Справа № 2а-1572/12/0970
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
Справа №
147648/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Кузьмич С.М.

судді Запотічний
І.І.

розглянувши у порядку
письмового провадження в м. Львові
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Машинобудівний завод «Автоливмаш» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
10.07.2012 року у справі №2а-1572/12/80970 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Машинобудівний завод «Автоливмаш» до
управління Пенсійного фонду України
в м. Івано-Франківськ про скасування
рішення про застосування фінансової
санкції, -

В С
Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Машинобудівний
завод «Автоливмаш» звернулося в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську про скасування
рішень №№ 632,633,634 від 20.03.2012 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на вимоги законодавства
про оплату праці, відповідно до яких
оплата праці працівників підприємства
здійснюється в першочерговому порядку.
Всі інші платежі здійснюються
підприємством після виконання
зобов'язань щодо оплати праці. Таким
чином, на думку позивача, при наявності
заборгованості по виплаті зарплати
єдиний внесок сплачується після сплати
такої заборгованості. З врахуванням
наведених обставин орган пенсійного
фонду неправомірно позивачу виніс
рішення за №№ 632,633,634 від 20.03.2012 року.
Позивач просить адміністративний
позов задовольнити, скасувавши
оскаржувані рішення.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
10.07.2012 року у задоволені позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову, якою задовольнити його
адміністративний позов у повному
обсязі. Апеляційна скарга мотивована,
фактично, доводами позовної заяви.

Враховуючи те, що особи які беруть
участь у справі в судове засідання не
прибули, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає доцільним розглядати справу
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Як встановлено судом позивач є
страхувальником в розумінні ст. 1
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та сплачував страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, тому з 01.01.2011 року
вважається платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідачем винесені товариству з
обмеженою відповідальністю
«Машинобудівний завод «Автоливмаш»
оскаржувані рішення за №№ 632, 633, 634 від
20.03.2012 р. на підставі п.2 ч.11 ст.25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VI передбачено своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Частиною 8 ст. 9 Закону № 2464-VI
передбачено, що платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом.

При цьому платники, зазначені у пункті 1
частини першої статті 4 цього Закону,
під час кожної виплати заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення),
на суми якої (якого) нараховується
єдиний внесок, одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
нарахований на ці виплати єдиний
внесок у розмірі, встановленому для
таких платників (авансові платежі).
Винятком є випадки, якщо внесок,
нарахований на ці виплати, вже
сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

Частиною 12 ст. 9 Закону № 2464-VI
встановлено, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

За наявності у платника єдиного внеску
одночасно із зобов'язаннями із сплати
єдиного внеску зобов'язань із сплати
податків, інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Законом № 2464-VI встановлено обов'язок
платників єдиного внеску, незалежно
від фінансового стану, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом сплачувати єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Винятків з
цього правила є два: якщо внесок,
нарахований на ці виплати, вже
сплачений у встановлені строки; за
платником визнана переплата єдиного
внеску, сума якої перевищує суму
внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй.

Частиною 6 ст. 24 Закону України «Про
оплату праці», встановлено, що
своєчасність та обсяги виплати
заробітної плати працівникам не можуть
бути поставлені в залежність від
здійснення інших платежів та їх
черговості.

Закон України «Про оплату праці» та
Закон № 2464-VI мають різний самостійний
предмет регулювання, оскільки перший
визначає основні засади оплати праці
працівників, в той час, як другий
визначає засади забезпечення збору та
обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку. Таким чином,
враховуючи те, що дані
нормативно-правові акти регулюють
різні сфери правовідносин, в той же час
з аналізу норм зазначених законів
випливає, що виплата заробітної плати
працівникам та сплата єдиного
соціального внеску ніяким чином в
залежність одна від одної не
ставляться, суд правомірно прийшов до
висновку про необґрунтованість та
безпідставність тверджень
відповідача.

Відтак, затримка в оплаті праці не
звільняє відповідача від сплати
єдиного внеску, нарахованого за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. А єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

Враховуючи викладене, суд
апеляційної інстанції зазначає, що
судом першої інстанції, при вирішенні
даного публічно-правового спору,
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено законне рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на
повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Машинобудівний завод «Автоливмаш»
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2012 року
у справі №2а-1572/12/80970 без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Кузьмич С.М.

Запотічний І.І.