Справа № 2а-1376/11/1270
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/35573/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в Жовтневому
районі у місті Луганську на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10.05.2011 по
справі №2а-1376/11/1270 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сілай-Інвест» до
Державної податкової інспекції в
Жовтневому районі у місті Луганську
про невизнання як поданої податкової
звітності декларації з податку на
прибуток підприємств.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10.05.2011, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сілай-Інвест» (далі - ТОВ
«Сілай-Інвест», позивач) до Державної
податкової інспекції в Жовтневому
районі у місті Луганську (далі - ДПІ в
Жовтневому районі у м. Луганську,
відповідач) задоволено. Визнано дії ДПІ
в Жовтневому районі у м. Луганську щодо
невизнання як податкової звітності
декларації ТОВ «Сілай-Інвест» з
податку на прибуток підприємств за
грудень 2010 року. Скасовано рішення ДПІ
в Жовтневому районі у м. Луганську від
01.02.2011 щодо невизнання як податкової
звітності декларації з податку на
прибуток підприємств за грудень 2010
року.

Рішення судів попередніх інстанцій
мотивовано відсутністю у податкового
органу підстав для неприйняття
податкової декларації з податку на
прибуток підприємств за грудень 2010
року, оскільки позивачем зазначено всі
обов'язкові реквізити відповідно до
вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ДПІ в Жовтневому
районі у м. Луганську 10.06.2011 звернулась
з касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
ухвалою від 22.06.2011 прийняв її до свого
провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
17.03.2011 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10.05.2011, прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, пунктів 48.1, 48.3, 48.4 статті 48,
пунктів 49.1, 49.3, 49.8, 49.11 статті 49
Податкового кодексу України, статей 11,
159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що засобами поштового
зв'язку, цінним листом з рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, ТОВ «Сілай-Інвест» 28.01.2011
було надіслано до ДПІ в Жовтневому
районі у м. Луганську податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємств за 2010 рік з додатками К1 та
Р1 до декларації.

Листом від 01.02.2011 №1990/282-104 податковий
орган повідомив позивача про те, що
податкову декларацію з податку на
прибуток підприємств за 2010 рік подано з
порушенням вимог абзацу 5 підпункту 4.1.2
пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»,
зокрема, у поданій декларації
платником податків не вірно вказано
обов'язкові реквізити: одночасно
заповнено графи « 3 квартали» та графи
«рік», в той час, як потрібно було
зазначити одну з граф. У зв'язку з цим,
податкову декларацію з податку на
прибуток підприємств за 2010 рік не
визнано податковою звітністю.

Відповідно до статті 46 Податкового
кодексу України податкова декларація
(розрахунок) документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначеним Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Митні декларації прирівнюються до
податкових декларацій для цілей
нарахування та /або сплати податкових
зобовязань. Додатки до декларації є її
невідємною частиною.

Згідно зі вимогами статті 48
Податкового кодексу України
податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання. Форма декларації
повинна містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити це інформація,
яку повинна містити форма податкової
декларації та за відсутності якої
документ втрачає визначений цим
кодексом статус із настанням
передбачених законом юридичних
наслідків.

Податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відповідну відмітку у паспорті);
місцезнаходження (місце проживання)
платника податків; найменування органу
державної податкової служби, до якого
подається звітність; дата подання
звіту (або дата заповнення залежно від
форми); ініціали, прізвища та
реєстраційні номери облікових карток
посадових осіб платника податків;
підписи платника податку фізичної
особи та/або посадових осіб платника
податку, визначених цим Кодексом,
засвідчені печаткою платника податку
(за наявності).

Отже, вказаною нормою передбачено
вичерпні умови, невиконання яких надає
право податковому органу не визнати
податкову декларацію як таку, а саме: не
зазначення обов'язкових реквізитів, не
підписання відповідними посадовими
особами, не засвідчення печаткою
платника податків.

З наведених законодавчих положень
випливає, що податковий орган може не
визнати подану платником податків
декларацію як податкову звітність
виключно з підстав складення та
заповнення її всупереч нормам статті 48
Податкового кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що
подана позивачем декларація з податку
на прибуток підприємств за 2010 рік
містить в собі обов'язкові реквізити,
підписана керівником підприємства та
скріплена печаткою позивача, а тому дії
відповідача щодо не визнання її
податковою звітністю є неправомірними.

До того ж, після огляду в судовому
засіданні оригіналу податкової
декларації з податку на прибуток за 2010
рік в якій заповнено тільки одну графу -
«рік», суди дійшли правильного
висновку щодо необґрунтованості
посилань податкового органу на
порушення позивачем вимог щодо
заповнення та подання останньої.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частини п'ятої статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Жовтневому районі у місті
Луганську залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10.05.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв