Справа № 822/2354/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2354/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К., при секретаріДехтярук В.В. , за
участі: представника позивача
представника відповідачаМолявчик О.В.,
Кота А.М.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області звернулось до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
позовом до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області в якому просить скасувати
постанову державного виконавця від
26.05.2014 року ВП № 41953290 про стягнення з
управління витрат на проведення
виконавчих дій.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначає те, що 26 травня 2014 року
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області винесено
постанову про стягнення з позивача
витрат на проведення виконавчих дій в
сумі 33 грн. 06 коп., під час виконання
виконавчого листа № 2а-151/2010, виданого
25.12.2013 року Полонським районним судом
Хмельницької області, про стягнення з
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі на користь ОСОБА_5,
недоплаченої пенсії та щомісячної
компенсації по втраті годувальника в
сумі 97940,06 грн.

Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі не погоджується із
вказаною постановою, просить її
скасувати, оскільки вважає, що
використання коштів ПФУ на витрати,
пов'язані з проведенням виконавчих дій,
Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" не передбачено. Крім того,
вказує на те, що оскільки постанову
державного виконавця про примусове
виконання було виконано у строки,
передбачені для добровільного
виконання, підстави для стягнення
витрат, пов'язаних із проведенням
виконавчих дій, відсутні.

Зважаючи на викладені у позовній заяві
обставини, просить скасувати
постанову державного виконавця від
26.05.2014 року ВП № 41953290 про стягнення з
управління витрат на проведення
виконавчих дій.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю, пояснивши суду, що обставини
підтверджуючі позовні вимоги
викладені у позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав
повністю, та подав до суду письмові
заперечення проти позову, де зазначив,
що у строк для самостійного виконання
УПФ України в Полонському районі
вищезазначеного рішення суду
відповідач не виконав, тому з нього
підлягають стягненню витрати на
проведення виконавчих дій.

Зважаючи на викладене, а також на те, що
Закон України «Про виконавче
провадження» не передбачає підстав,
які звільняють боржника від
відшкодування витрат на проведення
виконавчих дій, просить відмовити в
задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Полонським
районним судом Хмельницької області 15
липня 2010 по справі № 2а-151/2010 було
винесено постанову стягнення з
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі на користь ОСОБА_5,
недоплаченої пенсії та щомісячної
компенсації по втраті годувальника в
сумі 97940,06 грн.

Головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області 07.02.2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №41953290 за
виконавчим листом 2а-151/2010, виданим
25.12.2013 року Полонським районним судом
у зв'язку з виконанням постанови у
справі № 2-а-151/2010, яка набрала законної
сили 20.11.2013 року.

У постанові про відкриття виконавчого
провадження від 07.02.2014 року державним
виконавцем встановлено строк, у який
рішення суду повинне бути самостійно
виконане - до 14.02.2014 року.

Судом встановлено, що боржником у
добровільному порядку рішення суду в
частині стягнення з управління
Пенсійного фонду України у Полонському
районі на користь ОСОБА_5, недоплаченої
пенсії та щомісячної компенсації по
втраті годувальника в сумі 97940,06 грн.,
станом на 14.02.2014 року не виконане.

Про це свідчить лист управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області № 959/06 від
14.02.2014 року.

25.03.2014 року державний виконавець
звернувся до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області з листом
посприяти виконанню даного рішення
суду та направив вимогу боржнику № 972
від 25.03.2014 року виконати рішення суду до
03.04.2014 року. Проте у строк визначений у
вимозі рішення суду виконане не було.

Законом України "Про виконавче
провадження" надано право сторонам
виконавчого провадження на звернення
до державного виконавця або до суду із
заявою про відстрочку або відкладення
провадження виконавчих дій.

Боржник не скористався зазначеним
правом та не звернувся із заявою про
відстрочку виконання рішення суду.

Враховуючи наведене головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області 26.05.2014 року
прийнято постанову про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій, а саме вирішено
стягнути з управління Пенсійного фонду
України в Полонському районі
Хмельницької області 33,06 грн., витрат на
проведення виконавчих дій.

Відповідно до частин 2, 4 статті 257 КАС
України судове рішення, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання. Примусове виконання судових
рішень в адміністративних справах
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Згідно з частиною 5 статті 41 Закону
України "Про виконавче провадження" про
стягнення з боржника витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, державний виконавець
виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до пункту 4.15.2. Інструкції
про проведення виконавчих дій, про
суми витрат на проведення виконавчих
дій державний виконавець виносить акт,
в якому зазначаються перелік та суми
витрат, пов'язаних з проведенням
виконавчих дій, а також документи,
якими вони підтверджуються.

Головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області 26.05.2014 року
винесено акт державного виконавця про
витрати на проведення виконавчих дій
на суму 33,06 грн.

Законом України «Про виконавче
провадження» не передбачено підстав,
які звільняють боржника від
відшкодування витрат на проведення
виконавчих дій.

Судом встановлено, що боржником
документальне підтвердження
виконання ви конавчого документа у
встановлений державним виконавцем
строк надано не було, про що свідчить
відсутність у матеріалах справи копій
документів, які вказують на здійснення
відповідного нарахування.

Тому суд вважає, що стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі витрат на
проведення виконавчих дій є
правомірним, оскільки навіть
самостійне виконання обов'язку щодо
сплати коштів за виконавчим листом не
може вважатись достатнім
обґрунтуванням для звільнення від
сплати витрат на проведення виконавчих
дій.

Відповідно до положень статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що
відповідачем доведено, що оскаржувана
постанова прийнята державним
виконавцем на підставі та на виконання
вимог чинного законодавства, а тому в
задоволені позову слід відмовити.

Керуючись Законом України "Про
виконавче провадження", ст.ст.158 - 163, 186,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде
виготовлена 24.06.2014 року.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24
червня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський