Справа № 815/3641/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3641/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю

Представника позивача:
Охотнікова В.В.

Представників відповідача:
Микулінської В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області до прокурора м. Іллічівська
Одеської області про визнання
протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Іллічівської
міської ради Одеської області
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до прокурора
м.Іллічівська Одеської області про
визнання протиправною та скасування
постанови відповідача від 12.06.2014 року
про проведення перевірки в порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржувану постанову про
проведення перевірки в порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
Іллічівською міською радою при
відчуженні об'єктів комунальної
власності, відповідачем винесено із
перевищенням повноважень, визначених
ст.121 Конституції України, оскільки
відповідно до ст. 19 Закону України «Про
прокуратуру» відчуження об'єктів
комунальної власності органами
місцевого самоврядування не віднесено
до предмету нагляду за додержанням та
застосуванням законів, який
здійснюється органами прокуратури
України. Крім того, на думку позивача,
зазначена постанова прокуратури
Одеської області не відповідає вимогам
Положення про порядок проведення
органами прокуратури перевірок при
здійсненні нагляду за додержанням та
застосуванням законів, затвердженого
Наказом Генерального прокурора
України № 111 від 12.11.2012 року, є
необґрунтованою та винесеною за
відсутності передбачених
законодавством підстав для її
проведення.

Представник позивача у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені у
адміністративному позові, підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити. Зазначив, що 25.10.2001 року
між Іллічівською міською радою та ТОВ
«Кінотеатр «Нептун» був укладений
договір оренди комунального майна -
приміщення Палацу культури
транспортників (кінотеатру) «Нептун»,
розташованого за адресою: м.Іллічівськ
Одеської області, вул. Леніна, будинок
№14. Рішенням Іллічівської міської ради
№10-XXIY від 18.04.2002 року дозволено
відчуження зазначеного будинку шляхом
його викупу товариством з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Нептун».
30.04.2002 року інспекцію
архітектурно-будівельного контролю
м.Іллічівська Одеської області був
виданий дозвіл на виконання
будівельних робіт по вул. Леніна, 14 у м.
Іллічівську по реконструкції
кінотеатру, а експертним агентством
«Укрконсалт» виготовлено висновок
експерта про вартість зазначеного
приміщення. 17.05.2002 року укладений
нотаріальний договір купівлі-продажу
АЕК №257932 цього приміщення шляхом
викупу, на підставі якого 22.05.2002 року
територіальною громадою Іллічівської
міської ради було передано згідно акту
прийом-передачі комунального майна
будівлю кінотеатру за адресою:
м.Іллічівськ Одеської області, вул.
Леніна, №14 товариству з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Нептун».
На виконання цієї угоди підприємством
були перераховані гроші на рахунки
відділу комунальної власності
Іллічівської міської ради.

В подальшому актом державної технічної
комісії від 10.06.2002 року, до складу якої
входили працівники інспекції ДАБК у
м.Іллічівську, органів державного
санітарно-епідеміологічного нагляду,
пожежного нагляду, органів охорони
праці та Державної інспекції з
енергозбереження, представників
органів місцевої ради, замовника
підрядника та проектувальника, було
прийнято в експлуатацію після
реконструкції будівлю кінотеатру
«Нептун». Рішенням Іллічівськом
міської ради від 21.06.2002 року зазначений
акт державної технічної комісії був
затверджений та вирішено видати ТОВ
«Кінотеатр «Нептун» свідоцтво про
право власності на зазначену будівлю
після її реконструкції.

Посилаючись на протиправність спірної
постанови відповідача представником
позивача зазначено, що прокурором м.
Іллічівська Одеської області у
постанові не зазначено жодних ознак
порушень чинного законодавства
України під час здійснення у 2002 році
Іллічівською міською радою відчуження
спірного будинку кінотеатру «Нептун»,
які є підставою для проведення
перевірки. Крім того, використовуючи як
привід для винесення спірного рішення
факт відчуження об'єкту комунальної
власності, який відбувся 12 років тому,
прокурор м.Іллічівська у постанові від
12.06.2014 року фактично вирішує провести в
порядку нагляду перевірку додержання
посадовими особами Іллічівської
міської ради, членами державної
технічної комісії та іншими особами
законів України при відчуженні
об'єктів комунальної власності за
останні 12 років, без посилань на
конкретні факти та ознаки порушень
вимог діючого законодавства. Про це
свідчить факт витребування прокурором
м.Іллічіська Одеської області в межах
призначеною спірною постановою
перевірки інформації щодо об'єктів
комунальної власності, що були
відчужені Іллічівськом міською радою
за період з 2003 по 2014 роки із
запитуванням назви цих об'єктів та їх
адрес (а.с. 49-56).

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала з підстав, викладених
у запереченнях на адміністративний
позов (а.с. 33-37), наполягала, що
оскаржувана постанова про проведення
перевірки від 12.06.2014 року є законною та
обґрунтованою, винесеною у
відповідності до вимог чинного
законодавства та в межах повноважень
прокурора.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі було встановлено, що
12.06.2014 року прокурором м. Іллічівська
Одеської області старшим радником
юстиції Каплонюком В.С. винесено
постанову про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів посадовими
особами Іллічівської міської ради,
членами технічної комісії та іншими
особами при відчуженні об'єктів
комунальної власності (а.с. 7-8).

В постанові зазначено, що в результаті
вивчення наявної інформації
встановлено, що відповідно до договору
купівлі-продажу від 17.05.2002 року будинок
кінотеатру «Нептун» загальною площею
625,8 кв.м, який на підставі свідоцтва про
право власності від 07.05.2002 року належав
територіальній громаді м.Іллічівська в
особі Іллічівської міської ради, було
продано ТОВ «Кінотеатр Нептун» за 440367,00
грн. Однак вже 10.06.2002 року, тобто через 23
доби, членами державної технічної
комісії підписано акт про готовність
закінченого будівництвом об'єкту до
експлуатації, а саме:
реконструйованого будинку кінотеатру
«Нептун» загальною площею 1116,9 кв. м.
Зазначений акт затверджено рішенням
виконавчого комітету Іллічівської
міської ради №498 від 21.06.2006 року, на
підставі якого 02.07.2002 року товариству з
обмеженою відповідальністю «Кінотеатр
Нептун» видано свідоцтво про право
власності на зазначений будинок.
Збільшення будівлі кінотеатру після
реконструкції на 491,1 кв.м. може свідчити
про наявність порушень законодавства
України під час відчуження будинку
кінотеатру «Нептун» та інших об'єктів
комунальної власності. З метою
запобігання можливих порушень та
вжиття всіх можливих заходів, виникла
необхідність провести перевірку в
порядку нагляду за додержанням вимог
законодавства України посадовими
особами Іллічівської міської ради,
членами технічної комісії та іншими
особами при відчуженні об'єктів
комунальної власності, а саме:
відібрати пояснення у посадових та
інших осіб; при необхідності зажадати
проведення перевірок контролюючими
органами; використання за цільовим
призначенням земельних ділянок, на
яких розташоване нерухоме майно
комунальної власності, виконати інші
дії, передбачені п.п. 3, 4. 5 ч. 1 ст. 20
Закону України «Про прокуратуру».

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги виконавчого
комітету Іллічівської міської ради
Одеської області підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Правові основи діяльності органів
прокуратури України встановлено
Конституцією України та Законом
України «Про прокуратуру» від
05.11.1991року № 1789-XIІ (далі Закон України
№1789-XIІ).

Статтею 1 Закону України «Про
прокуратуру» передбачено, що
прокурорський нагляд за додержанням і
правильним застосуванням законів
Кабінетом Міністрів України,
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади, органами
державного і господарського
управління та контролю, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими Радами, їх виконавчими
органами, військовими частинами,
політичними партіями, громадськими
організаціями, масовими рухами,
підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Згідно ст. 121 Конституції України
прокуратура України становить єдину
систему, на яку покладаються:
підтримання державного обвинувачення
в суді; представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом; нагляд
за додержанням законів органами, які
проводять оперативно-розшукову
діяльність, дізнання, досудове
слідство; нагляд за додержанням
законів при виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

Такі ж функції прокуратури визначені і
ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
прокуратуру». Крім того, згідно ч. 2 цієї
статті Закону на прокуратуру не може
покладатися виконання функцій, не
передбачених Конституцією України і
цим Законом.

