Справа № 826/14110/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа
Суддя-доповідач: Федотов
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Приватного підприємства «БУДПОСТАЧ»
до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві, третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ГРУП»,
про визнання протиправними та
скасування протоколів та постанов,-

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «БУДПОСТАЧ»
(далі - позивач, ПП «БУДПОСТАЧ»)
звернулося до суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві (далі - відповідач
або Управління) про визнання
протиправними та скасування
протоколів про притягнення до
відповідальності від 02.08.2013р. № 000072 та
№ 000073 та постанов про накладення
штрафних санкцій від 07.08.2013р. № 000067 та №
000068.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
жовтня 2013 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
вважаючи, що судом не повно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи,
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у м. Києві проведено
позапланові невиїзні перевірки
характеристик продукції, що введена в
обіг ПП «БУДПОСТАЧ», за результатами
яких складено ідентичні за формою та
змістом акти від 02.08.2013року № 000141 та №
000142.

Як вбачається із вказаних актів,
Інспекцією було перевірено продукцію
«Фен промисловий «Forte» HG 2000-2»,
«Шуруповерт «Ростех» ДШ 400Р»,
«Компресор повітряний «Werk BM 50 (H атм) 1,5
кВт. Ресурс 50л.», «Компресор повітряний
«Forte FL 50 (8 атм.) 1,5 кВт. Ресурс 50 л.».

Під час проведення перевірки
позивачем, на вимогу відповідача,
листом від 31.07.2013року було надано
декларації про відповідність на
вказані товари, загальний опис
продукції, протоколи випробування,
сертифікати відповідності, інструкції
до застосування та інші.

Незважаючи на подані документи,
відповідач прийшов до висновку про те,
що перевірена продукція не відповідає
вимогам Технічних регламентів № 1149 від
29.10.2009року, № 785 від 29.08.2009року та № 933
від 12.10.2010року, а відтак є небезпечною,
оскільки позивачем не надано загальних
конструкторських та виробничих
креслень, електричних схем та схем
вузлів та іншої технічної
документації.

У зв'язку з наведеним Інспекцією
складено протоколи від 02.08.2013 року № 00072
та № 00073 про порушення позивачем вимог
законодавства про захист прав
споживачів та прийнято постанови від
07.08.2013року № 000067 та № 000068, якими
застосовано до підприємства штрафні
санкції в загальному розмірі 51 000,00 грн.
на підставі передбачену п. 2 ч. 2 ст. 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції».

Задовольняючи позовні вимоги та
надаючи аналіз нормативним актам, що
регулюють спірні правовідносини суд
першої інстанції виходив із того, що
декларація про відповідність на товар,
загальний опис продукції, протоколи
випробування, сертифікати
відповідності є тими документами, які
підтверджують відповідність продукції
вищевказаним Технічним регламентам,
відтак документально підтверджують
безпеку такої продукції для
споживачів.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погоджується з
огляду на таке.

Відповідно до п. 8 Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 жовтня 2009 р. N 1149
(у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 29 серпня 2012 р. N
810), виробник або імпортер може надавати
органу державного ринкового нагляду
оформлений призначеним органом з
оцінки відповідності протокол
випробувань, що підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам пункту 3 цього Технічного
регламенту.

Згідно з п. 13 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29 липня
2009 р. N 785 (у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 20 червня 2012 р. N
631), відповідність апаратури основним
вимогам повинна підтверджуватися
декларацією про відповідність,
складеною виробником або
уповноваженим представником.

Також, пунктом 14 цього Регламенту
передбачено, що за позитивними
результатами проведеного оцінювання
технічної документації призначений
орган видає виробнику або
уповноваженому представнику
сертифікат відповідності апаратури.

Отже, наявність сертифікату
відповідності підтверджую
відповідність товару вимогам
Технічного регламенту № 1149.

Відповідно до п. 15 вказаного Регламенту
технічна документація повинна
надавати можливість оцінювання
відповідності апаратури основним
вимогам та охоплювати проектування та
виробництво апаратури.

