Справа № 815/3968/14
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3968/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Корой
С.М., розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області, старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області Михайлової
С.О. про визнання неправомірною
бездіяльність та зобов'язання зняти
арешт,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області, старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області Михайлової
С.О., в якому позивач просить:

- визнати неправомірною
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Біляївського
районного управління юстиції Одеської
області Михайлової С.О. в частині
зняття розшуку та арешту з автомобіля
марки “мазда 6” н/з НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 на праві власності, по
виконавчому провадженню №40546555;

- зобов'язати старшого державного
виконавця державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області Михайлову С.О.
зняти арешт та розшук з автомобіля
марки “мазда 6” н/з НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 на праві власності по
виконавчому провадженню №40546555.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 24.04.2014 року старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області Михайловою
С.О. винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження №40546555 по
виконанню постанови № ВН 1093213, виданої
12.09.2012 року ВДАІ Біляївського РВ ГУМВС
України в Одеській області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
штрафу у розмірі 510 грн., так як даний
штраф був сплачений позивачем ще 21.09.2012
року.

Позивач зазначає, що в межах даного
виконавчого провадження державним
виконавцем прийнято постанову від
18.03.2014 року про оголошення в розшук
майна боржника, а саме автомобіля
«Мазда 6» н/з НОМЕР_1, який належить
позивачу на праві приватної власності.
Крім того, як вказує позивач, на
вказаний автомобіль накладено арешт,
про що стало відомо позивачу лише з
листа ВДАІ.

При цьому, позивач посилається на те, що
з листа УДАІ ГУМВС України в Одеській
області від 23.06.2014 року їй стало відомо,
що по закінченню виконавчого
провадження розшук та арешт з її
автомобіля знято не було, що є
порушенням приписів Закону України
«Про виконавче провадження».

Позивач, також, зазначає, що вона
зверталася в органи прокуратури, щодо
незаконності дій посадових осіб
відносно накладення арешту на її майно,
однак останніми повідомлено, що
постановою про закінчення виконавчого
провадження припинено чинність
розшуку та арешту майна боржника, хоча,
на думку позивача, дана інформація є
неправдивою.

На підставі зазначеного, позивач
вважає, що бездіяльністю відповідача
порушено її права на законне
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідач надав до суду заперечення, в
яких зазначив, що 07.04.2014 року до відділу
ДВС надійшла заява боржника від 31.03.2014
року з копією квитанції від 21.09.2012 року
№ 305375422 про сплату 255,00 грн..При розгляді
заяви та копії квитанції відділ ДВС був
позбавлений можливості визначити що
штраф сплачено саме за постановою ВН
1093213 від 12.09.2012 року, а тому виконавче
провадження №40546555 за постановою ВН
1093213 від 12.09.2012 року про стягнення з
ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510,00 грн.
неможливо було завершити у зв'язку з
повним фактичним виконанням та
скасувати постанови про арешт та
розшук майна боржника. 24.04.2014 року
державним виконавцем винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження на підставі п.8 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження» з
припиненням чинності постанов про
арешт майна боржника та оголошення
розшуку майна боржника, й відтак, на
думку відповідача, позовна заява
ОСОБА_1 є необґрунтовано та такою, що не
підлягає задоволенню.

В судове засідання 24.07.2014 року позивач
не з'явилась, про дату, час та місце
розгляду повідомлялась належним чином
та своєчасно, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами (а.с. 41), позивач в
адміністративному позові заявила
клопотання про розгляд справи без її
участі.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про дату, час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи зворотніми поштовими
повідомленнями про вручення судової
кореспонденції та судових повісток
(а.с.37-40) у зв'язку з чим, суд вважає за
можливе розглянути справу відповідно
до положень ст.128 КАС України, в порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши доводи
адміністративного позову, заперечень
проти нього, пояснення представника
відповідача, наявні матеріали справи
та обставини, якими обґрунтовуються
вимоги, докази, якими вони
підтверджуються, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.03.2014 року по виконавчому провадженню
№40546555 старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
Михайловою С.О. прийнято постанову про
розшук майна боржника, якою оголошено в
розшук майно - Мазду 6, державний номер
НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію
НОМЕР_2, що належить боржнику ОСОБА_1
(а.с.8).

Крім того, 18.03.2014 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області Михайловою С.О.
прийнято постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження, згідно якої накладено
арешт на Мазду 6, державний номер НОМЕР_1
про реєстрацію НОМЕР_2, що належить
боржнику ОСОБА_1 (а.с. 28-29).

В той же час, як вбачається зі змісту
адміністративного позову жодних
заперечень відносно прийняття даних
рішень державним виконавцем у
позивача не виникає. Крім того, жодних
доказів оскарження зазначених
постанов відділу державної виконавчої
служби Біляївського міськрайонного
управління юстиції Одеської області до
суду не надано.