Відповідно до п. 9 розділу ХV Перехідних
Положень Конституції України,
прокуратура продовжує виконувати
відповідно до чинних законів функцію
нагляду за додержанням і застосуванням
законів та функцію попереднього
слідства - до введення в дію законів, що
регулюють діяльність державних
органів щодо контролю за додержанням
законів, та до сформування системи
досудового слідства і введення в дію
законів, що регулюють її
функціонування.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
прокуратуру» предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Повноваження прокурора при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів
визначені ст. 20 Закону України №1789-XIІ.

Відповідно до п. 3, 4 та 5 ч.1 ст. 20
зазначеного Закону при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право: вимагати від керівників та
колегіальних органів проведення
перевірок, ревізій діяльності
підпорядкованих і підконтрольних
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, а також
виділення спеціалістів для проведення
перевірок, відомчих і позавідомчих
експертиз; мати доступ до документів і
матеріалів, необхідних для проведення
перевірки, у тому числі за письмовою
вимогою, і таких, що містять комерційну
таємницю або інформацію з обмеженим
доступом; отримувати від посадових та
службових осіб і громадян усні або
письмові пояснення, в тому числі шляхом
виклику відповідної особи до органу
прокуратури.

Частиною 2 ст. Закону України №1789-XIІ 20
визначено, що передбачені пунктами 3, 4
та 5 частини першої цієї статті, можуть
бути вчинені виключно під час
проведення перевірки в порядку,
передбаченому статтею 21 цього Закону.

Згідно приписів ст. 21 Закону України
«Про прокуратуру», перевірки
проводяться за письмовими зверненнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, депутатів
усіх рівнів, фізичних та юридичних
осіб, а також за власною ініціативою
прокурора. При цьому перевірки за
заявами фізичних чи юридичних осіб,
зверненнями та запитами депутатів усіх
рівнів, крім заяв та повідомлень про
кримінальне правопорушення,
проводяться лише у разі їх
попереднього розгляду компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами або
неприйняття ними у встановлені строки
рішень з цих питань.

У разі, якщо захист прав і свобод людини
і громадянина та інтересів держави
згідно із законом є компетенцією
відповідних органів державного
нагляду (контролю), перевірки
проводяться з обов'язковим наданням
оцінки щодо законності їх діяльності. У
зв'язку з бездіяльністю уповноваженого
органу державного нагляду (контролю)
або відсутністю такого органу
вживаються відповідні заходи
прокурорського реагування, спрямовані
на забезпечення захисту прав і свобод
людини і громадянина, інтересів
держави.

Системно проаналізувавши вищенаведені
положення Конституції України та
Закону України «Про прокуратуру», суд
дійшов висновку, що станом на час
розгляду справи за органами
прокуратури зберігається функція
нагляду за додержанням і застосуванням
законів та вони не позбавлені
повноважень, за наявності законних
підстав для проведення відповідних
перевірок, зокрема, за додержанням
законів, що стосуються економічних
відносин, до яких, на думку суду,
відноситься і діяльність органів
місцевого самоврядування з відчуження
об'єктів комунальної власності. При
цьому, такий нагляд повинен
здійснюватися органами прокуратури з
дотриманням визначеного чинним
законодавством порядку та за наявності
підстав для його здійснення.

З огляду на зазначене, суд вважає
помилковим твердження позивача щодо
винесення прокурором м.Іллічівська
Одеської області постанови від 12.06.2012
року про проведення перевірки з
перевищенням законодавчих повноважень
органів прокуратури та у сфері
суспільних правовідносин, що не
входять до предмету нагляду прокурора
за додержанням та застосуванням
законів.

Разом з тим, перевіряючи юридичну та
фактичну обґрунтованість та
вмотивованість цього рішення
прокурора м. Іллічівська Одеської
області, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

В судовому засіданні представник
відповідача, наполягаючи на
правомірності оскаржуваної постанови,
зазначила, що рішення про проведення
перевірки Іллічівської міської ради в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів при відчуженні
об'єктів комунальної власності, було
прийнято прокурором м. Іллічівська
Одеської області за власною
ініціативою, у зв'язку із виникненням
сумніву у законності договору
купівлі-продажу від 17.05.2002 року будинку
кінотеатру «Нептун», укладеного між
Іллічівською міською радою та ТОВ
«Кінотеатр Нептун», що передбачено п. 2.4
Положення про проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженим наказом
Генерального прокурора України №111 від
12.11.2012 року, та не суперечить Закону
України «Про прокуратуру».

