Справа № 2а/0570/17228/12
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 липня 2014 року
м. Київ В/800/2986/14

Вищий адміністративний суд України в
складі:

Єрьоміна А.В. - судді-доповідача

Цуркана М.І.

Донця О.Є.

Мороза В.Ф.

Логвиненка А.О.

розглянувши заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 22 травня 2014 року, прийнятої
за результатами розгляду касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року у справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Меркурій" до Кіровоградської митниці
про скасування картки відмови в
прийнятті митної декларації та
застосування режиму вільної торгівлі
за сертифікатом, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ « Меркурій» звернулося з заявою
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 22 травня 2014 року, прийнятої
за результатами перевірки їх
касаційної скарги по справі за його
позовом до Кіровоградської митниці про
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації та застосування
режиму вільної торгівлі за
сертифікатом.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою ВАСУ від 22 травня 2014 року
зазначені судові рішення залишені без
змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України вказаного рішення Вищого
адміністративного суду України
заявник ставить питання про його
скасування, посилаючись на різне
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме пункту 7.4 розділу 7 та пункту 8.1
розділу 8 Правил визначення країни
походження товару, прийнятих Угодою
про Правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав від 20 листопада 2009
року.

По справі судами попередніх інстанцій
встановлено, що при митному оформленні
11 грудня 2012 року митної декларації №
901000006/2012/012502, сертифікат про походження
товару форми СТ-1 від 05 грудня 2012 року №
RUUA (1689050) не визнаний митним
органом належним для застосування
зазначеному в ньому режиму вільної
торгівлі, у зв'язку з порушенням при
його заповненні пункту 7.4 розділу 7 та
пункту 8.1 розділу 8 Правил визначення
країни походження товару, прийнятих
Угодою про Правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав від 20 листопада 2009
року.

12 грудня 2012 року Кіровоградською
митницею видана декларанту картка
відмови № 901000003/2012/00015 у прийнятті
митної декларації, у зв'язку з
визнанням недійсним сертифікату
походження форми СТ-1 від 05 грудня 2012
року № RUUA (1689050) на підставі
пункту 9.1 Правил визначення країни
походження товару, прийнятих Угодою
про Правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав від 20 листопада 2009
року, та з огляду на порушення пунктів
7.4, 8.1 вказаних Правил. В картці
зазначено, що країна походження товару
підтверджується даними
товарно-супровідних документів й цією
країною є Російська Федерація з
наданням режиму найбільшого сприяння
та стягнення мита за пільговими
ставками ввізного мита. В картці
відмови митниця роз'яснила декларанту,
що митне оформлення можливе після
подання нової митної декларації зі
сплатою мита за пільговими ставками.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
сертифікат СТ-1 був заповнений з
порушенням передбаченого порядку, а
відтак відповідач правомірно відмовив
позивачу у прийнятті митної
декларації.

Погоджуючись з висновами судів
попередніх інстанцій, суд касаційної
інстанції зазначив, що згідно з пунктом
9.1 Правил визначення країни походження
товару, прийнятих Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від 20
листопада 2009 року, сертифікат може бути
не визнаний митними органами країни
ввезення для цілей надання товарам
режиму вільної торгівлі в разі, якщо
відомості, зазначені в сертифікаті, не
відповідають декларованим або не
дозволяють провести однозначної
ідентифікації товару стосовно
декларованого.

На підтвердження доводів заяви щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції наведених норм
заявник посилається на судове рішення
колегії суддів Вищого
адміністративного суду України від 03
квітня 2014 року по справі №К/800/29903/13.

По цій справі судами встановлено, що на
підставі наказу від 29 січня 2010 року №67
"Про проведення камеральної перевірки"
Криворізькою митницею було здійснено
перевірку ВАТ "Криворізький
залізорудний комбінат" на предмет
дотримання законодавства України з
питань митної справи. Перевірці
підлягало митне оформлення товарів, що
ввозились на митну територію України в
рамках угод про вільну торгівлю, в
частині правомірності надання пільг по
сплаті ввізного мита.

Для проведення митного оформлення
товару "коронки бурові КНШ - 110БМ840 Мх40",
який класифікується у товарній позиції
8207 згідно УКТЗЕД, що надійшов з
Російської Федерації від ЗАТ
"Машиностроительный Холдинг" на адресу
ВАТ "Криворізький залізорудний
комбінат" за договором від 10 серпня 2009
року №599, ВАТ "Криворізький
залізорудний комбінат" до митного
оформлення надавались ВМД:
№113050000/2009/006007 від 11 вересня 2009 року;
№113050000/2009/007378 від 21 жовтня 2009 року;
№113050000/2009/009034 від 2 грудня 2009 року.

Також встановлено, що процедура
митного оформлення товару за даними
ВМД була проведена відповідно до Угоди
про вільну торгівлю між Україною та
Російською Федерацією, з використанням
режиму вільної торгівлі на митних
територіях держав - учасниць Угоди про
створення зони вільної торгівлі від 15
квітня 1994 року, а саме: з наданням пільг
по сплаті ввізного мита у
відповідності до вимог пункту 9 Правил
визначення країни походження товарів,
затверджених Рішенням Ради глав урядів
Співдружності Незалежних Держав від 30
листопада 2000 року.

Суд апеляційної інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, не
погодився із висновками суду першої
інстанції та зазначив, що під час
митного оформлення товару, надання
вантажних митних декларацій та
обрахування ввізного мита позивач не
допускав арифметичних або
методологічних помилок, з чим
погодився і Вищий адміністративний суд
України.

Аналіз наведених рішень суду
касаційної інстанції дає підстави для
висновку, що ухвалення різних за
змістом судових рішень зумовлено
наявністю різних обставин, на яких
ґрунтувалися висновки судів, або не
застосовувалися спірні норми
матеріального права.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, на який посилається
відповідач в заяві, підставою для
перегляду судових рішень є неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до перегляду Верховним
Судом України.

Керуючись статтею 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" до
Кіровоградської митниці про
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації та застосування
режиму вільної торгівлі за
сертифікатом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: