Справа № 807/2146/14
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2146/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

за участю секретаря судового засідання
- Приходько Т.В.

сторони у судове засідання не
з'явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Управління Пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді Закарпатської області
звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився проте у
прохальній частині позовної заяви
позивач просить суд розглянути дану
справу за відсутності представника
позивача. Позовні вимоги позивачем
підтримані в повному обсязі з мотивів
наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно з невідомих причин,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином за
адресою, внесеною до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а за таких
обставин, на підставі ст. 35 КАС України,
сторона вважається належним чином
повідомленою про дату, час та місце
судового засідання.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень КАС України розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. Оскільки сторони в
судове засідання не з'явилися,
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Розглянувши подані документи та
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового
розгляду та вбачається із матеріалів
даної адміністративної справи, Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрований та знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1,ідентифікаційний код -
НОМЕР_1.

У відповідності з пунктом п'ятим статті
14 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 p. № 1058-IV,
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності,
являються страхувальниками в
солідарній системі державного
пенсійного страхування та згідно
положень цього ж Закону повинні
сплачувати до Пенсійного фонду за
місцем своєї реєстрації страхові
внески.

У цьому відношенні, відповідач за даним
позовом є страхувальником та
перебуває, як платник страхових
внесків згідно ст. 15 цього ж Закону, на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді, що
підтверджується повідомлення про
взяття на облік платника страхових
внесків від 05.03.2007 року.

Розділом XV "Прикінцеві положення"
зазначеного Закону (п.п. 2 пункту 8) до
01.01.2011 р. передбачалось, що такі
страхувальники сплачують страхові
внески, що перераховуються до
солідарної системи на умовах і в
порядку, визначених цим Законом, та в
розмірах, передбачених для платників
збору (юридичних і фізичних осіб)
Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" (400/97-ВР), але не менше
мінімального страхового внеску. Дата
"01.01.2011року пов'язана з набранням
чинності законодавством України про
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, яким
замінено сплату передбачених вище
страхових внесків.

Відповідно до вимог частини
п'ятнадцятої ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується. Дана норма є чинною на
день звернення до суду з даним позовом.

Частиною першою статті 19 вказаного
Закону передбачалось, що страхові
внески до солідарної системи для
страхувальників (відповідача)
нараховуються на суми доходу
(прибутку), отримані від відповідної
діяльності, що піддягає оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб.

Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування", до якого відсилають норми
Закону 1058-1V визначались розміри ставок
відповідного збору для приватних
підприємців. Згідно пункту другого
статті 4 даного Закону, для платників
збору, визначених пунктом 3 статті 1 на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлювались ставки
збору в розмірі 33,2 відсотка від об'єкта
оподаткування (чистого доходу). Саме
така ставка оподаткування діяла
протягом 2008 року.

Відповідач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, згідно свідоцтва про державну
реєстрацію (НОМЕР_2 від 28.02.2007 р.) у
вказаний період займався відповідною
підприємницькою діяльністю.

У відповідності з діючими на цей час
вимогами Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1 (зареєстрована в Мін'юсті за
№ 64/8663 від 16.01.04), страхові внески
платниками - приватними підприємцями
сплачуються до 1 квітня року наступного
за звітним, на підставі даних річної
податкової декларації (п.п. 5.3.3.
Інструкції).

За правилами пункту 11.12 Інструкції такі
платники надають органу Пенсійного
фонду за місцем проживання розрахунки
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за звітний рік до 1 квітня
наступного за звітним роком за
встановленою формою.

В порушення наведених вимог
законодавчих актів, відповідач взагалі
не подавав відповідну обов'язкову
звітність до управління Пенсійного
фонду України в м. Ужгороді, не
сплачував до органу Пенсійного фонду
належні до сплати страхові внески, у
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість зі сплати страхових
внесків, тобто недоїмка.

Так, згідно даних Акту звірки сум
чистого доходу отриманого ПП ОСОБА_1 за
2008 рік, складеного між Державною
податковою інспекцією в м. Ужгороді та
управлінням Пенсійного фонду в м.
Ужгороді, виявлено розбіжності, що
полягають у декларуванні відповідачем
сум чистого доходу до органів ДПС за
вказані періоди у більшому розмірі, ніж
до органів ПФУ, ухиляючись, при цьому,
від відображення таких даних у
звітності до органів Пенсійного фонду.

Тому, за результатами проведеної
звірки, посадовими особами управління
ПФУ в м. Ужгороді було складено Акт за №
86 від 01.06.2009 р., яким зафіксовано
одержання відповідачем у 2008 році
чистого доходу, що є об'єктом
нарахування страхових внесків в сумі
12700,0 грн.

На підставі вказаних вище актів,
виходячи з відомостей наданих
податковою інспекцією, управлінням ПФУ
в м. Ужгороді було донараховано
платнику зобов'язання за аналогічний
період: за 2008 рік - в розмірі 4216,40 грн.

Відповідні Акти разом з вимогами до
боржника надсилались за адресою
проживання останнього, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення адресату
кореспонденції. По цей час
відповідачем в порушення вимог закону
вказана вище заборгованість перед
бюджетом Пенсійного фонду повністю не
сплачена і залишок станом на день
реєстрації цього позову складає 4216,40
грн.

У відповідності з частиною другою ст. 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми страхових внесків
своєчасно не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону вважаються
простроченою заборгованістю із сплати
страхових внесків, або недоїмкою і
стягуються з нарахуванням фінансових
санкцій та пені.

Згідно Рішення органу Пенсійного фонду
від 10.06.2009 р. № 992 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за порушення, які виявлені під час
зазначеної вище звірки, що
передбачається пунктом 5 ч. 9 ст. 106
Закону 1058, а саме, за неподання,
несвоєчасне подання Розрахунку сум
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2008 рік) правлінням
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
вирішено застосувати до боржника
фінансові санкції у розмірі 170,0 грн.

Частина 13 ст. 106 Закону визначає, що суми
пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. Разом з тим,
незважаючи на отримання зазначеного
рішення боржником, обумовлена у ньому
фінансова санкція по цей час не
сплачена.

Наведене Рішення страхувальником
також не оскаржувалось та не
оспорювалось ні в судовому, ані в
адміністративному порядках, оскільки
доказів про оскарження такого
відповідачем суду не надано.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді, керуючись пунктом 8.2.
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Мін'юсті
16.01.04 р. за № 64/8663, надсилало на адресу
страхувальника (відповідача) вимогу
про сплату боргу за відмічений період з
метою її узгодження. Однак, заходами, що
вживались управлінням задля
забезпечення погашення наявної
заборгованості, в тому числі шляхом
направлення спірних рішень до органів
ДВС для примусового виконання, не
видається за можливе зменшити існуючу
недоїмку вказаного боржника перед
Пенсійним фондом.

Ненадходження обов'язкових страхових
внесків до бюджету Пенсійного фонду
перешкоджає виконанню одного з
основних завдань Фонду - забезпечення
збирання та акумулювання коштів,
призначених для повного та своєчасного
фінансування виплати пенсій.

За наведених обставин суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами, відповідачем не спростовані
(заперечення проти позову відповідач
суду не надав) та підлягають до
задоволення повністю.

Згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати по справі з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити
повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,ідентифікаційний код -
НОМЕР_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області заборгованість
зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2008 рік в сумі 4216,40
грн.(чотири тисячі двісті шістнадцять
гривень сорок копійок ) та нарахованих
фінансових санкцій згідно рішення від
10.06.2009 року №992 в сумі 170,00 грн.(сто
сімдесят гривень).

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяC.А. Гебеш