Справа № 806/3025/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
Житомир справа № 806/3025/14

категорія 10.2.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 152836,21 грн.,-

встановив:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі
(далі-Фонд) звернулось до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_1
капіталізовані платежі в розмірі 152836,21
грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що для покриття витрат Фонду для
виплати потерпілим на виробництві,
кошти до Фонду сплачуються
страхувальником згідно з Порядком
капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 року № 765.
Також зазначає, що відповідач,
ухиляється від розгляду заяви про
визнання кредиторських вимог, у зв'язку
з чим позивач змушений звернутись до
суду.

Представник позивача до суду не
з'явився. Надав заяву, в якій просить
справу розглядати в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач до суду не прибув. На адресу
суду повернувся конверт із вкладенням
з відміткою відділення поштового
зв'язку, що причиною повернення є "за
закінченням терміну зберігання"

У відповідності до ч. 11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

У відповідності до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши письмові докази, наявні у
справі матеріали, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі на
підставі Акту про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом від 27.02.2009
року №1 (а.с16-17) у приватного підприємця
ОСОБА_1, який стався з потерпілою
ОСОБА_2, 16.12.2008року, було сформовано
особову справу та передано до Фонду
для подальших виплат потерпілій.

Постановою про призначення
потерпілому перерахованої щомісячної
страхової виплати позивач призначив
ОСОБА_2 щомісячні страхові виплати з 01
березня 2013 року по 31 серпня 2014 року
(а.с.10).

Згідно з розрахунком потреби
капіталізованих коштів ПП "Колос
Валерій Анатолійович" станом на 11.03.2014
року, загальний розмір виплат по
капіталізації платежів становить 152836,21
грн. (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до відповідача з
заявою про визнання грошових
капіталізованих вимог (а.с. 4-5), проте
відповідач ухиляється від розгляду
заяви, у зв'язку з чим позивач змушений
звернутись до суду.

Разом з тим, позивач зазначає в
позовній заяві, що державним
реєстратором 03.03.2014 року внесено в ЄДР
рішення відповідача щодо припинення
фізичної особи-підприємця.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 50-1
Цивільного кодексу України (далі-ЦК
України), в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, у
разі припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
у першу чергу задовольняються вимоги
кредиторів щодо відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, та вимоги
кредиторів, забезпечені заставою чи
іншим способом.

За приписами ст. 53 ЦК України, фізична
особа, яка неспроможна задовольнити
вимоги кредиторів, пов'язані із
здійсненням нею підприємницької
діяльності, може бути визнана
банкрутом у порядку, встановленому
законом.

Статтею 51 ЦК України визначено, що до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
визначено Законом України від 23.09.1999, №
1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV)

Статтею 46 Закону № 1105-XIV визначено, що
фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється, зокрема, за рахунок
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Основними принципами страхування від
нещасного випадку, зокрема, є:
своєчасне та повне відшкодування шкоди
страховиком; обов'язковість
страхування від нещасного випадку
осіб, які працюють на умовах трудового
договору (контракту) та інших
підставах, передбачених
законодавством про працю, а також
добровільність такого страхування для
осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян-суб'єктів
підприємницької діяльності.

В силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону № 1105-XIV,
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний своєчасно та повністю
нараховувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду.

За змістом статей 15, 46 цього Закону Фонд
- це некомерційна самоврядна
організація, яка провадить збір та
акумулювання страхових внесків.

Із зазначених норм випливає, що
законодавець зобов'язує
страхувальника проводити
капіталізацію страхових виплат у всіх
випадках ліквідації (не лише у випадку
ліквідації підприємства-банкрута, але
й за інших підстав, передбачених
законодавством), із застосуванням
порядку, який передбачений постановою
Кабінету Міністрів України №765 від 6
травня 2000 року "Про порядок
капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства - банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю".

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 20.04.2011 року по справі №К/9991/1045/11.

Для покриття витрат Фонду потерпілим
на виробництві, які працювали на
підприємствах, що ліквідовані, кошти до
Фонду сплачуються страхувальником
згідно з Порядком капіталізації
платежів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань
підприємства-банкрута перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.05.2000 року №765 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку
капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів. Під час розрахунку сум цих
платежів повинні враховуватися
заробітна плата потерпілого, відсоток
втрати професійної працездатності,
витрати по догляду за потерпілим, на
реабілітацію, протезування, придбання
транспортних засобів та види
соціальної допомоги відповідно до
медичного висновку, необхідність
сплати одноразової допомоги у зв'язку з
травмою або професійним захворюванням,
які можуть призвести до смерті
потерпілого, а також інших виплат,
передбачених законодавством.

У відповідності до вимог п. 3 Порядку,
капіталізація платежів, передбачених
підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку,
розраховується на період, що
визначається як різниця між середньою
тривалістю життя для чоловіків і жінок
у країні та їх віком на момент
здійснення капіталізації.

Сума капіталізованих платежів була
розрахована на підставі інформації
Державної служби статистики України
щодо смертності та середньої
очікуваної тривалості життя чоловіків
та жінок в Україні у 2012 році (а.с. 22-24).

Сума платежів, яка підлягає
капіталізації підтверджується
розрахунком потреби в капіталізації
коштів (а.с.6).

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на
користь Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі
капіталізовані платежі на суму 152836,21
грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.В.
Лавренчук