Справа № 808/3259/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року (об 11 год. 40 хв.) Справа №
808/3259/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря судового засідання
Батечко М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Пологівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Пологівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - Пологівська
ОДПІ, позивач) звернулась до
Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд) із
позовом до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, відповідач), в
якому просить стягнути з відповідача
заборгованість по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 1608,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на Податковий кодекс
України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК
України) та зазначає, що відповідач має
заборгованість по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 1608,05 грн., а саме
1189,60 грн. - основний платіж, 418,45 грн. -
штрафні санкції. Позивачем вживалися
заходи щодо стягнення податкової
заборгованості у встановленому
законодавством порядку, а саме
відповідачу поштою надіслана
податкова вимога від 13.02.2014 № 14-17. На час
розгляду справи у суді заборгованість
відповідачем не погашена, а тому
підлягає примусовому стягненню у
судовому порядку. На підставі
викладеного, просить позов
задовольнити та стягнути з відповідача
податковий борг з єдиного податку з
фізичних осіб у сумі 1608,05 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте 09.07.2014
надав суду клопотання (вх. № 26539) про
розгляд справи без його участі. Позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час та дату судового
засідання був повідомлений належним
чином. Заперечення на адресу суду не
надходили.

Рекомендоване поштове відправлення,
яке містило повістку про виклик у суд
та надсилалось відповідачу за його
місцем проживання, внесеним до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, було
повернуто до суду з відміткою
відділення поштового зв'язку «за
зазначеною адресою не проживає», а
відтак на підставі ст.ст.33, 167 КАС
України вважається таким, що було
вручено відповідачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу по суті без
участі сторін, за наявними у справі
матеріалами.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 12.10.2009 року Гуляйпільською
районною державною адміністрацією
Запорізької області, про що свідчить
Витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Судом встановлено, що 25.01.2012 року
відповідачем подана заява про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2012 року, відповідно
до якої відповідач обрав 2 групу
платників єдиного податку за ставкою
податку 20% до розміру мінімальної
заробітної плати.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачу нараховано єдиного
податку за листопад 2013 року - березень
2014 року у розмірі 1189,60 грн., а саме за
листопад - грудень 2013 року за ставкою
229,40 грн. на місяць (20% від мінімальної
заробітної плати в розмірі 1147,00 грн.,
яка була затверджена станом на 01.01.2013
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік») та
за січень - березень 2014 року за ставкою
243,60 грн. на місяць (20% від мінімальної
заробітної плати в розмірі 1218,00 грн.,
яка була затверджена станом на 01.01.2014
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»).

Крім того, посадовою особою
Гуляйпільського відділення
Пологівської ОДПІ на підставі пп. 20.1.4 п.
20.1 ст. 20 ПК України проведена
документальна невиїзна перевірка з
питання своєчасності сплати єдиного
податку, за результатами якої складено
Акт від 31.10.2013 № 1211/1701/НОМЕР_1 (далі - Акт).

Відповідно до Акту перевіркою
встановлено порушення п. 295.1 ст. 295 ПК
України. Відповідальність за несплату
узгодженої суми податкового
зобов'язання протягом граничних
строків передбачена ст. 122 ПК України.

На підставі Акту Пологівською ОДПІ
Гуляйпільське відділення прийнято
податкове повідомлення-рішення від
31.10.2013 № , яким зобов'язано
відповідача сплатити штраф у розмірі
458,80 грн. Вказане податкове
повідомлення-рішення направлялось
відповідачу поштою та було ним
отримано 07.11.2013, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення. За
рахунок переплати заборгованість
відповідача по штрафним санкціям
складає 418,45 грн.

Отже, відповідач має податковий борг з
єдиного податку з фізичних осіб за
листопад 2013 року - березень 2014 року у
розмірі 1608,05 грн. (229,40 грн. + 229,40 грн. + 243,60
грн. 243,60 грн. + 243,60 грн. + 418,45 грн.).

Позивачем вживалися заходи щодо
стягнення податкової заборгованості у
встановленому законодавством порядку,
а саме відповідачу поштою надіслана
податкова вимога від 13.02.2014 № 14-17 на
суму 811,34 грн., яка повернулась на адресу
податкового органу з відміткою
відділення поштового зв'язку «за
зазначеною адресою не проживає», про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення.

У зв'язку з несплатою відповідачем
податкової заборгованості у
добровільному порядку Пологівська
ОДПІ звернулась до суду.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми законодавства,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку встановлюються главою 1
розділу XIV ПК України.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою (п. 291.3 ст. 291 ПК України).

Згідно з п. 293.1 ст. 293 ПК України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Пунктом 293.2 ст. 293 ПК України
передбачено, що фіксовані ставки
єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

Платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця (п. 295.1 ст.295 ПК України).

Нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється
контролюючими органами на підставі
заяви такого платника єдиного податку
щодо розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності (п.
295.2 ст. 295 ПК України).

Сплата єдиного податку здійснюється за
місцем податкової адреси (п. 295.4 ст. 295 ПК
України).

Відповідно до п. 299.1 ст. 299 ПК України
свідоцтво платника єдиного податку
видається суб'єкту господарювання,
який подав до органу державної
податкової служби заяву щодо обрання
або переходу на спрощену систему
оподаткування.

Свідоцтво платника єдиного податку
видається безстроково виключно
суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі та не може
передаватися для провадження
господарської діяльності іншим особам
(п. 299.3 ст. 293 ПК України).

Платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій (п. 300.1 ст. 300 ПК України).

За приписами ст. 67 Конституції України,
кожний громадянин України зобов'язаний
сплачувати податки та збори в розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до п. 122.1 ст. 122 ПК України
несплата (неперерахування) фізичною
особою - платником єдиного податку,
визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4
статті 291 цього Кодексу, авансових
внесків єдиного податку в порядку та у
строки, визначені цим Кодексом, тягне
за собою накладення штрафу в розмірі 50
відсотків ставки єдиного податку,
обраної платником єдиного податку
відповідно до цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що в
порушення приписів ПК України
відповідач має заборгованість зі
сплати єдиного податку у розмірі 1608,05
грн. а саме 1189,60 грн. - основний платіж,
418,45 грн. - штрафні санкції.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59
ПК України).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Згідно з абз. 3 п. 58.3 ст. 58 ПК України у
разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачу поштою надіслана
податкова вимога від 13.02.2014 № 14-17 на
суму 811,34 грн., проте повернулась на
адресу податкового органу з відміткою
відділення поштового зв'язку «за
зазначеною адресою не проживає», а
відтак вважається врученою
відповідачу.

В силу норм пунктів 59.3, 59.5 ст. 59, ст. 60 ПК
України податкова вимога на момент
розгляду справи по суті є
невідкликаною (чинною).

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст.
14 ПК України).

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 95.1 - 95.4 ст. 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини. Контролюючий орган на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді сума
податкового боргу по сплаті єдиного
податку з фізичних осіб у розмірі 1608,05
грн. відповідачем не сплачена,
заборгованість перед бюджетом не
погашена, доказів протилежного
відповідачем суду не надано. Під час
розгляду справи відповідач проти
позову не заперечив, доводи позивача не
спростував.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 КАС
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
заборгованість по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 1608,05 грн. (одна
тисяча шістсот вісім гривень 05 копійок)
в дохід місцевого бюджету
Гуляйпільського району Комсомольської
сільської ради Запорізької області,
ГУДКСУ в Запорізькій області на р/р
0109, код платежу 18050400, ОКПО 37963916,
МФО 803015.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання такої постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак