Справа № К/9991/953/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/953/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Кабінету
Міністрів України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 29 жовтня 2009 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 грудня 2010
року у справі за позовом Генерального
прокурора України до Кабінету
Міністрів України про визнання
частково нечинною та незаконною
постанови, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року Заступник
Генерального прокурора України
звернувся до суду з позовом до Кабінету
Міністрів України про визнання
незаконною та нечинною Постанови "Про
затвердження граничної чисельності
працівників апарату центральних
органів виконавчої влади і
підпорядкованих їм територіальних
органів та інших державних органів" від
13.05.2009 року № 464.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29 жовтня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 грудня 2010
року, позов задоволено.

У поданій касаційній скарзі відповідач
із посиланням на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Кабінетом Міністрів України
13.05.2009 року видано постанову № 464 «Про
затвердження граничної чисельності
працівників апарату центральних
органів виконавчої влади і
підпорядкованих їм територіальних
органів та інших державних органів»,
якою затверджено граничну чисельність
працівників указаних органів, у тому
числі і Антимонопольного комітету
України, Фонду державного майна
України, Національної ради з питань
телебачення і радіомовлення,
Національної комісію з радіаційного
захисту населення, Комітету з
Національної премії України імені
Тараса Шевченка.

Генеральною прокуратурою України
було проведено перевірку, якою
встановлено, що постанова Кабінету
Міністрів України від 13.05.2009 року
суперечить чинному законодавству
України та внесено протест про
приведення вказаної постанови у
відповідність з чинним законодавством.

Листом від 20.07.2009 року протест було
відхилено, що послугувало підставою
звернення заступника генерального
прокурора України до суду з
адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій вірно керувалися
наступним.

Відповідно до положень частини 1 ст. 20,
частини 7 ст. 22 Закону України «Про
Кабінет Міністрів України» Уряд
уповноважено затверджувати граничну
чисельність працівників міністерств
та інших центральних органів
виконавчої влади в межах коштів,
передбачених у Державному бюджеті
України для утримання органів
виконавчої влади.

Відповідачем прийнято спірну
Постанову, якою затверджено граничну
чисельність працівників апарату
центральних органів виконавчої влади і
підпорядкованих їм територіальних
органів та інших державних органів.

Відповідно висновку Міністерства
юстиції України за результатами
правової експертизи, проект Постанови
не відповідає актам законодавства, що
мають вищу юридичну силу.

Так, відповідно до частини першої
статті 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції і підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Частиною другою статті 2
цього Закону встановлено, що
Антимонопольний комітет України
підконтрольний Президенту України та
підзвітний Верховній Раді України.
Структура, гранична чисельність
працівників, штатний розпис
Антимонопольного комітету України та
його територіальних відділень
затверджується Головою
Антимонопольного комітету України в
межах видатків згідно з кошторисом
доходів і видатків , що передбачено
частиною 1 статті 27 "Про
Антимонопольний комітет України" .

Частиною 1 статті 1 та частиною 1 статті 4
Закону України "Про Національну раду з
питань телебачення і радіомовлення" (в
редакції Закону України від 3 березня
2005 року) Національна рада є
конституційним, постійно діючим
колегіальним органом, члени якої
призначаються Верховною Радою України
та Президентом України. Структура,
штатний розпис і положення про апарат
Національної ради розробляються і
затверджуються Національною радою
відповідно до вимог частини 3 статті 12
Закону України "Про Національну раду з
питань телебачення і радіомовлення".

Повноваження Фонду державного майна
України визначені в різних законах і
підзаконних нормативно-правових актах,
зокрема в Тимчасовому положенні про
Фонд державного майна України,
затвердженому Постановою Верховної
Ради України від 7 липня 1992 року
№2558-ХІІ. Пунктами 1 та 2 цього
Тимчасового положення Фонд державного
майна України є державним органом, який
підпорядкований і підзвітний
Верховній Раді України. Відповідно до
положень пункту 12 Положення, гранична
чисельність і фонд оплати праці
працівників Фонду, регіональних
відділень і представництв
затверджуються Президією Верховної
Ради України.

Відповідно до пункту 1 "Положення про
Комітет з Національної премії України
імені Тараса Шевченка", затвердженого
Указом Президента України від 14
листопада 2005 року №1599/2005 Комітет з
Національної премії України імені
Тараса Шевченка є спеціальним органом,
що підпорядковується Президентові
України і утворений для попереднього
розгляду питань щодо кандидатур на
присудження Національної премії
України імені Тараса Шевченка. Склад
Комітету формується за поданням голови
Комітету з числа високопрофесійних,
авторитетних, відомих в Україні
літераторів і митців, культурологів,
літературознавців і мистецтвознавців
відповідно до абзацу 4. Персональний
склад Комітету затверджується Указом
Президента України строком на п'ять
років. Протягом цього строку може
проводитися часткова ротація Комітету,
що передбачено абзацом 5 Указу.

Згідно з "Положенням про Національну
комісію з радіаційного захисту
населення України", затвердженого
постановою Верховної Ради України від
19 травня 1999 року № 675-XIV Національна
комісія з радіаційного захисту
населення України є постійно діючим
вищим, незалежним колегіальним
науково-експертним
дорадчо-консультативним органом з
питань протирадіаційного захисту та
радіаційної безпеки населення України,
який утворюється Верховною Радою
України відповідно до пункт 1 Розділу І.
Комісія є відповідальною перед
Верховною Радою України і підзвітна їй
згідно з пунктом 1 Розділу І, гранична
чисельність та структура апарату
Комісії затверджуються її Головою
відповідно до пункту 5 Розділу III.
Постановою Верховної Ради України від 6
жовтня 2009 року №1630-УІ затверджене нове
"Положення про Національну комісію з
радіаційного захисту населення
України", яке чинне на момент розгляду
справи судами попередніх інстанцій.
Відповідно до пункту 7 Розділу III цього
Положення структура і штатний розпис
апарату Комісії затверджуються
Комітетом Верховної Ради України з
питань екологічної політики,
природокористування та ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
за поданням Голови Комісії.

Таким чином, судами попередніх
інстанцій зроблено вірний висновок, що
відповідач не наділений
повноваженнями затверджувати граничну
чисельність працівників
Антимонопольного комітету України,
Фонду державного майна України,
Національної ради з питань телебачення
і радіомовлення, Національної комісію
з радіаційного захисту населення,
Комітету з Національної премії України
імені Тараса Шевченка та скасувано
спірну Постанову.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Кабінету Міністрів
України залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 жовтня 2009 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 грудня 2010
року у справі за позовом Генерального
прокурора України до Кабінету
Міністрів України про визнання
частково нечинною та незаконною
постанови- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній