Справа № 621/1780/14-а
Суддя: Бережна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №621/1780/14-а
Пр. №2-а/621/44/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2014 року
м. Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого судді - Бережної Н.М.

при секретарі - Байрачній А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу №3 роти
ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС України в
Київській області прапорщика міліції
Костюка Олега Миколайовича про
визнання постанови про накладення
адміністративного стягнення
протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

24 .06. 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив скасувати постанову інспектора
ДПС взводу №3 роти ДПС ДАІ з ОСП при
УДАІ ГУМВС України в Київській області
прапорщика міліції Костюка Олега
Миколайовича серії ПС1 №398811 від 16.06.2014
року про накладення на мене - ОСОБА_1 -
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 16.06.2014 року інспектором ДПС
взводу №3 роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ
ГУМВС України в Київській області
прапорщиком міліції Костюком Олегом
Миколайовичем на підставі суб'єктивних
(помилкових) тверджень складено
постанову серії ПС1 №398811 про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
грн., якою встановлено, що 16.06. 2014 року о 9
годині 40 хвилин він - ОСОБА_1 - керував
автомобілем Мерседес Бенс-313, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 на 79 км. а/ш
Київ-Одеса, який підлягає обов'язковому
технічному контроль, але своєчасно
його не пройшов, чим порушив п. 31.3 (б) ПДР
України. З цієї ж постанови видно, що
відповідальність за встановлені
інспектором факти наступає за ст. 3ч. 121
КУпАП, з чим позивач категорично не
погоджується, виходячи з відсутності в
його діях складу адміністративного
правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, надав заяву, в якій просив
розглянути справу у його відсутність,
наполягав на задоволенні позову та на
викладених у позові обставинах.

Належним чином повідомлений
відповідач - інспектор ДПС взводу №3
роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС
України в Київській області прапорщик
міліції Костюк Олег Миколайович, у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, заперечень проти
позову не надав.

Дослідивши надані письмові докази,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

16.06.2014 року інспектором ДПС взводу №3
роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС
України в Київській області
прапорщиком міліції Костюком Олегом
Миколайовичем на підставі суб'єктивних
(помилкових) тверджень складено
відносно ОСОБА_1 постанову серії ПС1
№398811 про накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
грн. та протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №085294 (а.с.4-5).

Із постанови вбачається, що 16.06. 2014 року
о 9 годині 40 хвилин я - ОСОБА_1 - керував
автомобілем Мерседес Бенс-313, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 на 79 км. а/ш
Київ-Одеса, який підлягає обов'язковому
технічному контроль, але своєчасно
його не пройшов, чим порушив п. 31.3 (б) ПДР
України. З цієї ж постанови видно, що
відповідальність за встановлені
інспектором факти наступає за ст. 121ч. 3
КУпАП (а.с.4)

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
усунення надмірного державного
регулювання у сфері автомобільних
перевезень» від 05.07.2011 року, який є
чинним, внесено зміни в ст.35 Закону
України «Про дорожній рух»,на яку
посилається в своїх заперечення
відповідач, а саме згідно частини 2 якої
обов'язковому технічному контролю не
підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок
і моделей, причепи (напівпричепи) до
них (крім таксі та автомобілів, що
використовуються для перевезення
пасажирів або вантажів з метою
отримання прибутку), мотоцикли,
мопеди, мотоколяски та інші
прирівняні до них транспортні засоби
- незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що
використовуються для перевезення
пасажирів або вантажів з метою
отримання прибутку, вантажні
автомобілі незалежно від форми
власності вантажопідйомністю до 3,5
тонни, причепи до них - із строком
експлуатації до двох років.

Вказане вище також закріплено і в
постанові Кабінету Міністрів України
за №137 від 30.01.2012 року «Про затвердження
Порядку проведення обов'язкового
технічного контролю та обсягів
перевірки технічного стану
транспортних засобів, технічного опису
та зразка протоколу перевірки
технічного стану транспортного
засобу».

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії САК 079023,
транспортний засіб, яким керував
позивач 16.06.2014 року є „Фургоном
малотоннажним" категорії „В",
вантажопідйомністю до 3,5 тонн (а.с.6)

Крім того, належний позивачу
транспортний засіб відповідно до
поліса обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/2785754, а також полісу
№АІ/1686592 не підлягає обов'язковому
технічному контролю (а.с.7-8).

У відповідності до ст. 246 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, порядок провадження в
справах про адміністративні
правопорушення в органах (посадовими
особами), уповноважених розглядати
справи про адміністративні
правопорушення, визначається цим
Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, орган (посадова особа)
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

У відповідністю з ч.ч.1,3 ст.254 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішенню справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

У відповідності до ст. 268 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржити постанову по справі. Справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Згідно ст. 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
посадова особа при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язана з'ясувати наступні
обставини: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: 1) суд
вирішує справи відповідно до
Конституції (254к/96-ВР) та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією
(254к/96-ВР) та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано жодних
заперечень проти позову, так само як і
будь-яких доказів, які підтверджували б
факт вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, при
вчиненні однією особою двох або більше
адміністративних правопорушень,
адміністративне стягнення
накладається за кожне правопорушення
окремо. Якщо особа вчинила кілька
адміністративних правопорушень,
справи про які одночасно
розглядаються одним і тим же органом
(посадовою особою), стягнення
накладається в межах санкції,
встановленої за більш серйозне
правопорушення з числа вчинених. До
основного стягнення в цьому разі може
бути приєднано одне з додаткових
стягнень, передбачених статтями про
відповідальність за будь-яке з
вчинених правопорушень.

При складенні постанови, інспектором
було порушено вимоги ст. 36 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення.

Доказів, які б дали змогу суду в повній
мірі з'ясувати обставини справи,
визначити наявність чи відсутність в
діях позивача складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, спростувати чи
підтвердити пояснення позивача,
відповідачем надано не було.

Наведене свідчить про те, що
матеріалами справи жодним чином не
підтверджено вина ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 121
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, відповідач, всупереч
вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів
правомірності своїх дій, спрямованих
на притягнення позивача до
адміністративної відповідальності, а
викладені у постанові обставини, за
яких позивачем було вчинене
правопорушення, дають підстави судові
для задоволення позовних вимог через
відсутність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та (або) визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта
недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств та організацій.

Оскаржена позивачем постанова не
відповідає вимогам чинного
законодавства та порушує права та
охоронювані законом інтереси позивача,
через що позовні вимоги про скасування
цієї постанови є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 246, 251, 254, 256, 268, 280 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
ст. ст. 2, 9, 70, 71, 72, 99-103, ч. 4 ст. 128, 158-163, 167,
1712 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу №3 роти ДПС ДАІ з
ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській
області прапорщика міліції Костюка
Олега Миколайовича про визнання
постанови про накладення
адміністративного стягнення
протиправною та її скасування -
задовольнити.

Визнати протиправною та
скасувати постанову інспектора ДПС
взводу №3 роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ
ГУМВС України в Київській області
прапорщика міліції Костюка Олега
Миколайовича серії ПС1 №398811 від 16.06.2014
року про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 грн.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий: