Справа № 825/1313/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1313/14
Головуючий у 1-й інстанції: Д'яков
Суддя-доповідач: Шелест
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Державної казначейської
служби України у Менському районі
Чернігівської області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.05.14р. у
справі №826/1313/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чернігівторг» до Управління
Державної казначейської служби
України у Менському районі
Чернігівської області про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною бездіяльність
УДКС України у Менському районі щодо
неперерахування на користь позивача
грошових коштів в сумі 80 834,16 грн., що
були стягнуті на підставі наказу
господарського суду Чернігівської
області, виданого 08.05.2013 по справі
№927/397/13 та зобов'язання УДКС України у
Менському районі перерахувати на
користь ТОВ «Чернігівторг» грошові
кошти в сумі 80 834,16 грн., що були
стягнуті на підставі наказу
господарського суду Чернігівської
області, виданого 08.05.2013 по справі
№927/397/13.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.05.14р.
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані
тим, що судом першої інстанції не
враховано, що платіжне доручення
відділу ДВС Менського районного
управління юстиції на суму 80 834,16 грн.
знаходиться на виконанні в Управлінні,
проте, недостатнє наповнення єдиного
казначейського рахунка органами, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, відволікання коштів єдиного
казначейського рахунка зменшує рівень
його ліквідності, звужує можливості
Казначейства України щодо
забезпечення розрахунково-касового
обслуговування розпорядників,
одержувачів бюджетних коштів та інших
клієнтів.

У доповненні до апеляційної скарги,
апелянт повідомив про фактичне
виконання судового рішення та
здійснення перерахунку коштів у сумі 80
834,16 грн.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи, у зв'язку з чим
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст.197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою відділу ДВС Менського
районного управління юстиції № 38168833
від 28.05.13р було відкрите виконавче
провадження з примусового виконання
наказу №927/397/13 від 08.05.2013, виданого
Господарським судом Чернігівської
області про стягнення з ТОВ
«Будівельна компанія «АМК» 78 571,20 грн.
боргу, 542,46 грн. процентів річних та 1 720,50
грн. судового збору.

Відповідно до ухвали господарського
суд Чернігівської області від 01.11.13р. у
справі №927/397/13, постановою відділу ДВС
Менського районного управління
юстиції від 12.11.13р. проведена заміна
стягувача у виконавчому провадженні
№38168833 з ТОВ «Севен Систем» на ТОВ
«Чернігівторг».

12.11.13р. відділ ДВС Менського районного
управління юстиції направив до УДКС
України у Менському районі платіжне
доручення №2332 про перерахування ТОВ
«Чернігівторг» грошових коштів в сумі
80 834,16 грн.

Листом від 07.05.14р. №01-61/427 УДКС України у
Менському районі повідомило відділ ДВС
Менського районного управління
юстиції про те, що у платіжному
дорученні №2332 від 12.11.13р. на суму 80 834,16
грн. виявлена помилка: зазначено
невірний код отримувача.

З урахуванням вказаного, відділом ДВС
Менського районного управління
юстиції направлено до УДКС України у
Менському районі платіжне доручення
№845 від 08.05.14р. про перерахування ТОВ
«Чернігівторг» грошових коштів в сумі
80 834,16 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем протиправно не здійснено
перерахування грошових коштів на
користь позивача на підставі
платіжного доручення виставленого
виконавчою службою з примусового
виконання рішення суду; відсутність
бюджетних видатків не є підставою для
невиконання рішення суду, яке набрало
законної сили; на відповідача
розповсюджуються положення Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Законом України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» 05.04.01р. №
2346-III (надалі Закон № 2346-III) визначено
загальні засади функціонування
платіжних систем і систем розрахунків
(далі - платіжні системи) в Україні,
поняття та загальний порядок
проведення переказу коштів у межах
України, встановлює відповідальність
суб'єктів переказу, а також визначає
загальний порядок здійснення нагляду
(оверсайта) за платіжними системами.

За приписами пункту 1.30 ст.1 Закону №
2346-III, платіжне доручення -
розрахунковий документ, який містить
доручення платника банку, здійснити
переказ визначеної в ньому суми коштів
зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до пункту 8.4 статті 8
вказаного Закону № 2346-III,
міжбанківський переказ виконується в
строк до трьох операційних днів.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону
України «Про виконавче провадження»
грошові суми, стягнуті з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Порядок зарахування стягнутих сум на
виплату їх стягувачу регламентовано п.
12.1. Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції від 02.04.2012 № 512/5 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 02.04.12р. за № 489/20802.