Спірною обставиною у справі є
правомірність бездіяльності
відповідача, що полягає в тому, що по
закінченню виконавчого провадження
державним виконавцем не припинено
чинності постанов про накладення
арешту та розшуку майна боржника.

Так, вирішуючи спір по суті
заявлених вимог, суд виходить з
наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

Згідно ст. 1 вказаного Закону
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи,
головним державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
Кольца О.О. у зв'язку із виконанням
боржником - ОСОБА_1 постанови № ВН1 093213,
виданої 12.09.2012 року ВДАІ Біляївського
РВ ГУМВС України в Одеській області, на
підставі якої відкрито виконавче
провадження, закінчено виконавче
провадження №40546555 згідно постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 24.04.2014 року №40546555.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження.

Частиною 2 ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено,
що у разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Так, суд акцентує увагу на тому, що
постановою про закінчення виконавчого
провадження від 24.04.2014 року
передбачено: припинити чинність
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№ 40546555 від 18.03.2014 року за вихідним №
13546; припинити чинність постанови про
розшук майна боржника № 40546555 від 18.03.2014
року за вихідним № 13547.

Тобто, з наведеного вбачається, що
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції Одеської області у
відповідності до приписів ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження» по
закінченню виконавчого провадження
здійснено скасування вжитих державним
виконавцем заходів примусового
виконання рішення, а саме - припинено
чинність постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження № 40546555 від 18.03.2014 року
та постанови про розшук майна боржника
№ 40546555 від 18.03.2014 року.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення.

Так, згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 24.04.2014 року
№ 40546555 підставою для закінчення
виконавчого провадження стала довідка
ВДАЇ з ОАТ Біляївського району від
18.04.2014 року, в якій зазначено про сплату
боржником - ОСОБА_1 боргу.

Як вбачається з матеріалів справи,
довідка про сплату боргу позивачем у
повному обсязі 21.09.2012 року, надійшла до
відділу державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області інспектором
ВДАІ лише 18.04.2014 року.

Відтак, оскільки відомості про
повне виконання рішення, за яким
відкрито виконавче провадження,
отримано відповідачем лише 18.04.2014 року,
суд погоджується з доводами
відповідача відносно того, що
виконавче провадження закінчено в
строки та в спосіб, передбачений
Законом України «Про виконавче
провадження».

Також, судом досліджено лист
управління Державтоінспекції
Головного управління МВС України в
Одеській області, який датується 23.06.2014
року (а.с. 6), яким повідомлено, що станом
на 23.06.2014 року арешт та розшук з а/м
«Мазда 6», який належить позивачу, не
знято.

При цьому, суд зазначає, що ч. 3 ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що за заявою
боржника державний виконавець видає
йому додаткові копії постанови,
зазначеної в частині другій цієї
статті, для їх пред'явлення до органів,
що здійснюють реєстрацію майна або
ведуть реєстр заборони на його
відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

Однак, суд акцентує увагу на тому, що
жодних доказів звернення позивача до
органів ДВС саме щодо отримання копій
постанови про закінчення виконавчого
провадження, де зазначається про
зняття арешту, накладеного на майно
боржника, до суду не надано.

Відтак, з урахуванням наведених судом
фактів та у зв'язку із тим, що
постановою державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
від 24.04.2014 року № 40546555 припинено
чинність постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження № 40546555 від 18.03.2014 року
та постанови про розшук майна боржника
№ 40546555 від 18.03.2014 року, копія якої
відповідно до змісту зазначеної
постанови та згідно з повноважень
відділу ДВС направлялась сторонам
виконавчого провадження для відома.
УДАІ ГУМВС України в Одеській області
та центру НППВАЗ УДАІ ГУМВС України в
Одеській області для виконання, у
зв'язку з чим суд вважає, що
адміністративний позов є
безпідставним та таким, що не підлягає
задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд
дійшов висновку, що відповідачем
надано всі необхідні докази на
спростування заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 128,
158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Біляївського
районного управління юстиції Одеської
області, старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області Михайлової
С.О. в частині зняття розшуку та арешту
з автомобіля марки “мазда 6” н/з
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві
власності, по виконавчому провадженню
№40546555 та зобов'язання старшого
державного виконавця державної
виконавчої служби Біляївського
районного управління юстиції Одеської
області Михайлову С.О. зняти арешт та
розшук з автомобіля марки “мазда 6” н/з
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві
власності по виконавчому провадженню
№40546555 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М. Корой

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Біляївського
районного управління юстиції Одеської
області, старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області Михайлової
С.О. в частині зняття розшуку та арешту
з автомобіля марки “мазда 6” н/з
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві
власності, по виконавчому провадженню
№40546555 та зобов'язання старшого
державного виконавця державної
виконавчої служби Біляївського
районного управління юстиції Одеської
області Михайлову С.О. зняти арешт та
розшук з автомобіля марки “мазда 6” н/з
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві
власності по виконавчому провадженню
№40546555 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М. Корой

24 липня 2014 року.