Справа № 872/17260/13
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 року

справа № 808/7572/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Чепурко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду

від 22.10.2013р. у справі №808/7572/13-а

за позовом:

Приватного підприємства «Сінон»

до:

про:

Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

20.09.2013р. Приватне підприємство «Сінон» (далі – ПП «Сінон») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі – ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень / а.с. 3-6/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2013р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №808/7572/13-а та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1 том 1 /.

Відповідач, не погодившись з постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2013р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 176-178/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з’ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 22.10.2013р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 186-189/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції було об’єктивно, повно з’ясовано усі обставини справи та постановлено рішення у справі без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 22.10.2013р. у даній справі залишити без змін.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, підтримали доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення. постанову суду першої інстанції від 22.10.2013р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився. Відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлений належним чином / а.с. 183,185/, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання, або про можливість розгляду справи у відсутність свого представника, суд у встановленому законом порядку не повідомив. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні представників позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ПП «Сінон», ідентифікаційний код 23793486, зареєстровано як юридичну особу 25.06.1996р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради, та як платник податків, у тому числі ПДВ, підприємство перебуває на податковому обліку в ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя / а.с. 24-37/.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем у період з 23.04.2013р. по 29.04.2013р. було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «Сінон» з питань документального підтвердження господарських відносин з платником податків ПП «АТМ» їх реальності та повноти відображення в обліку за травень, червень 2012р. за результатами якої було складено акт №106/22-1421/23793486 від 29.04.2013р. (далі – акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії акту перевірки / а.с. 8-15/ податковим органом за результатами перевірки було зроблено висновки про порушення ПП «Сінон» вимог чинного законодавства, зокрема ст. ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України що призвело до:

- завищення податкового кредиту за травень 2012р. на загальну суму - 4733 грн., за червень 2012р. на загальну суму 3739 грн., який сформований від контрагента ПП «АТМ», що призвело до: - завищення від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту з ПДВ (р.19 податкової Декларації з ПДВ за травень 2012р.) на загальну суму 523 грн.; - заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та податкового кредиту з ПДВ (р.18 податкової Декларації з ПДВ за травень 2012р.) на загальну суму 4210 грн.; - суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від’ємного значення попереднього звітного періоду (р.25 податкової Декларації з ПДВ за травень 2012р.) на загальну суму 4210 грн.; - заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та податкового кредиту з ПДВ (р.18 податкової Декларації з ПДВ за червень 2012р.) на загальну суму 3739 грн.; - суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від’ємного значення попереднього звітного періоду (р.25 податкової Декларації з ПДВ за червень 2012р.) на загальну суму 3739 грн.

За результатами перевірки, на підставі акту №106/22-1421/23793486 від 29.04.2013р. , податковим органом (відповідачем у справі) 28.05.2013р. було прийнято податкові повідомлення-рішення:

При цьому, крім вищезазначеного з акту перевірки / а.с. 8-15/ вбачається, що вищезазначені висновки за результатами перевірки відповідачем також було зроблено з урахуванням акту ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ №7198/22-4/24606641 від 21.12.2012 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України ПП «АТМ», з урахуванням висновків якого відповідачем у справі зроблено висновок про неможливість встановлення походження товарів, які зазначені у документах виписаних ПП «АТМ» на адресу контрагентів-покупців, у тому числі ПП «Сінон», що свідчить про неможливість підтвердження реальності факту здійснення господарських операцій між ПП «АТМ» та ПП «Сінон» з постачання товарів у травні та червні 2012р. по ланцюгу постачання, тому ці операції не спричиняють реального настання правових наслідків, що свідчить про відсутність права на формування витрат, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування, та податкового кредиту з урахуванням господарських операцій з цим контрагентом.

З матеріалів справи вбачається, що протягом перевіряємого періоду між позивачем (покупець) у справі та ПП «АТП» (продавець) було укладено договори купівлі-продажу товару ( від 28.05.2012р. та від 18.06.2012р.), контрагент позивача за цими договорами під час укладення договорів з позивачем у даній справі, та під час виконання сторонами своїх зобов’язань за цими договорами був у встановлений чинним законодавством спосіб зареєстрований у якості юридичної особи та зареєстрований платником ПДВ, при цьому позивачем під час проведення перевірки було надано податковому органу усі первинні документи за цими правочинами, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов’язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, та які свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов’язань за цим договором, а саме постачання продавцем товару покупцю та оплату покупцем вартості поставленого продавцем товару з урахуванням ПДВ , та подальше використання отриманих позивачем за цими договорами товарів у власній господарській діяльності, і які, у розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», є підставою для здійснення бухгалтерського обліку та фінансової звітності, і на підставі яких у відповідні звітні періоди позивачем формувались валові витрати підприємства та визначались податкові зобов’язання та податковий кредит /а.с. 57-156/.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не було надано суду будь-яких належних письмових доказів стосовно того, що укладені між позивачем у даній адміністративній справі та ПП «АТМ» договори купівлі-продажу від 28.05.2012р. та від 18.06.2012р. у встановлений чинним законодавством спосіб визнано недійсним або нікчемним.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Аналіз норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства, дає можливість зазначити, що жодним нормативно-правових актом України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов’язання іншої юридичної особи, яка є його контрагентом у тих чи інших господарських зобов’язаннях, при цьому це стосується і податкових зобов’язань, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому при придбанні товару покупець зобов’язаний сплатити вартість товару продавцю, до складу якої входить податок на додану вартість, а продавець зобов’язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету у відповідному звітному періоду, і у разі невиконання продавцем товару цього обов’язку саме на нього за це покладається відповідальність, і на продавця товару, який є платником податку, нормами чинного законодавства не покладено обов’язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення ними господарської діяльності та сплати податків та зборів (обов’язкових платежів) у даному випадку , що свідчить про те, що несплата продавцем товару податку до додану вартість до бюджету в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем товару і не може бути підставою для позбавлення платника податку (покупця товару) на відшкодування податку на додану вартість, у разі якщо такий платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має усі визначені чинним законодавством документи на підтвердження розміру податкового кредиту.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ в Закарпатській області про визнання недійним податкового повідомлення-рішення (реєстраційний номер в ЄДРСР – 14222198), яке відповідно до ст.. 244-2 КАС України є обов’язковим для всіх суб’єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України, які зобов’язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного суду України.

Так, у вищезазначені постанові Верховний суд України зазначив, що у разі коли контрагент не виконав свого зобов’язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що така правова позиція, щодо розв’язання спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який під час розгляду справи «БУЛВЕС» АД проти Болгарії ( заява №3991/03) у рішенні від 22.01.2009р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідки невиконання постачальником його зобов’язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, та сплачувати пеню, оскільки такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2013р. у справі №804/1268/13-а, яка набрала законної сили 22.05.2013р., визнано протиправними дії ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АТМ» за результатами якої складено акт №7198/22-4/24606641 / а.с. 21-23/.

Щодо посилань податкового органу у акті перевірки та під час розгляду даної адміністративної справи на відсутність товарно-транспортних накладних, які б свідчили про перевезення отриманого позивачем від ПП «АТМ» у травні, червні 2012р. товарів, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відсутність у позивача товарно-транспортних накладних , які складені під час перевезення придбаних ним товарів, не є спростуванням реальності спірних господарських операцій, адже товарно-транспортна накладна призначена для обліку товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи, а позивач здійснював операції з придбання товарів та не виступав у якості замовника за договором перевезення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 22.10.2013р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2013р. у справі №808/7572/13-а – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено – 17.07.2014р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко