Справа № 2-а-65/09/0211
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-65/09/0211
Головуючий у 1-й інстанції: Волошина Т.В.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м.Ладижин Вінницької області на
постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 29 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у м.Ладижин Вінницької області
про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2009 року ОСОБА_2 (далі - Позивач)
звернувся до Ладижинського міського
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижині
Вінницької області (далі - Відповідач)
про перерахунок пенсії.

Постановою Ладижинського міського
суду від 29 травня 2014 року позов
задоволено: зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижин
Вінницької області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з 01.02.2009 року,
з урахуванням проведених виплат;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у м. Ладижин Вінницької
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 державної пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, у розмірі не
менше 6 (шести) мінімальних пенсій за
віком, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з 01.02.2009 року,
з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

До початку судового засідання через
канцелярію Вінницького апеляційного
адміністративного суду представник
Відповідача подав заяву з проханням
розглянути апеляційну скаргу без його
участі.

Позивач судове засідання не з'явився,
хоча був належним чином повідомлений
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи, що підтверджується
матеріалами справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження згідно зі ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Колегією суддів встановлено, що
Позивач має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1 та є інвалідом війни ІІІ
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з участю у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

11 лютого 2009 року він звернувся до
управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин Вінницькій області із заявою
про переведення його з пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», на
пенсію відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до листа управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижин
Вінницькій області від 20 лютого 2009 року
№ 280/06-26/0210 Позивачу станом на лютий 2009
року була призначена пенсія за віком, а
також виплачувалась додаткова пенсія
як інваліду ІІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Також, Відповідач
зазначає, що державна пенсія та
додаткова пенсія Позивачу була
призначені та нараховані виходячи з
норм ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,постанови
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002
року № 1 «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету» №
1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 530 від
28.05.2008 року «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» №
654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян»,
виходячи з базової величини для
обчислення конкретних додаткових
пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю
особам, віднесеним до 1 категорії
інвалідам III групи, встановленої у
розмірі 19,91 грн. до 31.12.2007 року і з 01.01.2008
року у розмірі 15 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність та державних пенсій для
інвалідів II групи, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою - до 31.12.2007 року у розмірі 400
грн. та з 01.01.2008 року у розмірі не нижче
180 % прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а з 22.05.2008 року
- не нижче 870 грн.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини четвертої
статті 54 цього Закону (в редакції, що
діяла до 1 січня 2008 року), якою
визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з
утратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи,
щодо яких встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 6 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІІ групи - у розмірі
50 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Проте підпунктом 15 пункту 28 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № 107-VI частини
третю та четверту статті 54 Закону №
796-ХІІ викладено в новій редакції,
відповідно до змісту яких у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році, зокрема, по IIІ групі
інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження, зокрема, по IIІ групі
інвалідності - 140 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, зокрема,
по IIІ групі інвалідності - 110 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ
Закону № 107-VI статтю 50 Закону № 796-ХІІ
викладено в новій редакції, відповідно
до якої особам, віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам IIІ групи - у розмірі
15 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 28 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону №
796-ХІІ, є мінімальний розмір пенсії за
віком, який відповідно до частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
тобто законами України про Державний
бюджет на відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку суду, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідні роки, а не розміри твердих
сум, що установлені постановами
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок державного
бюджету» від 3 січня 2002 року № 1 (з
урахуванням змін, внесених постановою
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 13 липня
2004 року № 894) та «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року №530.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового віку.

Оскільки Позивачеві слід визначити
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
Позивачеві повинен проводитись
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Згідно з частиною третьою статті 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, переведення з
одного виду пенсії на інший
провадиться з дня подання заяви з усіма
необхідними документами.

Відповідно до положень частини
четвертої зазначеної статті Закону у
разі виникнення права на підвищення
пенсії її перерахунок проводиться - з
першого числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

Оскільки Позивач звернувся до
пенсійного органу із відповідною
заявою 11.02.2009 року, висновок суду першої
інстанції щодо зобов'язання
Відповідача провести перерахунок та
виплату Позивачу пенсії з 01.02.2009 року є
законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
повно та всебічно з'ясовано обставини,
що входять до предмета доказування та
мають значення для справи, надано їм
належну правову оцінку та винесено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що дає всі підстави для залишення його
без змін.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.Ладижин
Вінницької області, - залишити без
задоволення, а постанову Ладижинського
міського суду Вінницької області від 29
травня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.