Справа № 826/205/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
15 липня 2014 року м. Київ
№ 826/205/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: судді Шрамко Ю.Т.,
розглянувши у письмовому провадженні
заяву позивача про роз'яснення
судового рішення у адміністративній
справі
за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м.
Києві, Головного управління юстиції в
м. Києві про визнання протиправними
дій, визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії В С Т А Н О В И В:
Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
24.04.2014 року у адміністративній справі
№826/205/14 за позовом ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві, Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання протиправними дій, рішення,
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії позов задоволено повністю,
визнано протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві зі складання заяви
про реєстрацію обтяження об'єкта
нерухомого майна №23 від 01.07.2009 р. та
передання інформації про накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1
підприємству "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України, м. Київ,
вул. Мельникова, 81, літ. А, для внесення
запису про арешт до реєстру заборон та
обтяжень нерухомого майна; визнано
протиправним та скасовано рішення
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві про арешт квартири
АДРЕСА_1; зобов'язано Реєстраційну
службу Головного управління юстиції у
м. Києві внести запис про скасування
запису №8844952 у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
арешт квартири АДРЕСА_1.
03 липня 2014 року через канцелярію
Окружного адміністративного суду м.
Києва представником позивача подано
заяву про роз'яснення судового рішення,
а саме: роз'яснити, що під поняттям
"внести запис про скасування запису
№8844952 у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно про арешт", що
міститься у п.4 резолютивної частини
Постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24.04.2014 р. у справі
№826/205/14, слід розуміти "перенести
інформацію щодо обтяження
зареєстрованого в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та припинити
арешт запис №8844952, обтяження у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про арешт".
Відповідно до статті 170 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. Подання заяви про
роз'яснення судового рішення
допускається, якщо воно ще не виконано
або не закінчився строк, протягом якого
судове рішення може бути подане для
примусового виконання. Суд розглядає
заяву про роз'яснення судового рішення
протягом десяти днів із повідомленням
заявника (особи, яка бере участь у
справі, державного виконавця, які
звернулися із заявою про роз'яснення
судового рішення) та осіб, які беруть
участь у справі. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені, не перешкоджає розглядові
заяви про роз'яснення рішення. Подання
заяви про роз'яснення судового рішення
зупиняє перебіг строку, встановленого
судом для виконання судового рішення, а
так само строку, протягом якого судове
рішення може бути подане для
примусового виконання.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав заяву з проханням провести
розгляд заяви без його участі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час, місце судового
засідання судом повідомлявся належним
чином. Про причини неявки суд не
повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (із
змінами та доповненнями) державна
реєстрація прав на нерухоме майно та їх
обтяжень з 01.01.2013 р. проводиться
державним реєстратором прав на
нерухоме майно органу державної
реєстрації, а також нотаріусами як
спеціальними суб'єктами, на яких
покладаються функції державного
реєстратора.

Статтею 2 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
(далі - Державний реєстр прав) - це єдина
державна інформаційна система, що
містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" записи
до Державного реєстру прав на нерухоме
майно вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. При цьому ч. 4 ст. 9 цього
Закону визначено, що державний
реєстратор самостійно приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації.

До передбачених ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
підстав для державної реєстрації прав
та їх обтяжень віднесено в тому числі
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", порядок
ведення Державного реєстру прав
визначає Кабінет Міністрів України.

Процедуру використання та перенесення
державним реєстратором записів з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, Державного
реєстру іпотек, Державного реєстру
обтяжень рухомого майна до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
та використання даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно визначено
Порядком використання даних Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, Державного
реєстру іпотек та Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, що
затверджений Наказом Міністерства
юстиції України від 14.12.2012 р. за № 1844/5
(далі - Порядок).

Пунктом 7 Порядку передбачено, що
державний реєстратор переносить до
відповідного розділу Державного
реєстру прав, відкритого на об'єкт
нерухомого майна, відомості записів,
наявні у Реєстрах, у частині, що
стосується такого об'єкта. У разі коли
при розгляді заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
відповідно до якої державній
реєстрації підлягає припинення
обтяження речового права на нерухоме
майно, право власності на яке не
зареєстроване в Державному реєстрі
прав, встановлено наявність запису про
таке обтяження в Реєстрах, державний
реєстратор переносить відомості
запису про таке обтяження до
спеціального розділу Державного
реєстру прав, після чого на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію припинення обтяження
речового права на нерухоме майно
вносить запис про припинення такого
обтяження до Державного реєстру прав.

За результатом перенесення записів
щодо об'єкта нерухомого майна, наявних
у Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та
Державному реєстрі іпотек, державний
реєстратор робить у відповідних
реєстрах відмітку про перенесення
відомостей таких записів. У разі коли у
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна наявні
записи щодо суб'єкта обтяжень речових
прав (особи, щодо майна якої
встановлено обтяження/боржника),
державний реєстратор одночасно з
перенесенням до відповідного розділу
Державного реєстру прав, відкритого на
об'єкт нерухомого майна, записів, що
стосуються такого об'єкта, переносить
до спеціального розділу Державного
реєстру прав записи щодо суб'єкта
обтяжень речових прав та робить у
відповідному реєстрі відмітку про
перенесення таких записів.

Таким чином, приймаючи до уваги вище
викладене, вбачається, що орган
державної реєстрації прав
уповноважений перенести відомості
записів, наявних у Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державному реєстрі іпотек,
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та в подальшому
здійснити державну реєстрацію
припинення іпотеки, обтяження речового
права у Державному реєстрі прав
речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищезазначене у сукупності,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість поданої позивачем
заяви про роз'яснення судового рішення
від 03.07.2014 р.

Керуючись вимогами статей 160, 165, 170
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення судового
рішення від 03.07.2014 р. задовольнити
повністю.

2. Роз'яснити що під формулюванням
"внести запис про скасування запису
№8844952 у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно про арешт
квартири АДРЕСА_1", що міститься у п.4
резолютивної частини Постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24.04.2014 р. у справі №826/205/14, слід
розуміти як "перенести інформацію щодо
обтяження зареєстрованого в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та
припинити запис №8844952 про арешт
квартири АДРЕСА_1 у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
арешт".

Згідно ч. 6 ст. 170 КАС України, ухвалу про
роз'яснення судового рішення або
відмову у його роз'ясненні може бути
оскаржено.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Ю.Т. Шрамко