Справа № 806/1684/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
Житомир справа № 806/1684/14

час прийняття: 12 год. 20 хв.
категорія 6.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

за участі секретаря Длугаш О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

за участі представника відповідача
Баренка Є.О.,

за участі третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі представника третьої особи
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області,
Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради, треті
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Виконавчий комітет Житомирської
міської ради, про визнання незаконними
та скасування рішень, зобов'язання
вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
позовом, в якому просила скасувати
рішення реєстратора Комунального
підприємства "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради від 21 липня 2011 року про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно з реєстраційним номером 2384160 за
ОСОБА_4 з часткою власності 1/1; визнати
незаконними та скасувати рішення
реєстратора Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради від 21 липня
2011 року про скасування державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно з реєстраційним номером 2384160 за
ОСОБА_3, Міськвиконкомом, ОСОБА_1,
ОСОБА_6; рішення реєстратора
Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради від 30
вересня 2011 року про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно з реєстраційним номером 34768983 за
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_6; відновити
державну реєстрацію прав власності на
об'єкт нерухомого майна, що складається
з житлового будинку літери А, житлового
будинку літери Б, сараю В, уборної У,
уборної У 1, з реєстраційним номером
2384160 за юридичною адресою: АДРЕСА_1 за
співвласниками, що існувала до
порушення, шляхом внесення раніше
виключених записів про державну
реєстрацію прав власності за
співвласниками до Державного реєстру
прав власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначала, що вона є власником
17/100 ідеальних часток домоволодіння по
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 26.07.2006 року, який був посвідчення
нотаріально на підставі витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 11345202 від 26.07.2006 року. 23.08.2006 року
за нею було зареєстровано право
власності на вказану частку
домоволодіння, що підтверджується
витягом з Реєстру прав власності на
нерухоме майно № 11636914 від 23.08.2006 року та
інформаційною довідкою № 34675145 від
02.07.2012 року. 21.07.2011 року на підставі
свідоцтва № 429 від 07.07.2011 року
реєстратором КП "Житомирське обласне
міжміське БТІ" прийнято рішення про
державну реєстрацію прав власності та
внесено запис про державну реєстрацію
права власності за ОСОБА_4 1/1 частки
власності на об'єкт нерухомого майна по
АДРЕСА_1. На думку позивача, здійснено
реєстрацією 1/1 домоволодіння за ОСОБА_4
скасовано її реєстрацію права
власності на частку 17/100 у цьому
домоволодінні та інших співвласників у
їх частках. Вказує, що рішенням
Корольовського районного суду м.
Житомира від 27.01.2014 року, яке залишене
без змін ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 18 березня 2014
року, скасована підстава виникнення у
ОСОБА_4 права власності на 1/1 частку
житлового будинку по вказаній адресі,
відтак, на її думку, державна
реєстрація такого права власності
також підлягає скасуванню.

Окрім цього, ОСОБА_1 вважає
протиправним та таким, що належить
скасувати рішення Комунального
підприємства "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради від 30.09.2011 року про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно з реєстраційним номером 34768983 за
вказаною адресою, оскільки воно
прийнято без відома співвласників та
будь - яких заяв з їх сторони.

Позивач у засіданні суду своїх позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила їх задовольнити.

Представник відповідача -
Реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції
Житомирської області в судовому
засіданні просив відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити,
з мотивів наведених у позовній заяві.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо
задоволення позивних вимог
заперечували, просили відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.
Пояснили, що будинок АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_4 в цілому, позивач та треті особи
є співвласниками будинку за адресою:
АДРЕСА_2. Проте, під час оформлення
їхніх документів були допущені помилки
у зазначені номеру домоволодіння.

Відповідач - Комунальне підприємство
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради свого
представника до суду не направив, хоча
про час та місце судового розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Надійшло клопотання про розгляд
справи без участі підприємства.

Представник третьої особи, Виконавчого
комітету Житомирської міської ради, в
засідання суду не з'явився, про час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином. Про
причини неявки до суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_6 до суду не прибула,
про час та місце судового розгляду була
повідомлена належним чином. Під час
судового розгляду справи позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримала і просила їх
задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, третіх осіб
та представника третьої особи,
дослідивши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулює Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 року № 1952-IV.

