Справа № 2а-5384/12/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
Справа №
169514/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга
О.І.,

судді Кузьмич
С.М.

судді
Запотічний І.І.

секретар судового засідання Дутка
І.С.

за участю представників сторін

відповідача Іванський В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова
Львівської області ДПС на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2012 року
у справі № 2а-5384/12/1370 за позовом
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії «Надра України»
«Західукргеологія» до Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Львівської області
ДПС про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И
В :

ДП НАК «Надра України»
«Західукргеологія» звернулось в суд з
адміністративним позовом до ДПІ у
Галицькому районі м. Львова Львівської
області ДПС про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 11.01.2012 року за
№.

В обгрунтування позовних вимог
позивач посилається на наступне.
Відокремлені структурні підрозділи
позивача не мають статусу юридичної
особи, не подають податкової звітності
з податку на додану вартість, не
сплачують такий до бюджету, а сплату
проводить платник податків на підставі
консолідованої звітності. Оскільки
податкові накладні, виписані
відокремленими структурними
підрозділами позивача, були
відображені останніми як податкове
зобов'язання, а позивачем як податковий
кредит, при консолідації різниця між
податковим зобов'язанням та податковим
кредитом по цих податкових накладних
дорівнює нулю. При виявленні наведених
помилок у податковій звітності
позивачем було подано Уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань у
зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок, до якого було додано
Розшифровку податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2012 року
адміністративний позов задоволено
повністю. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 11.01.2012 року за
№.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції податковий орган
подав апеляційну скаргу. З посиланням
на невірне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права
просить таку скасувати, та прийняти
нову, якою у задоволені позову
відмовити.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримує вимоги
апеляційної скарги. Зокрема зазначає,
що платником податків неправомірно
включено до податкового кредиту суму
податку на додану вартість в розмірі
103567 грн. 00 коп. на підставі податкової
накладної від 31.10.2011 року за №33/05 по
контрагенту Львівська ГРЕ, яка не
зареєстрована в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних та не
додано заяви із скаргою про
відсутність реєстрації податкової
накладної в Єдиному реєстрі податкових
накладних. А відтак, вказує відповідач,
податкове повідомлення-рішення, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 103567 грн. 00 коп. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) на суму 51783 грн. 50 коп. є
правомірним.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

П.200.1 ст.200 ПК України передбачає, що
сума податку, яка підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.2 цієї ж статті визначено, що
при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

Як доведено матеріалами справи, та не
спростовано відповідачем, у податковій
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2011 року, платником
податків було самостійно визначено
суму податку, яка підлягає нарахуванню
та сплаті в бюджет за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду в розмірі 441730 грн. 00 коп. (рядок
25).

Згідно з вимог абзац.1 п.198.6 ст.198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до абзац.1 п.201.10 ст.201 ПК
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Платником податків було помилково
включено до складу податкового кредиту
з податку на додану вартість за жовтень
2011 року суми коштів згідно з податкових
накладних, виписаних його
відокремленими підрозділами, зокрема,
податкову накладну від 14.10.2011 року за
№33/05 на суму 621400 грн. 00 коп., від 18.10.2012
року за №04/05 на суму 20000 грн. 00 коп., від
31.10.2011 року за №14/04 на суму 230000 грн. 00
коп., від 31.10.2011 року за №31/01 на суму 50000
грн. 00 коп.

Абзац.1 п.50.1 ст.50 ПК України передбачено,
що у разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Відтак, позивачем 16.12.2011 року (до дня
проведення камеральної перевірки) було
подано Уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за жовтень 2011 року.

Як передбачено п.3 розділу IV Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом ДПА України від
25.01.2011 року за №41 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 лютого
2011 року за №197/18935, (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин), у
разі виправлення помилок у рядках
поданої раніше декларації, до яких
повинні додаватися додатки, до
уточнюючого розрахунку чи декларації,
до якої включені уточнені показники,
повинні бути подані відповідні
додатки, що містять інформацію щодо
уточнених показників.

В матеріалах справи наявний Додаток 5
до податкової декларації з податку на
додану вартість - Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів за
жовтень 2011 року з якого вбачається, що
платник податків провів корегування
суми податкового кредиту в сторону
зменшення на 153567 грн. 00 коп. (рядок 3
Розділу ІІ).

Згадані податкові накладні були
виключені позивачем з Реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за жовтень 2010 року.

За таких обставин, платником податків,
до проведення камеральної перевірки,
було проведено корегування показників
податкової звітності з податку на
додану вартість в частині виключення
із суми податкового кредиту за жовтень
2011 року суми податку по податковій
накладній від 14.10.2011 року за №33/05 в
розмірі 103566 грн. 67 коп., отриманої від
Львівської геологорозвідувальної
експедиції (структурного підрозділу
позивача).

Щодо порушення позивачем Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, затвердженого
наказом ДПА України 24.12.2010 року за № 1002
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29.12.2010 року за № 1402/18697,
то колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
згадані порушення в акті перевірки не
відображенні. В даному випадку,
порушенням є недотримання порядку
заповнення та подання уточнень до
податкової звітності, а не
безпідставне завищення податкового
кредиту, як зазначено в акті
відповідача від 19.12.2011 року за
№4284/592/01432606.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції зазначає, що судом першої
інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на
повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Львівської області
ДПС залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2012 року
у справі № 2а-5384/12/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Кузьмич С.М.

Запотічний І.І