Справа № 820/12763/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 липня 2014 р.
№ 820/12763/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача -
Нефьодової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амкріс"

до Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області,

Управління Державної казначейської
служби України у Червонозаводському
районі м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Амкріс", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідачів, Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
Управління Державної казначейської
служби України у Червонозаводському
районі м. Харкова, в якому просить суд:

- зобов'язати Основ'янську об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
надати Управлінню державної
казначейської служби України у
Червонозаводському районі м. Харкова
висновок із зазначенням суми 291748,0 грн.,
що підлягає автоматичному
відшкодуванню з бюджету за даними
декларації з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амкріс" за грудень 2013
року;

- зобов'язати Управління державної
казначейської служби України у
Червонозаводському м. Харкова
перерахувати Товариству з обмеженою
відповідальністю "Амкріс" 291748,0 грн. -
суму автоматичного бюджетного
відшкодування на поточний рахунок за
реквізитами: отримувач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Амкріс",
поточний рахунок №8301 в АТ
"УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005.

В обґрунтування заявленого позову
представник позивача вказав, що на
підставі п.п.200.18.1 та 200.18.2 п. 200.18. ст. 200
ПКУ перший відповідач був зобов'язаний
протягом трьох робочих днів після
закінчення перевірки надати другому
відповідачу висновок із зазначенням
суми, що підлягає автоматичному
відшкодуванню з бюджету. А другий
відповідач повинен був протягом трьох
операційних днів після отримання
висновку від першого відповідача
надати позивачу суму автоматичного
бюджетного відшкодування у розмірі
291748,0 грн. шляхом перерахування коштів з
бюджетного рахунка на поточний
банківський рахунок платника податку в
обслуговуючому банку.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі з підстав зазначених у позовній
заяві.

Представник першого відповідача в
судове засідання не прибув, письмові
заперечення не надав, був повідомлений
належним чином про дату, час та місце
судового засідання.

В судове засідання представник другого
відповідача, який був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, не прибув, через
канцелярію суду подав письмові
пояснення з приводу позову та
клопотання про розгляд справи за
відсутністю представника.

Відповідно до ч. 4 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.01.2014 року
позивачем в електронному вигляді
направлено на адресу першого
відповідача податкову декларацію з
податку на додану вартість за грудень
2013 року, яку отримано останнім 17.01.2014
року у 9:08 год., про що свідчить
квитанція №2.

Позивач в рядках 23 та 23.1 цієї
декларації та у додатку 3 та додатку 4 до
неї задекларував суму 291748,0 грн., що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку.

Згідно п. 200.11. ст. 200 Податкового кодексу
України за наявності достатніх
підстав, які свідчать, що розрахунок
суми бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, контролюючий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.

Основ'янська об'єднана державна
податкова інспекція м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області не проводила
документальну позапланову виїзну
перевірку, тобто позивач правомірно
відобразив в декларації з податку на
додану вартість за грудень 2013 року суму
бюджетного відшкодування, що підлягає
перерахуванню на його банківський
рахунок.

Відповідно до усних пояснень
представника позивача, підприємство на
дату подання позовної заяви не
отримало суму 291748,0 грн. автоматичного
бюджетного відшкодування на свій
поточний рахунок.

Перевіряючи оскаржувані дії першого
відповідача на відповідність приписам
ч. 3 ст. 2 КАС України, суд зазначає
наступне.

Згідно абзацу 2 підпункту 200.15 статті 200
Податкового кодексу України та згідно
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 39 від 17.01.2011 р. "Про затвердження
порядку взаємодії органів державної
податкової служби та органів
казначейської служби в процесі
відшкодування податку на додану
вартість" відшкодування податку на
додану вартість з бюджету здійснюється
органами Державного казначейства
України за висновками податкових
органів або за рішенням суду.

Відповідно до відомостей, які
відображені в заяві другого
відповідача, судом встановлено, що
станом на 21.07.2014 р. в УДКСУ у
Червонозаводського району м. Харкова
Харківської області знаходиться на
виконанні висновок від 10.02.2014 р. № 390-20
Основ'янської ОДПІ м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про автоматичне відшкодування
податку на додану вартість на суму 291748,0
грн. ТОВ «Амкріс» за декларацією №
від 16.01.2013 р. за грудень 2013 року

Крім того, в заяві Управління Державної
казначейської служби України у
Червонозаводському районі м. Харкова
зазначено, що узагальнена інформація
від Державної казначейської служби
України про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість не надходила, а тому
автоматичне відшкодування податку на
додану вартість на суму 291748,0 грн. ТОВ
«Амкріс», згідно висновку від 10.02.2014 р.
№ 390-20 за декларацією № від 16.01.2013
р. за грудень 2013 року неможливе.