Відповідно пункту 12.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, органи ДВС мають відповідні
рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум і зарахування
стягнутих з боржників коштів та їх
виплати стягувачам у національній
валюті, а також відповідні рахунки для
обліку аналогічних операцій в
іноземній валюті в банках. Відповідно
до п, 12.18 зазначеної Інструкції, при
перерахуванні коштів, які належать
стягувачу - юридичній особі, списання
коштів з відповідних рахунків органу
ДВС здійснюється на підставі платіжних
доручень (розпоряджень).

З аналізу наведених правових норм
вбачається, що органи державної
виконавчої служби зобов'язані відкрити
депозитні рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум, а останні
обслуговувати їх з метою обліку
депозитних коштів боржників і
зарахування їх стягувачам.

Відповідно до положень Указу
Президента України від 13.04.2011 року №
460/2011 «Про положення про Державну
казначейську службу України», Державна
казначейська служба України
(Казначейство України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України (далі -
Міністр).

Казначейство України входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.

Казначейство України є учасником
системи електронних платежів
Національного банку України.

З урахуванням викладеного, оскільки
Держказначейство є учасником системи
електронних платежів, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що на відповідача
розповсюджуються положення Закону №
2346-III.

Загальні правила, види і стандарти
розрахунків клієнтів банків та банків
у грошовій одиниці України на
території України, що здійснюються за
участю банків встановлюються
Інструкцією про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженою постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 № 22.

Відповідно до пункту 2.19 Інструкції
розрахункові документи, що надійшли до
банку протягом операційного часу, банк
виконує в день їх надходження.
Розрахункові документи, що надійшли
після операційного часу, банк виконує
наступного операційного дня.

Згідно пункту 3.5. Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті банк платника
приймає платіжне доручення до
виконання протягом 30 календарних днів
з дати його виписки. День оформлення
платіжного доручення не враховується.

Бюджетним кодексом України
визначаються правові засади
функціонування бюджетної системи
України, її принципи, основи бюджетного
процесу і міжбюджетних відносин та
відповідальність за порушення
бюджетного законодавства. Регулюються
відносини, що виникають у процесі
складання, розгляду, затвердження,
виконання бюджетів звітування про їх
виконання та контролю за дотриманням
бюджетного законодавства і питання
відповідальності за порушення
бюджетного законодавства, а також
визначаються правові засади утворення
та погашення державного і місцевого
боргу.

Кошти, які надійшли на депозитний
рахунок відділу ДВС Менського
районного управління юстиції від
примусового виконання наказу
господарського суду Чернігівської
області, виданого 08.05.2013 по справі
№927/397/13 не є надходженнями до бюджету
або бюджетними витратами, а тому вони
не є бюджетними коштами відповідно п. 11
ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України.

Отже, Бюджетний кодекс України не
регулює відносини щодо розподілу не
бюджетних коштів, порядку та строків
виконання платіжних доручень, тому
відповідач не в праві був
розпоряджатися даними коштами на свій
розсуд.

Також, є необґрунтованими покликання
апелянта на те, що відсутність
бюджетних коштів є підставою для
невиконання рішення суду, з огляду на
наступне.

Так, Європейським Судом з прав людини у
справі «Кечко проти України»
зазначено, що органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської
Конвенції захист прав і основоположних
свобод, юрисдикція Європейського Суду
з прав людини поширюється на всі
питання тлумачення і застосування
Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, першого протоколу та протоколів
№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна
повністю визнає на своїй території
юрисдикцію Європейського Суду з прав
людини в усіх питаннях, що стосуються
тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно статті 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини», суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

З урахуванням викладеного, відсутність
відповідного бюджетного асигнування
для виплати коштів на виконання рішень
судів не може бути правовою підставою
для невиконання рішення суду, що
набрало законної сили.

Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

При цьому, апелянтом надано суду
апеляційної інстанції докази
виконання ним вимоги державного
виконавця, а саме платіжне доручення
від 08.05.14р. №845 з відміткою про
одержання 29.05.14р. коштів у сумі 80 834,16
грн., що також вказує на правомірність
прийнятого судом першої інстанції
рішення.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби
України у Менському районі
Чернігівської області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.05.14р. у
справі №826/1313/14 - залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.05.14р. у
справі №826/1313/14 - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особами, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.