Представником прокуратури в судовому
засіданні було також зазначено, що у
зв'язку з відсутністю чіткого
законодавчого регламентування підстав
проведення перевірок прокурором за
власною ініціативою, він не
позбавлений повноважень проводити
перевірки за додержанням та
застосуванням законів через наявність
будь-яких даних, які свідчать про
можливі порушення законності, та не
обмежений при проведенні таких
перевірок терміном вчинення таких
порушень.

Суд з такою думкою відповідача не може
погодитись, виходячи з наступного.

Порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів визначений Положенням про
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
затвердженим наказом Генерального
прокурора України № 111 від 12.11.2012 року
(далі Положення № 111) та галузевим
наказом Генерального прокурора
України «Про організацію
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів» від 07.11.2012
року №3гн (далі Наказ № 3гн).

Відповідно до п. 2.4 Положення №111
підставами для проведення перевірки
прокурором за власною ініціативою є
дані, що свідчать про можливі порушення
законності. Висновки про наявність
підстав для проведення перевірки
можуть бути зроблені за наслідками
проведених аналізів, узагальнень,
опрацювання інформацій про стан
законності, вивчень актів та
матеріалів органів державного нагляду
(контролю), матеріалів розгляду судами
цивільних, адміністративних,
господарських справ та справ про
адміністративні правопорушення,
матеріалів кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел , які також можуть відображатися
в дорученнях Генерального прокурора
України, наданих у межах компетенції
дорученнях його першого заступника,
заступників, прокурорів Автономної
Республіки Крим, міст Києва і
Севастополя, областей та прирівняних
до них прокурорів, їх перших
заступників та заступників; наказах
Генерального прокурора України;

планах роботи органів прокуратури;
рішеннях колегій Генеральної
прокуратури України, прокуратур
обласного рівня; рішеннях нарад у
керівників органів прокуратури;
дорученнях прокуратури іншого регіону
щодо проведення перевірки, яка
потребує вчинення окремих дій у межах
повноважень, передбачених статтею 20
Закону України «Про прокуратуру».

Пунктом 7.2 Наказу № 3гн Генерального
прокурора України передбачено, що
перевірки за власною ініціативою
необхідно проводити з урахуванням
стану законності в регіоні, на підставі
рішень колегій органів прокуратури,
координаційних і міжвідомчих нарад,
вимог інших організаційно-розпорядчих
документів, доручень керівництва
прокуратур вищого рівня.

При цьому представником прокуратури м.
Іллічівська в судовому засіданні не
було зазначено жодних з передбачених
зазначеними керівними документами
Генеральної прокуратури України
підстав для винесення спірної
постанови від 12.06.2014 року. Як
встановлено в судовому засіданні,
будь-яких рішень колегій органів
прокуратури, координаційних і
міжвідомчих нарад, а також доручень
керівництва прокуратур вищого рівня
щодо необхідності проведення
перевірки Іллічівської міської ради,
не приймалось.

Представник прокуратури м.Іллічівська
в якості підстави для винесення
спірної постанови посилалась на рапорт
стажиста на посаді прокурора
зазначеної прокуратури Громової Н.М.
про встановлення нею фактів, які
викликають сумнів в законності
укладання договору купівлі-продажу
будинку кінотеатру «Нептун» у 2002 році
(а.с.38).

Представник позивача на обґрунтування
позовних вимог зазначив, що у прокурора
м.Іллічівська Одеської області не було
підстав для призначення перевірки
Іллічівської міської ради в порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів при відчуженні об'єктів
комунальної власності. Будь-які докази
про отримання відповідачем на час
винесення постанови про проведення
перевірки від 12.06.2014 року інформації
про порушення посадовими особами
позивача законодавства у
вищезазначеній сфері у відповідача
відсутні.

