Справа № 817/1570/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"24" липня 2014 р.
Справа № 817/1570/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "12" червня
2014 р. у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
визнання протиправним та скасування
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне про визнання протиправним
та скасування рішення про застосування
фінансових санкцій №1280, 1281, 1282 від
20.05.2014 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014 р.,
позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Управління Пенсійного фонду України
в м.Рівне Рівненської області -
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне Рівненської області
№1280, 1281, 1282 від 20.05.2014 року про
застосування фінансових санкцій за
несвоєчасне подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку у строки,
визначені законодавством.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить судове
рішення скасувати та прийняти нове -
про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином.

За таких обставин колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
постанову суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги
відповідно до ст.195 КАС України,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 перебуває на
обліку як платник страхових внесків в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області.

20 червня 2014 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області проведено
перевірку Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 щодо правильності нарахування,
обчислення та сплати платежів до
Пенсійного фонду України. за
наслідками якої складено акти від 20
червня 2014 року (а.с.6,8,10) .

На підставі актів перевірки рішеннями
від 20 червня 2014 року №1280, 1281, 1282 до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
застосовано фінансові санкції за
неподання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку за 2006-2008 роки.
(а.с.5,7,9).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновків щодо протиправності
рішень відповідача від 20 червня 2014 року
№1280, 1281, 1282 про застосування до
позивача фінансових санкцій за
несвоєчасне подання звітності до
органів Пенсійного фонду України за
2006-2008 роки на підставі пункту 5 частини 9
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки зазначена норма
Закону втратила чинність з 1 січня 2011
року згідно із Законом України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" і не діяла на
дату прийняття відповідачем
оскаржуваних рішень (20 червня 2014 року).

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками, оскільки вони
ґрунтуються на приписах чинного
законодавства.

За період до 1 січня 2011 року відносини,
що виникали між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювалися
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Зазначеним Законом
визначалися платники страхових
внесків, порядок їх нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками.

Приписами пункту 4 частини 2 статті 17
цього Закону було передбачено
обов'язок страхувальника подавати
звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом.

Порядок та строки подачі звітності, в
тому числі, відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку було
встановлено Порядком формування та
подання органам Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовуються в системі
загальнообов'язкового пенсійного
страхування, який втратив чинність з 1
січня 2010 року.

Відповідальність за ненадання органам
Пенсійного фонду України звітності та
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку, було
встановлено пунктом 5 частини 9 статті
106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а саме: за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до частини 13 статті 106
Закону України цього Закону про
нарахування пені та накладення
штрафів, передбачених частинами 9 та 10
цієї статті, посадові особи виконавчих
органів Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій; суми пені та штрафів,
передбачених частинами дев'ятою і
десятою цієї статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення.

Отже, вчинення страхувальником дій
(бездіяльності), щодо яких приписами
частин 1-9 статті 106 Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до 1 січня 2011 року було
передбачено відповідальність у
вигляді штрафних санкцій, не має
наслідком автоматичного нарахування
штрафних санкцій та обов'язку
страхувальника по сплаті таких санкцій
на відміну від страхових внесків,
нарахування та сплата, яких
здійснюється страхувальником
самостійно. Обов'язковою юридичною
передумовою для сплати штрафних
санкцій є рішення уповноважених
посадових осіб про застосування
штрафних санкцій. Відповідно обов'язок
по сплаті штрафних санкцій нарахованих
органом Пенсійного фонду, виникає у
страхувальника лише після винесення
посадовою особою виконавчих органів
Пенсійного фонду рішення про
застосування відповідних штрафних
санкцій.

З 1 січня 2011 року Законом України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" зі статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" були виключені частини 1-9,
які регулювали, в тому числі,
застосування до страхувальників
фінансових санкцій.

При цьому, відповідно до абзацу п'ятого
пункту 7 Прикінцевих та Перехідних
положень Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" , що набрав
чинності з 1 січня 2011 року, стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Таким чином, органи Пенсійного фонду
після 1 січня 2011 року наділені
повноваженнями щодо стягнення
заборгованості зі сплати відповідних
штрафних санкцій нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі штрафних санкцій, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
за умови винесення посадовою особою
органу Пенсійного фонду рішення про
застосування штрафних санкцій до 1
січня 2011 року.

Застосування після 1 січня 2011 року
штрафних санкцій передбачених
приписами частин 1-9 статті 106 Закону
України № 1058-IV, які втратили чинність 1
січня 2011 року, є порушенням принципу
закріпленого частиною другою статті 58
Конституції України, відповідно до
якого, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Оскільки судом встановлено, що спірні
рішення були винесені відповідачем
щодо правовідносин, які виникли
протягом 2006-2008 років, та після набрання
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", яким було
скасовано відповідальність
страхувальника за вчинення
відповідних дій (бездіяльності), то суд
першої інстанції дійшов обґрунтованих
висновків про те, що зазначені рішення
винесені відповідачем у порушення
принципу зворотної дії в часі законів
та інших нормативно-правових актів,
оскільки не може бути притягнено до
відповідальності особу на підставі
норми, яка втратила чинність на момент
винесення рішення про притягнення до
відповідальності.

З огляду на вищенаведене, апеляційна
скарга не підлягає до задоволення, а
постанова суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"12" червня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
М.М.
Капустинський

(підпис)
Є.М. Мацький

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33010

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області
вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

4-третій особі: - ,