У відповідності до статті 2 Закон
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (у
редакції, що діє з 16.03.2010 року, далі -
Закон), державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
(далі - Державний реєстр прав) - єдина
державна інформаційна система, що
містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Частиною 1 статті 3 Закону передбачено,
що державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Держава гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно
(ч. 2 цієї статті Закону).

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону, державний
реєстр прав містить відомості про
зареєстровані права і обтяження,
суб'єктів прав, об'єкти нерухомого
майна, документи, на підставі яких
проведено державну реєстрацію прав, і
картографічні (графічні) дані.
Невід'ємною складовою частиною
Державного реєстру прав є база даних
про реєстрацію заяв і запитів та
реєстраційні справи.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно із частиною 4 статті 15 Закону,
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права за умови їх
відповідності законодавству і поданим
документам.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

У силу приписів частини 2 статті 9
Закону державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно.

Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав або відмову в такій
реєстрації (ч. 4 ст. 9 Закону).

Пунктом 3.6 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року № 7/5 (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що рішення про державну
реєстрацію прав або про відмову в ній
оформлюється на бланку БТІ за формою,
визначеною у додатку 7, посвідчується
підписом реєстратора БТІ та
скріплюється печаткою БТІ. Рішення про
державну реєстрацію прав або про
відмову в ній може бути оскаржено
відповідно до законодавства.

Одночасно з прийняттям рішення про
державну реєстрацію прав реєстратор
БТІ вносить записи до відповідного
розділу Реєстру прав. На кожний об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації та право власності на який
заявлено вперше, реєстратор БТІ
одночасно з внесенням запису до
відповідного розділу Реєстру прав
присвоює реєстраційний номер такому
об'єкту, який залишається незмінним
протягом усього часу його існування. У
разі переходу права власності та інших
речових прав на об'єкт, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
зміни в його описі реєстраційний номер
такого об'єкта залишається незмінним
(п. 3.10 вказаного Тимчасового положення).

Положеннями пункту 3.11 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), визначено, що
після внесення запису до відповідного
розділу Реєстру прав реєстратор БТІ
видає витяг про державну реєстрацію
прав, який є невід'ємною частиною
правовстановлювального документа, а у
разі проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно на
правовстановлювальному документі
також робить відмітку (штамп) про
державну реєстрацію прав за формою,
визначеною у додатку 8.

Встановлено, що 26 липня 2006 року між
ОСОБА_6 (Дарувальник) та ОСОБА_1
(Обдарована) було укладено договір
дарування, який посвідчено приватним
нотаріусом Житомирського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстровано в реєстрі за № 2180.

За вказаним договором ОСОБА_6 передала
безоплатно у власність (подарувала)
ОСОБА_1 17/100 частин домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

23 серпня 2006 року Комунальним
підприємством "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради, за наслідками розгляду заяви
позивача про реєстрацію права
власності від 26.07.2006 року, було
зареєстровано право власності на 17/100
частини будинку за адресою: АДРЕСА_1, за
ОСОБА_1, що підтверджено витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 11636914 від 23.08.2006 року.
Реєстраційний номер майна № 2384160.

Житлові будинки АДРЕСА_2, АДРЕСА_1
знаходяться в спільній частковій
власності співвласників та
проінвентаризовані як одне
будинковолодіння (інвентаризаційної
справи № 2441).

Під час огляду в засіданні суду
інвентаризаційної справи № 2441 на
житловий будинок АДРЕСА_2-АДРЕСА_1
з'ясовано, що у серпні 2006 року право
приватної власності на житловий
будинок, реєстраційний номер майна №
2384160, було зареєстровано за
співвласниками в таких частках: за
ОСОБА_4 на підставі договору дарування
№ 1-5186 від 24.09.1997 року - 1/10, що складає
10/100; за ОСОБА_3, згідно договору купівлі
- продажу № 3-1551 від 12.06.1991 року, - 1/4,
тобто 25/100; за ОСОБА_6, відповідно до
договорів № 12258 від 22.12.2003 р., № 8091 від
22.08.2003 року, - 12/100; за Житомирським
міськвиконкомом - 36/100; за ОСОБА_1, на
підставі договору № 2180 від 26.07.2006 року -
17/100.