При цьому, як вбачається із наданого до
суду рапорту стажиста прокуратури,
будь-яких даних та фактів, що свідчать
про можливі порушення законності
посадовими особами Іллічівської
міської ради при відчуженні об'єктів
комунальної власності у 2002 році, а
також на протязі 2003-2014 років не
зазначено. У ньому також відсутні
посилання на конкретні вимоги
законодавчих норм, можливі порушення
яких з боку посадових осіб позивача
могли бути підставою для винесення
постанови прокуратури від 12.06.2014 року.
Таких даних не міститься і в спірній
постанові відповідача, та не було
зазначено його представником в
судовому засіданні.

При цьому будь якого взаємозв'язку між
перевіркою прокуратури за зверненням
народного депутата Одеської обласної
ради Локайчука В.Ф. щодо незаконного
заволодіння майном ОСОБА_6, та фактом
відчуження комунального майна
Іллічівською міською радою товариству
з обмеженою відповідальністю
«Кінотеатр «Нептун» у 2002 році
представником відповідача в судовому
засіданні зазначено не було.
Результатів розгляду зазначеного
звернення або матеріалів перевірки за
цим зверненням, які б свідчили про
обґрунтованість позиції представника
прокуратури в судовому засіданні, до
суду також не надано.

Крім того, суд критично відноситься до
зазначеного доказу ще і з того приводу,
що зазначений рапорт на має
обов'язкових реквізитів службового
документу, як то дати складання,
резолюції відповідного керівника
прокуратури, що свідчили б про
використання цього документу при
винесенні 12.06.2014 року прокурором
м.Іллічівська постанови про проведення
перевірки.

Посилання представника відповідача в
обґрунтування заперечень на
адміністративний позов лише на
наявність рапорту стажиста
прокуратури м. Іллічівська, в якому
висловлений сумнів щодо законності
факту відчуження посадовими особами
Іллічівської міської ради об'єкту
комунальної власності - будинку
кінотеатра «Нептун», що, на її думку, є
само по собі достатньою підставою для
винесення постанови про проведення
перевірки з власної ініціативи
прокурора, не ґрунтується на вимогах
Положення №111 та не може бути взяти
судом до уваги, оскільки б це призвело
до формального вирішення справи.

Крім того судом, виходячи з принципу
офіційного з'ясування обставин, було
також встановлено відсутність у
відповідача інших, передбачених ст.21
Закону України «Про прокуратуру»
підстав для проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням та
застосуванням законів, як-то наявність
будь-яких заяв та повідомлень про
кримінальні правопорушення, письмових
звернень органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб щодо необхідності
проведення перевірки, призначеної
спірною постановою від 12.06.2014 року.

Прокуратурою м.Іллічівська також не
спростовано твердження представника
виконавчого комітету Іллічівської
міської ради щодо відсутності
будь-яких рішень органів державного
нагляду (контролю), інших компетентних
органів виконавчої влади, їх посадових
чи службових осіб, які б свідчили про
наявність порушень чинного
законодавства з боку позивача при
відчуженні ним об'єктів комунальної
власності у 2002-2014 роках, а також не
наведено фактів бездіяльності таких
органів, які б потребували вжиття
прокурором заходів, спрямованих на
забезпечення захисту прав і свобод
людини і громадянина, інтересів
держави, шляхом винесення постанови
про проведення перевірки в порядку
нагляду за додержанням та
застосуванням законів.

Відповідачем при прийнятті спірного
рішення не було також з'ясовано, чи були
предметом перевірки з боку органів
Державної фінансової інспекції (що
здійснюють контроль за використанням і
збереженням фінансових ресурсів
державного і місцевих бюджетів,
виконанням функцій з управління
об'єктами державної та комунальної
власності); Державного земельного
агентства (що реалізують державну
політику у сфері земельних
правовідносин та цільового
використання земель) обставини
законності відчуження Іллічівською
міською радою об'єктів комунальної
власності та використання земельних
ділянок протягом охопленого
перевіркою періоду. Обставин
бездіяльності цих органів, не
проведення ними відповідних перевірок
позивача чи проведення таких перевірок
на недостатньому рівні, представником
прокуратури до суду повідомлено не
було.

