Справа № 491/519/14-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 491/519/14-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Скуртов М.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: Л.Є. Зуєвої, А.Г. Федусика

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
на ухвалу Ананьївського районного суду
Одеської області від 16 травня 2014 року
за поданням старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання рішення суду по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ананьївському районі
Одеської області про визнання відмову
виплатити соціальну допомогу
безпідставною, стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги «дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року позивач звернувся до
суду із вищезазначеними позовними
вимогами.

Постановою Ананьївського районного
суду Одеської області від 06 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року, адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано
протиправною відмову управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
щодо невиплати ОСОБА_1 державної
соціальної допомоги як дитині війни за
період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року. Зобов`язано управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну
допомогу у відповідності до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року, як дитині війни,
виходячи з розміру 30 відсотків
мінімального розміру пенсії за віком
за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року включно з урахуванням
виплачених сум за даний період. В іншій
частині позову відмовлено.

08 травня 2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області звернувся
до Ананьївського районного суду
Одеської області з поданням про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання рішення суду, в якому
просив встановити чи змінити спосіб і
порядок виконання судового рішення від
06.08.2013 на підставі якого 29.11.2013
Ананьївським районним судом Одеської
області видано виконавчий лист
№491/905/13-а з зобов`язання управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну
допомогу у відповідності до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року, як дитині війни,
виходячи з розміру 30 відсотків
мінімального розміру пенсії за віком
за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року включно з урахуванням
виплачених сум за даний період на
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в Ананьївському районі
Одеської області на користь ОСОБА_1
суми у розмірі 715,23 грн.

Ухвалою Ананьївського районного суду
Одеської області від 16 травня 2014 року
подання відділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції в
Одеській області про встановлення або
зміну способу і порядку виконання
рішення суду по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
про визнання відмови відповідача
виплатити щомісячну державну
соціальну допомогу дітям війни та
вчинити певні дії задоволено. Змінено
спосіб і порядок виконання постанови
Ананьївського районного суду Одеської
області від 06 серпня 2013 року на
підставі виконавчого листа №491/905/13-а,
виданого 29 листопада 2013 року
Ананьївським районним судом Одеської
області, шляхом стягнення з управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 715
гривень 23 копійки.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
ухвалу про відмову в задоволенні
подання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
клопотань від усіх осіб які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю не надходило, колегія суддів
відповідно до ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи у письмовому
провадженні.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування норм матеріального і
процесуального права, колегія суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що виконання
рішення суду в даній справі можливо
шляхом зміни способу і порядку його
виконання, у зв`язку з чим вважав за
можливе задовольнити подання.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Ананьївський районний суд Одеської
області постановою від 06 серпня 2013 року
задовольнив частково позовні вимоги
ОСОБА_1, у тому числі й стосовно
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1
невиплачену державну соціальну
допомогу у відповідності до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року, як дитині війни,
виходячи з розміру 30 відсотків
мінімального розміру пенсії за віком
за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року включно з урахуванням
виплачених сум за даний період.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Ананьївського районного суду Одеської
області від 06 серпня 2013 року та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Таким чином, судова колегія зазначає,
що суд першої інстанції, задовольняючи
подання про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, не звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб і
порядок виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, відповідно до
повноважень, наданих статтею 202 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне судове рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні подання про встановлення
чи зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 211, 254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
- задовольнити.

Ухвалу Ананьївського районного суду
Одеської області від 16 травня 2014 року -
скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
постанови Ананьївського районного
суду Одеської області від 06 серпня 2013
року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
А.Г. Федусик