Суд зазначає, що правомірність
заявленої суми ПДВ не заперечується
сторонами по справі, а отже не потребує
додаткового доказування.

Згідно ч.3 ст.72 КАС України обставини,
які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

Відповідно до п. 14.1.18 ст. 14 Податкового
кодексу України (далі - ПКУ) бюджетне
відшкодування є відшкодуванням
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V ПКУ.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
врегульовано статтею 200 ПКУ.

Зокрема, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При від'ємному
значенні суми ПДВ, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові)
періоди, у тому числі розстроченого або
відстроченого, а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 200.10 - 200.13 статті 200 ПКУ
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних та, за наявності достатніх
підстав, позапланову виїзну
документальну перевірку платника ПДВ
для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування.

Після перевірки контролюючий орган
зобов'язаний, в і п'ятиденний строк
подати органу Державної казначейської
служби України висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

У відповідності до п. 200.17 ст. 200
Податкового кодексу України джерелом
сплати бюджетного відшкодування (у
тому числі заборгованості бюджету) є
доходи Державного бюджету України.

З метою реалізації положень
зазначеного Кодексу постановою
Кабінету Міністрів України від 17.01.2011
№39 (набрала чинності з 27.01.2011 р.)
затверджено Порядок взаємодії органів
державної податкової служби та органів
державної казначейської служби в
процесі відшкодування податку на
додану вартість та розроблено спільний
наказ ДПАУ та ДКУ від 03.02.2011 р. №68/23,
(набрав чинності 04.03.2011 р.).

Згідно зазначених документів
затверджено Порядок формування та
надсилання узагальненої інформації
про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках.

Формування узагальненої інформації
щодо (визначених у висновках) обсягів
сум бюджетного відшкодування податку
на додану вартість окремо за
платниками, які мають право на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість, іншими
платниками та платниками, у яких суми
до бюджетного відшкодування заявлені в
період дії Закону України ''Про податок
на додану вартість" та залишились
невідшкодованими, за деклараціями в
яких сума заявленого бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість з урахуванням уточнюючих
розрахунків становить більше 100000 грн.,
здійснюється центральним органом
державної податкової служби, а менше
100000 грн. - опрацьовується відповідно до
затвердженого Порядку на рійні органів
державної податкової служби та
Державного казначейства в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Органи Державного казначейства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, згідно з
отриманими висновками та узагальненою
інформацією здійснюють бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість платникам податку відповідно
до чинного законодавства.

Суд звертає увагу на те, що позивач по
справі виконав всі вимоги та умови,
визначені чинним законодавством
України, для отримання відшкодування
ПДВ з бюджету, а контролюючий орган
надав відповідний висновок щодо суми,
яка підлягає відшкодуванню на адресу
Управління Державної казначейської
служби України у Червонозаводському
районі м. Харкова.

Отже позовні вимоги стосовно
зобов'язання Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
надати Управлінню державної
казначейської служби України у
Червонозаводському районі м. Харкова
висновок із зазначенням суми 291748,0 грн.,
що підлягає автоматичному
відшкодуванню з бюджету за даними
декларації з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амкріс" за грудень 2013
року не підлягають задоволенню,
оскільки судом встановлено, що такий
висновок був наданий.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання Управління державної
казначейської служби України у
Червонозаводському м. Харкова
перерахувати Товариству з обмеженою
відповідальністю "Амкріс" 291748,0 грн. -
суму автоматичного бюджетного
відшкодування на поточний рахунок за
реквізитами: отримувач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Амкріс",
поточний рахунок №8301 в АТ
"УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005 суд
зазначає наступне.

Зміст статті 25 Бюджетного кодексу
України закріплює положення про те, що
Державне казначейство здійснює
безспірне списання з рахунків, на яких
обліковуються гроші Державного
бюджету та місцевих бюджетів, за
рішенням, яке було прийнято державним
органом, що відповідно до закону має
право на його застосування.