Разом з тим, відповідачем не було
спростовано твердження представника
позивача щодо безпідставності
призначення спірної перевірки
Іллічівської міської ради ще й з огляду
на те, що у 2009 році саме прокуратурою
м.Іллічівська Одеської області вже
перевірялись обставини щодо
законності відчуження будівлі
кінотеатру «Нептун» Іллічівською
міською радою, витребовувались та
позивачем надавались відповідні
документи до прокуратури, але будь-яких
порушень законодавства при цьому
встановлено не було (а.с. 9-22; 23;24).

Пунктом 4.3 Положення № 111 передбачено,
що у постанові про проведення
перевірки зазначається: дата та місце
її прийняття; підстави для здійснення
перевірки, що свідчать про можливі
порушення законності; об'єкт перевірки;
обґрунтування необхідності вчинення
відповідних перевірочних дій; порядок
оскарження постанови; відомості про
спосіб надання копії постанови об'єкту
перевірки; дані про посадову особу, яка
її винесла та підписала.

Відповідно до п.4.6 Положення № 111 за
необхідності дослідження під час
перевірки законності діяльності інших
об'єктів перевірки з використанням
повноважень, передбачених пунктами 3, 4
і 5 частини 1 статті 20 Закону України
«Про прокуратуру», прокурором
приймається постанова про проведення
перевірки відповідного об'єкта
перевірки.

Як вбачається із резолютивної частини
постанови від 12.06.2014 року, якою вирішено
провести перевірку Іллічівської
міської ради щодо відчуження у 2002 році
об'єкту комунальної власності - будинку
кінотеатру «Нептун», відповідачем
також вирішено провести перевірку
додержання та застосування законів
посадовими особами технічної комісії,
які складали акт від 10.06.2002 року про
прийняття в експлуатацію цієї будівлі
після реконструкції, та які є
працівниками різних комунальних,
державних та приватних установ і
структур, однак в порушення зазначених
вимог п.п. 4.3, 4.6 Полодення №111 в якості
окремих об'єктів перевірки ці особи або
установи чітко не визначені.

Крім того, при прийнятті рішення у
справі суд також враховує те, що
перелік перевірочних дій, визначених
п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст.20 Закону України «Про
прокуратуру», відповідачем, всупереч
приписам Положення № 111, в оскаржуваній
постанові не конкретизовано.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Відповідно до ст.
86 КАС України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні обставин, оцінюючи у
сукупності надані сторонами докази,
суд дійшов висновку, що відповідач,
приймаючи спірну постанову від 12.06.2014
року про проведення перевірки
Іллічівської міської ради у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів при відчуженні об'єктів
комунальної власності, діяв не у
відповідності, не у порядку та не у
спосіб, передбачений вимогами чинного
законодавства, а тому позовні вимоги
виконавчого комітету Іллічівської
міської ради Одеської області про
визнання цієї постанови протиправною
підлягають задоволенню.

При цьому суд погоджується з думкою
представників виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області та прокурора м. Іллічівська
Одеської області щодо того, що
постанова прокурора про проведення
перевірки є актом одноразового
застосування і вичерпує свою дію
фактом її виконання; але, враховуючи
встановлені у судовому засіданні
обставини щодо того, що на час
вирішення справи у суді перевірку,
призначену спірною постановою,
відповідачем не закінчено, будь-яких
порушень прокуратурою м.Іллічівська з
боку позивача не встановлено, та не
винесено жодного документу
прокурорського реагування про
усунення виявлених перевіркою
порушень, тобто постанову не
реалізовано; суд вважає, що з
урахуванням визнання цієї постанови
протиправною, з метою повного захисту
прав та інтересів позивача, підлягає
задоволенню також його вимога про
скасування спірного рішення суб'єкта
владних повноважень.

Судові витрати суд вважає за необхідне
розподілити відповідно до приписів ст.
94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167,
186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов виконавчого
комітету Іллічівської міської ради
Одеської області до прокурора
м.Іллічівська Одеської області про
визнання протиправною та скасування
постанови - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
постанову прокурора м.Іллічівська
Одеської області про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
від 12.06.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 28 липня 2014 року.

Суддя
Білостоцький О.В.