Технічна документація повинна,
зокрема, містити:

- загальний опис апаратури;

- доказ відповідності апаратури
національним стандартам з переліку
національних стандартів, якщо такі
стандарти застосовувалися повністю
або частково;

- якщо виробник не застосовував
національних стандартів з переліку
національних стандартів або
застосовував їх частково, описи та
пояснення щодо рішень, прийнятих
виробником для забезпечення
відповідності основним вимогам цього
Технічного регламенту, включаючи:

- опис оцінювання електромагнітної
сумісності, передбачений в абзаці
другому пункту 13 цього Технічного
регламенту;

- результати проектних розрахунків і
проведених експертиз;

- протоколи випробувань тощо;

- сертифікат відповідності апаратури,
виданий призначеним органом, якщо
застосовувалася процедура оцінки
відповідності апаратури згідно з
пунктом 14 цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 9 Технічного регламенту
безпеки машин та устаткування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 жовтня 2010 р. N 933,
введення в обіг та/або в експлуатацію
машин, на які поширюється дія цього
Технічного регламенту, дозволяється
тільки тоді, коли вони не створюють
небезпеку для життя і здоров'я людей,
для свійських тварин, майна та довкілля
за умови їх належного встановлення,
обслуговування та застосування за
призначенням. Відповідність машини
вимогам цього Технічного регламенту є
необхідною та достатньою умовою для
введення її в обіг на території
України.

У відповідності до п. 10 цього
Регламенту машини, що промарковані
національним знаком відповідності і
супроводжуються декларацією
відповідності, повинні розглядатися
органами виконавчої влади як такі, що
відповідають вимогам цього Технічного
регламенту, тому органи виконавчої
влади не повинні забороняти,
обмежувати або перешкоджати введенню в
обіг та/або в експлуатацію таких машин,
а також незавершених машин, якщо
виробник або його уповноважений
представник склав декларацію про
вбудовування для застосування у складі
інших машин або для складання з іншими
незавершеними машинами.

За таких обставин, враховуючи
вищенаведені норми, колегія суддів
погоджується із судом першої інстанції
про те, що декларація про відповідність
на товар, загальний опис продукції,
протоколи випробування, сертифікати
відповідності є тими документами, які
підтверджують відповідність продукції
вищевказаним Технічним регламентам,
відтак документально підтверджують
безпеку такої продукції для
споживачів.

Судом першої інстанції правильно
зауважено, що загальні конструкторські
та виробничі креслення, електричні
схеми та схеми вузлів та інша вказана
відповідачем технічна документація
хоч і передбачена вимогами Технічних
регламентів, проте така документація
не є виключною для підтвердження
відповідності товару вимогам цих
Регламентів, так як самими
регламентами передбачено також інші
документи (що були надані позивачем),
які посвідчують відповідність
продукції національним стандартам.

Згідно ст. 23 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» під час
перевірок характеристик продукції
проводяться документальні перевірки, у
разі необхідності - обстеження зразків
продукції, а за наявності підстав
вважати, що продукція є небезпечною,
становить ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам, - відбір та
експертиза (випробування) зразків
продукції.

Також правильно звернуто увагу суду
першої інстанції на те, що в разі
наявності у відповідача підстав
вважати продукцію позивача
небезпечною він мав право здійснити
обстеження зразків продукції або
провести експертизу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 44 вказаного
Закону до особи, яка ввела продукцію в
обіг або відповідно до цього Закону
вважається такою, що ввела продукцію в
обіг, застосовуються штрафні санкції у
разі введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відтак колегія суддів погоджується із
судом першої інстанції про те, що немає
обґрунтованих та беззаперечних
підстав вважати, що перевірена
відповідачем продукція не відповідає
згаданим Технічним регламентам, що
вказує на протиправність застосування
відповідальності, передбаченої п. 2 ч. 1
ст. 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції».

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 01 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.