Відповідно до Положення про Державну
казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 р. № 460/2011, Державна
казначейська служба України,
відповідно до покладених завдань,
зокрема, здійснює безспірне списання
коштів державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.

Пунктом 7 зазначеного Положення
визначено, що Казначейство України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення (у разі їх
утворення).

Таким чином, у разі невідшкодування
бюджетної заборгованості з податку на
додану вартість право позивача
порушується внаслідок неодержання
коштів з бюджету, а тому вимога про
стягнення заборгованості є належним
способом захисту цього права.

Така ж позиція міститься в постанові
Верховного Суду України від 24.02.2009р.
№09/81.

Отже, враховуючи положення ч.2 ст.11 КАС
України належним способом захисту прав
позивача є саме стягнення з Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Амкріс"
суми автоматичного бюджетного
відшкодування в розмірі 291748,0 грн.

Стосовно тверджень другого
відповідача по справі щодо
неможливості автоматичного
відшкодування суми з ПДВ через
ненадходження узагальненої інформації
від Державної казначейської служби
України суд зазначає наступне.

Згідно з п.8 Порядку взаємодії органів
державної податкової служби та органів
державної казначейської служби в
процесі відшкодування податку на
додану вартість, Державна податкова
служба надсилає на постійній основі до
Державної казначейської служби
узагальнену інформацію про обсяги сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, визначені у висновках.
Порядок та строки надсилання такої
інформації визначаються Державною
податковою службою.

В п.1 вказаного Порядку закріплено, що
цей Порядок визначає механізм
взаємодії органів державної
податкової служби та органів державної
казначейської служби в процесі
відшкодування податку на додану
вартість.

Відповідно до п.1 Порядку формування та
надсилання узагальненої інформації
про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках
(затверджено Наказом Державної
податкової адміністрації України,
Державного казначейства України 03.02.2011
р. N 68/23, Зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 16 лютого 2011 р. за N
199/18937), цей Порядок розроблено у зв'язку
з прийняттям Податкового кодексу
України з урахуванням Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
та з метою забезпечення координації
дій органів державної податкової
служби та державного казначейства у
процесі бюджетного відшкодування сум
податку на додану вартість, які
заявлені до відшкодування платниками
податку.

Отже, недотримання вимог вказаних
Порядків збоку першого та другого
відповідачів (між собою) стосовно не
направлення та не отримання
узагальненої інформації про обсяги сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, визначені у висновках,
не повинно порушувати права та
інтереси підприємства позивача по
справі.

Крім того, суд зазначає, що Податковим
кодексом України не передбачено
надання узагальненої інформації як
обов'язкової умови для бюджетного
відшкодування коштів.

За таких обставин суд враховує, що
право на відшкодування від'ємної
різниці податку є невід'ємним правом
позивача, захист якого гарантовано ч.1
ст.1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка набрала чинності для
України 11.09.1997 р. і відповідно до
положень Конституції України є
частиною національного законодавства.

Неправомірне неповернення бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість порушило право власності
юридичної особи, зокрема на законне
сподівання мати можливість
користуватися своєю власністю, а саме:
своєчасно і в повному обсязі і в
порядку, визначеному законом, отримати
це відшкодування із бюджету при
відсутності з його боку порушень
вищевказаних Законів.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України,
є завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень мають бути
законними та обґрунтованими,
прийнятими чи вчиненими в межах
наданих повноважень, мати під собою
конкретні об'єктивні факти, на підставі
яких його ухвалено або вчинено, а суд,
відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, перевіряє чи прийнято
такі рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на зазначені обставини справи,
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 11,160,161,162,163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Амкріс" до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, Управління
Державної казначейської служби
України у Червонозаводському районі м.
Харкова про зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амкріс" () суму автоматичного бюджетного
відшкодування в розмірі 291748.0 грн.
(двісті дев'яносто одна тисяча сімсот
сорок вісім гривень 00 копійок) на
поточний рахунок за реквізитами:
отримувач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Амкріс", поточний
рахунок №8301 в АТ "УкрСиббанк" м.
Харків, МФО 351005.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амкріс" () сплачений при поданні позову
судовий збір в розмірі 487.20 грн.
(чотириста вісімдесят сім гривень 20
копійок).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28
липня 2014 року

Суддя
Д.В. Бездітко