Справа № 826/9054/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Аблова Є.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Житлово-будівельна
компанія «Мрія» до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-
Позивач звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві, в якому просить скасувати
Позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що податковим органом
здійснено нарахування штрафних
санкцій на борг, який виник через
технічну помилку, яку позивачем було
усунуто, а отже притягнення платника
податку до відповідальності, у випадку
самостійного виявлення та виправлення
помилки є протиправним.
В судовому засіданні,
представники позивача, позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача, в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
Представником відповідача, через
Відділ документального обігу, контролю
та забезпечення розгляду звернень
громадян Окружного адміністративного
суду міста Києва, подано заперечення, у
яких відповідач заперечує на
адміністративний позов, з огляду на
наступне. В ході проведення
камеральної перевірки, податковим
органом встановлено порушення
позивачем строків сплати податкових
зобов'язань по земельному податку та не
дотримання вимог п.287.3 ст.187 та п. 126.1
ст.126 Податкового кодексу, що призвело
до порушення податкового
законодавства та як наслідок, до
виникнення податкового зобов'язання,
визначеного спірними податковими
повідомленнями - рішеннями.
Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи зазначене, суд ухвалив
розглядати справу у порядку письмового
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про помилковість позиції
відповідача та обґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
проведено перевірку дотримання вимог
податкового законодавства в частині
своєчасності подання платіжних
доручень до установ банку «ТОВ «ЖБК
2013 рік, за результатами якої складено
акт від 12.02.2014р. №14/26-57-15-03-09.
В ході проведення перевірки,
податковим органом встановлено
порушення «ТОВ«ЖБК«МРІЯ» строків
сплати податкових зобов'язань по
земельному податку, передбачених п.287.3
ст.287 Податкового кодексу та відповідно
до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу,
передбачено застосування штрафних
санкцій згідно розрахунку штрафних
На підставі акта перевірки від
12.02.2014р. №14/26-57-15-03-09, ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
прийнято податкове повідомлення
до якого, за затримку сплати суми
грошового зобов'язання в розмірі
189244,2грн. «ТОВ«ЖБК«МРІЯ» зобов'язано
сплатити штраф у розмірі 20%, в сумі
відповідно до якого, за затримку
сплати суми грошового зобов'язання в
зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10%,
Не погоджуючись з прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач оскаржив їх в
адміністративному порядку. Рішенням
Головного управління Міндоходів у
м.Києві від 14.05.2014р. №4268/10/26-15-10-09-25,
податкові повідомлення-рішення від
змін, а скаргу позивача - без
Рішенням Міністерства доходів і
зборів України від 05.06.2014р.
№10082/6/99-99-10-01-02-15, податкові
повідомлення-рішення від 17.02.14р.
№ та - залишено без змін, а
скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України (далі
-Кодекс), він, зокрема, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.286.2. ст.286
Податкового кодексу, платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Платник плати за землю має право
подавати щомісяця звітну податкову
декларацію, що звільняє його від
обов'язку подання податкової
декларації не пізніше 20 лютого
поточного року, протягом 20 календарних
днів місяця, що настає за звітним (п.286.3
Податкового кодексу).

Згідно п.287.3. ст.287 Податкового кодексу,
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

За змістом п.287.4. ст.287 Податкового
кодексу, податкове зобов'язання з плати
за землю, визначене у новій звітній
податковій декларації, у тому числі за
нововідведені земельні ділянки,
сплачується власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

З матеріалів справи вбачається, що
ТОВ«ЖБК«МРІЯ» подано звітну
декларацію по земельному податку від
06.03.2013р. №, відповідно до якої
задекларовано щомісячну суму
земельного податку за січень-грудень
2013 року у розмірі 20848,54грн.

ТОВ«ЖБК«МРІЯ» у зв'язку з набуттям
права власності на земельну ділянку,
загальною площею 0,1480, що спричинило
зміну розміру плати на землю, подано
уточнюючу декларацію від 13.03.2013р.
№, згідно з якою за січень 2013 року
збільшено земельний податок на
20848,56грн., за період лютий-грудень 2013
року щомісячна сума земельного податку
збільшена на 22388,71грн., річна сума
земельного податку визначена в розмірі
267124,42грн.

Разом з тим, позивач вказує на те, що в
уточнюючі декларації від 13.03.2013р.
№, ним при визначенні суми
річного податку на розбивки річної
суми плати за землю на рівні місячні
частки, помилково ці частки внесено в
рядок 7 уточнюючої декларації плати за
землю на 2013 рік, що спричинило
відображення невірної інформації в
автоматизованій системі обліку ДПІ,
зокрема податкові зобов'язання
товариства з податку на землю
подвоїлись.

Контролюючим органом визначено, що у
позивача на кінець кожного звітного
місяця в картці особового рахунку
обліковувались нарахування по
деклараціям від 06.03.2013р. № та від
13.03.2013р. №, з урахуванням поточних
платежів, здійснених підприємством.

Як встановлено перевіркою,
зазначене обумовило виникнення
недоїмки за період з 03.03.2013р. по 20.03.2013р.
та за період з 30.03.2013р. по 19.09.2013р.

Як встановлено судом,
ТОВ«ЖБК«МРІЯ» подано нову уточнюючу
декларацію від 19.09.2013р. №, якою
зменшено щомісячну суму земельного
податку за період січень-грудень
2013року на 20848,54грн.

Разом з тим, під час проведення
перевірки, ДПІ у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві встановлено, що сума
несвоєчасно сплачених узгоджених
грошових зобов'язань становить
89518,70грн. (із затримкою до 30 календарних
днів), загальна сума несвоєчасно
сплачених узгоджених грошових
зобов'язань становить 189244,20 грн. (із
затримкою понад 30 календарних днів).

Відповідно до п.50.1. ст.50 Податкового
кодексу, у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою (п.54.1 ст.54
Податкового кодексу).

У відповідності до п.126.1. ст.126
Податкового кодексу, у разі якщо
платник податків не сплачує узгоджену
суму грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Суми податкових зобов'язань з податку
на землю, в розмірі, який відповідає
уточнюючому розрахунку (від 19.09.2013р.
№) сплачені ТОВ«ЖБК«МРІЯ», що не
заперечується відповідачем.

Отже, на момент перевірки платника та
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень у податкового
органу були відсутні підстави для
встановлення платнику штрафу за
затримку граничного строку сплати
узгоджених сум податкових зобов'язань
у зв'язку із відсутню об'єкта для їх
нарахування, оскільки податок на землю
у розмірі, визначеним прийнятим
відповідачем уточненням, сплачено
підприємством.

Аналогічної правової позиції
дотримується Вищий адміністративний
суд України у справі за позовом
Приватного підприємства "Корені" до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, а
саме в постанові від 27.04.2014р. К/800/24315/13.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва, за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін, вважає заявлені
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт
владних повноважень, не виконав
покладеного на нього обов'язку щодо
доказування правомірності прийнятих
ним оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 17.02.2014р.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 17.02.2014р.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Є.В. Аблов