Справа № 826/5299/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5299/14
інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Форум-Інвест» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Форум-Інвест» до
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання
постанови протиправавною, скасування
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженною
відповідальністю «Форум-Інвест» (далі -
Позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
(далі - Відповідач) про визнання
протиправною та скасування постанови
від 07.04.2014 року ВП №30043473 про арешт
коштів боржника.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 червня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове, яким задовольнити
адміністративний позов повністю.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні адміністративного позову,
мотивував своє рішення тим, що
постановою Відповідача ВП №36270686
накладено арешт на кошти Позивача
(боржника), із зазначенням відповідних
рахунків, окрім рахунку 3153 в ПАТ
«КБ «ХРЕЩАТИК» у зв»язку з тим, що
вказаний рахунок використовується для
виплати заробітної плати працівникам
та сплати обов»язкових платежів до
бюджету.

Також суд зазначає, що Позивачем не
наведено доказів про зарахування на
розрахунковий рахунок №02 коштів
із спеціальним режимом використання,
передбаченим Законом України «Про
оплату праці» та ст.21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням», у
зв»язку з чим Позивач може сплачувати
заробітну плату та інші обов'язкові
платежі з іншого рахунку, ніж той, на
який накладено арешт оскарженою
постановою.

Проте, колегія суддів не погоджується
із такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на примусовому виконанні у Відповідача
знаходиться зведене виконавче
провадження про стягнення з Позивача
грошових коштів на користь фізичних
осіб.

24.09.2013 року Відповідачем винесено
постанову ВП №36270686 про арешт коштів
Позивача (боржника), які знаходяться на
усіх рахунках, а саме: 1386 (ПАТ
«БАНК ФОРУМ», код валюти рахунку 980),
3153 (ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», код валюти
рахунку 980), 53 (ПАТ «КБ
«АКТИВ-БАНК», код валюти рахунку 980),
(АБ «Укргазбанк», код валюти
рахунку 980), 26008156 (ТОВ КБ «АРМА», код
валюти рахунку 980), 0226 (ФІЛІЯ
«КИЇВ.РЕГ.ДИР.«ВАТ ВТБ Банк, м.Київ», код
валюти рахунку 980), 0226 (ФІЛІЯ
«КИЇВ.РЕГ.ДИР.«ВАТ ВТБ Банк, м.Київ», код
валюти рахунку 840), 6590 (ПАТ «БАНК
ФОРУМ», код валюти рахунку 980), 1386
(ФІЛ.ПАТ ПІБ в м.Українка Київської обл.,
код валюти рахунку 980), 6590 (ПАТ
«БАНК ФОРУМ», код валюти рахунку 980),
6590 (ПАТ «БАНК ФОРУМ», код валюти
рахунку 840), 6590 (ПАТ «БАНК ФОРУМ»,
код валюти рахунку 980), окрім рахунку
3153 (ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», код валюти
рахунку 980) у зв»язку з тим, що вказаний
рахунок використовується для виплати
заробітної плати працівникам та сплати
обов»язкових платежів до бюджету.

31.01.2014 року Відповідачем винесено
постанову ВП №30043473 про арешт коштів
Позивача, які знаходяться на усіх
рахунках, а саме: 3153 (ПАТ КБ
«ХРЕЩАТИК» у м.Києві, код валюти
рахунку 980), 6590 (ПАТ «БАНК ФОРУМ»,
код валюти рахунку 980), 6590 (ПАТ
«БАНК ФОРУМ», код валюти рахунку 980),
6590 (ПАТ «БАНК ФОРУМ», код валюти
рахунку 840), у тому числі і на рахунок
номер 3153 (ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» у
м.Києві, код валюти рахунку 980).

Постановою від 07.04.2014 року ВП №30043473 про
арешт коштів Позивача, які знаходяться
на усіх рахунках, а саме: 02 (АБ
«Укргазбанк», код валюти рахунку 980).

Згідно ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 2 Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно положень ст.5 Закону вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

За приписами ст.6 Закону державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно вимог ст.11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, серед іншого, накладати
арешт на кошти та інші цінності
боржника, зокрема на кошти, які
перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Особи, які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій (ч.7 ст.12
Закону).

Згідно ч.3 ст.20 Закону державний
виконавець вправі провадити виконавчі
дії щодо виявлення та звернення
стягнення на кошти, які перебувають на
рахунках та вкладах боржника у банках
чи інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах у
депозитарних установах на території,
на яку поширюється юрисдикція України.

Положеннями ст.32 Закону визначено, що
заходами примусового виконання рішень
є, зокрема, звернення стягнення на
кошти та інше майно (майнові права)
боржника, у тому числі якщо вони
перебувають в інших осіб або належать
боржникові від інших осіб.

У разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій (ч.1 ст.33 Закону).

Відповідно вимог ст.52 Закону
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

У разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Статтею 57 Закону передбачено, що арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
серед іншого, шляхом винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах;

Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

Державний виконавець може звернути
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що знаходяться на його рахунках,
а також на рахунках, відкритих
боржником - юридичною особою через свої
філії, представництва та інші
відокремлені підрозділи (ч.1 ст.65
Закону).

Оплата праці працівників підприємства
здійснюється в першочерговому порядку.
Всі інші платежі здійснюються
підприємством після виконання
зобов'язань щодо оплати праці (ч.3 ст.15
Закону України «Про оплату праці»).

Положеннями ст.55 Бюджетного кодексу
України встановлено, що захищеними
видатками бюджету визнаються видатки
загального фонду бюджету, обсяг яких не
може змінюватися при здійсненні
скорочення затверджених бюджетних
призначень.

Захищеними видатками Державного
бюджету України визначаються видатки
загального фонду, зокрема, на оплату
праці працівників бюджетних установ;
нарахування на заробітну плату.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, не звернув
увагу на ту обставину, що арешт на
рахунок номер 3153 в ПАТ «КБ
«ХРЕЩАТИК», який використовувався
Позивачем для виплати заробітної плати
працівникам та сплати обов»язкових
платежів до бюджету, накладено
постановою Відповідача ВП №30043473 про
арешт коштів боржника від 31.01.2014 року.

Разом з тим, в матеріалах справи
містяться копії платіжних доручень
(а.с.25-27), які підтверджують факт
використання рахунку 02 в АБ
«Укргазбанк» для виплати заробітної
плати, сплати податкових зобов»язань
та інших соціальних виплат.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про протиправність
постанови від 07.04.2014 року ВП №30043473 про
арешт коштів боржника (номер рахунку
№02 в АБ «Укргазбанк», код валюти
рахунку 980), оскільки вказаний рахунок
використовувався Позивачем для
виплати заробітної плати працівникам
та сплати обов»язкових платежів до
бюджету.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду, суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови було неповно
з`ясовано обставини справи та порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, постанову
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нову про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Форум-Інвест» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 червня 2014 року
скасувати та прийняти нову постанову
наступного змісту.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
від 07.04.2014 року ВП №30043473 про арешт
коштів боржника.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Постанова складена в повному обсязі 30
липня 2014 року.

Головуючий суддя

Твердохліб В.А.

Судді:

Троян Н.М.

Костюк Л.О.