21 липня 2011 року Комунальним
підприємством "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради було здійснено реєстрацію права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
реєстраційний номер майна № 2384160, в
частці 1/1 за ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого 08.07.2011 р. Виконкомом
Житомирської міської ради відповідно
до рішення виконкому Житомирської
міської ради від 07.07.2011 року № 429. Факт
здійснення реєстрації 21.07.2011 р.
підтверджено витягом про державну
реєстрацію прав № 30698982 від 21.07.2011 р. (т. 1,
а.с. 238). Датою прийняття рішення про
державну реєстрацію є 21.07.2011 р., про що
також вказано у цьому витягу.

Зі змісту інформаційної довідки з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 13.09.2013 року № 9365505 видно, що із
внесенням запису від 21.07.2011 року про
реєстрацію права власності на житловий
будинок за адресою АДРЕСА_1,
реєстраційний номер майна 2384160, за
ОСОБА_4 у частці 1/1, до реєстру були
внесені рішення про закриття від 21.07.2011
року відомостей про право власності
ОСОБА_3 на 1/4 частину майна,
Міськвиконкому 36/100 частину майна,
ОСОБА_1 на 17/100 частини майна, ОСОБА_6 на
12/100 частини майна.

30 вересня 2011 року до Реєстру прав
власності на нерухоме майно внесені
відомості про права власності на об'єкт
нерухомого майна, а саме житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1,
реєстраційний номер майна 34768983, що
підтверджено інформаційною довідкою з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 13.09.2013 року № 9362373. У вказаній
довідці право власності на будинок
зареєстровано за співвласниками у
таких частках: за ОСОБА_1 17/100, за ОСОБА_6
12/100, за ОСОБА_3 1/4, на частку майна 36/100
довідка відомостей реєстрації права
власності за певною особою не містить.

Частиною 1 статті 2 КАС України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону,
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень.

Суду ні рішення Комунального
підприємства "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради про реєстрацію права власності
від 21.07.2011 року за ОСОБА_4, ні рішення
Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради про
скасування державної реєстрації права
власності на нерухоме майно від 21.07.2011
року, ні рішення вказаного відповідача
від 30.09.2011 року про державну реєстрацію
права власності на житловий будинок
жодною із сторін чи третьою особою
надано не було. Також такі рішення
відсутні і у матеріалах
інвентаризаційної справи № 2441 на
житловий будинок АДРЕСА_2-АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
скасування рішень реєстратора
Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради від 21 липня
2011 року про державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно та про
скасування державної реєстрації права
власності на нерухоме майно з
реєстраційним номером 2384160, рішення
реєстратора Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради від 30
вересня 2011 року про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно з реєстраційним номером 34768983 є
передчасними.

Разом з цим, суд зазначає, що частиною 2
статті 26 Закону визначено, що записи в
Державному реєстрі прав скасовуються,
якщо підстави, за яких вони були
внесені, визнані судом недійсними.

Як було зазначено вище запис про
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_4 на нерухоме майно у частці 1/1,
здійснений 21.07.2011 року відповідачем на
підставі свідоцтва про право
власності, яке видано Виконкомом
Житомирської міської ради 08.07.2011 року.

У судовому засіданні встановлено, що
видане 08.07.2011 року Виконкомом
Житомирської міської ради свідоцтво
про право власності на житловий
будинок посвідчує, що ОСОБА_4 на праві
приватної власності належить в цілому
житловий будинок загальною вартістю 33,
70 кв.м. та допоміжних господарських
будівель та споруд. Підставою для
видачі свідоцтва слугувало рішення
виконкому Житомирської міської ради
від 07.07.2011 року за № 429, яке було видано
взамін договору дарування від 24.09.1997
року.

При цьому варто вказати, що за умовами
договору дарування від 24 вересня 1997
року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_4,
остання прийняла у дар 1/10 (одну десяту)
частину домоволодіння, що знаходиться
в АДРЕСА_1. Будинок № АДРЕСА_1. 10.10.2013
року зареєстрований Житомирським
обласним державним підприємством по
технічній інвентаризації на праві
власності за ОСОБА_4 у 1/10 частині
домоволодіння, про що свідчить
реєстраційний напис (т. 1, а.с. 236).

У подальшому право власності ОСОБА_4 на
1/10 частину домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1, було зареєстровано у реєстрі
прав власності на нерухоме майно.

З огляду на все викладене вище, суд
приходить до висновку, що державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно з реєстраційним номером 2384160 за
ОСОБА_4 з часткою власності 1/1,
здійснена 21 липня 2011 року Комунальним
підприємством "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради без дотримання норм Закону.

