленому законом порядку не надано.

Відтак, грошове зобов’язання зі сплати ПДВ в розмірі 178 728 грн 75 коп. є узгодженим.

У зв’язку з несплатою відповідачем грошового зобов’язання у визначені Податковим кодексом України строки в повному обсязі, дане зобов’язання набуло статусу податкового боргу.

Як передбачено підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

На суму податкового боргу нараховано пеню загалом в розмірі 4276 грн 11 коп.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 вказаної статті визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Судом встановлено, що ДПІ у м. Полтаві сформовано та 12 жовтня 2013 року надіслано відповідачу податкову вимогу від 09 жовтня 2013 року №164-22 про сплату узгодженої суми грошового зобов’язання в розмірі 178 587 грн 06 коп. /а.с. 34/. Дану податкову вимогу відповідач отримав 16 жовтня 2013 року, що підтверджено копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 34/.

Сторонами у справі доказів оскарження зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано.

Податковий борг відповідачем у повному обсязі не сплачено, що підтверджено даними картки особового рахунку /а.с. 45-50/.

За приписами пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв’язку з несплатою відповідачем податкового боргу та його збільшенням, нові податкові вимоги на адресу платника податків не надсилалися.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

ДПІ у м. Полтаві до матеріалів справи надано довідку від 14 січня 2014 року №640/9/11-01-22/07-19, зі змісту якої судом встановлено, що ТОВ "Спецсервіс - 320" відкрито розрахунковий рахунок у ПАТ "Банк "Ринкові технології" (МФО 380786) /а.с. 11/.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву, жодних заперечень чи доказів сплати суми податкового боргу до суду не надав.

Разом з тим, наявність у ТОВ "Спецсервіс - 320" податкового боргу за узгодженими грошовими зобов’язання зі сплати ПДВ підтверджено матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

За відсутності документального підтвердження понесення сторонами у справі судових витрат, питання щодо їх розподілу суд не вирішує.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсервіс - 320" про стягнення коштів задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Кукоба