Окрім цього, рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 27 січня
2014 року в справі № 296/2973/12-ц, яке ухвалою
Апеляційного суду Житомирської
області від 18.03.2014 року залишено без
змін, визнано недійсним та скасовано
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради №429 від
07.07.2011 року "Про оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна"
в частині оформлення права власності
на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1,
за ОСОБА_4; визнано недійсним та
скасовано свідоцтво про право
власності, видане 08.07.2011 року ОСОБА_4 на
об'єкт нерухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради №429 від 07.07.2011 року.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на те, що свідоцтво про право
власності на житловий будинок і
рішення виконкому Житомирської
міської ради від 07.07.2011 року № 429, які
були фактичної підставою для
здійснення реєстрації права власності
на житловий будинок 21 липня 2011 року
визнані недійсними та скасовані
рішенням суду, яке набрало законної
сили, то суд виходить за межі позовних
вимог, оскільки це необхідно для
повного захисту прав позивача, та
визнання протиправною та скасовує
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно з реєстраційним номером
2384160 за ОСОБА_4 з часткою власності 1/1,
здійснену 21 липня 2011 року Комунальним
підприємством "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради.

Внесений до реєстру прав власності на
нерухоме майно 21 липня 2011 року запис
про закриття відомостей про право
власності ОСОБА_3 на 1/4 частину майна,
Міськвиконкому 36/100 частину майна,
ОСОБА_1 на 17/100 частини майна, ОСОБА_6 на
12/100 частини майна є похідним державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно з реєстраційним номером 2384160 за
ОСОБА_4 з часткою власності 1/1, яка
скасована судом, тому додаткового
скасування не потребує.

Також під час судового розгляду справи
беззаперечно встановлено, що жодним із
співвласників, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_1 і
ОСОБА_6, у вересні 2011 року не подавалися
заяви та правовстановлюючі документи
до Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради для
здійснення реєстрації права власності
на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представником Комунального
підприємства "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради ні письмових заперечень проти
позову, ні доказів на обґрунтування
правомірності внесення запису до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 30.09.2011 року суду надано не
було.

З огляду на викладене, а також
враховуючи приписи ст. 11 КАС України,
суд вважає за необхідне визнати
протиправною та скасувати державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно з реєстраційним номером 34768983 за
адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 з часткою
власності 1/4, за ОСОБА_1 з часткою
власності 17/100 та ОСОБА_6 з часткою
власності 12/100, здійснену 30 вересня 2011
року Комунальним підприємством
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради.

Таким чином, права позивача захищені у
повному обсязі.

Між тим, суд зазначає, що відповідно до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №
1952-IV право здійснювати реєстрацію та
вчиняти дії щодо її скасування
належать виключно державному
реєстратору, а не суду.

На даний час уповноваженим органом на
прийняття та вирішення питання щодо
реєстрації права власності на майно
особи, у даному випадку є Реєстраційна
служба Житомирського міського
управління юстиції Житомирської
області. Для здійснення останньою
реєстрації права власності на нерухоме
майно, а також внесення відповідних
записів до Державного реєстру прав
власності на нерухоме майно
заінтересована особа повинна
звернутися до служби з відповідною
заявою і документами.

При цьому суд зазначає, що
автоматичного перенесення виключених
записів про державну реєстрацію прав
власності, які були здійснені органами
БТІ до Державного реєстру прав
власності на нерухоме майно
законодавством не передбачено.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
відновлення державної реєстрацію прав
власності на об'єкт нерухомого майна,
що складається з житлового будинку
літери А, житлового будинку літери Б,
сараю В, уборної У, уборної У 1, з
реєстраційним номером 2384160 за
юридичною адресою: АДРЕСА_1 за
співвласниками, що існувала до
порушення, шляхом внесення раніше
виключених записів про державну
реєстрацію прав власності за
співвласниками до Державного реєстру
прав власності на нерухоме майно є
безпідставними.

Керуючись статтями 11, 86, 158 - 163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно з реєстраційним номером
2384160 за ОСОБА_4 з часткою власності 1/1,
здійснену 21 липня 2011 року Комунальним
підприємством "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради.

Визнати протиправною та скасувати
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно з реєстраційним номером
34768983 за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 з
часткою власності 1/4, за ОСОБА_1 з
часткою власності 17/100 та ОСОБА_6 з
часткою власності 12/100, здійснену 30
вересня 2011 року Комунальним
підприємством "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 17
липня 2014 р.