Справа № 815/4209/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4209/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ДПІ у Київському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області не з'явився. Надіслав до суду
клопотання (вхід.№18663/14 від 21.07.2014р.) про
розгляд подання без участі
представника Інспекції в порядку
письмового провадження.

Від відповідача: Комунального
виробничо-торгівельного підприємства
«ВІРА» до суду не з'явився, незважаючи
на те, що про дату, час та місце судового
засідання повідомлений належним чином
та своєчасно.

Розглянувши в порядку письмового
провадження справу за поданням
Державної податкової інспекції у
Київському районі м.Одеса Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до Комунального
виробничо-торгівельного підприємства
«ВІРА» про стягнення заборгованості по
орендній платі за землю у загальному
розмірі 76417,06грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеса Головного управління
Міндоходів в Одеській області, в якому
позивач просить суд стягнути з
Комунального виробничо-торгівельного
підприємства «ВІРА» заборгованість по
орендній платі за землю у загальному
розмірі 76417,06грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на наявність у
Комунального виробничо-торгівельного
підприємства «ВІРА» узгодженої сими
податкової заборгованості по орендній
платі за землю у загальному розмірі
76417,06грн.

Відповідач у судове засідання 21.07.2014р.
не з'явився, незважаючи на те, що про
дату, час та місце судового засідання
повідомлений належним чином та
своєчасно, про що свідчить наявна в
матеріалах справи телефонограма,
складена відповідно до приписів ст.33
КАС України, заперечення на позов не
надав, у зв'язку з чим справу розглянуто
на підставі наявних у ній доказів,
відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного податкового законодавства, суд
встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, Комунальне
виробничо-торгівельне підприємство
«ВІРА» зареєстроване Виконавчим
комітетом Одеської міської ради
12.02.1997р., у зв'язку з чим в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців зроблено
запис №0010310, що підтверджується
наявною у матеріалах справи належним
чином засвідченою копією Свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А00 №260414. Комунальне
виробничо-торгівельне підприємство
«ВІРА» взято на облік як платника
податків ДПІ у Київському районі
м.Одеса 04.03.1997р. за №67, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи Довідкою ДПІ у Київському
районі м.Одеси №28-02/868/2081 від 28.05.2001р.

Судом встановлено, що згідно
податкових декларацій з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності), поданих
Комунальним виробничо-торгівельним
підприємством «ВІРА» до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеса Головного управління
Міндоходів в Одеській області, зокрема,
№ від 20.02.2014р. за 2013р., суму
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності
відповідачем самостійно визначено у
загальному розмірі 74543,80грн. (помісячно
у січні 6212,52грн., та у період з лютого по
грудень у розмірі 6212,48грн.), та №
від 20.02.2014р. за 2014р. суму орендної плати
за земельні ділянки державної або
комунальної власності відповідачем
самостійно визначено у загальному
розмірі 74549,80грн. (помісячно у січні
6212,52грн., та у період з лютого по грудень
у розмірі 6212,48грн.).

Проте, означені суми земельного
податку у законодавчо визначеному
порядку та строки самостійно у повному
обсязі Комунальним
виробничо-торгівельним підприємством
«ВІРА» сплачено не було, у зв'язку з чим
у відповідача виникла заборгованість
по сплаті орендної плати за землю,
загальна сума якої склала 76417,06грн., що
підтверджується, у тому числі, наявною
у справі відповідною обліковою карткою
платника.

Відповідно до п.286.2. ст.286 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі
змінами та доповненнями) платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Згідно з п.285.1 ст.285 Податкового кодексу
України базовим податковим (звітним)
періодом для плати за землю є
календарний рік.

Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового
кодексу України платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст.16
означеного Кодексу платник податків
зобов'язаний: подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів; сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно платити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 вказаного
Кодексу України якщо згідно з нормами
цієї статті сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.41.5 ст.41 Податкового
кодексу України органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Також, згідно з п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового
кодексу України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

У зв'язку з чим, ДПІ у Київському районі
м.Одеса ГУ Міндоходів в Одеській
області на адресу Комунального
виробничо-торгівельного підприємства
«ВІРА», була надіслана податкова
вимога №317-25 від 16.05.2014р. на суму
63992,10грн., яка була отримана
Підприємством 30.05.2014р., про що свідчить
наявне у матеріалах справи
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Разом з тим, відповідних належних
доказів в підтвердження сплати
відповідачем, визначеної означеною
податковою вимогою суми податкового
боргу, чи оскарження податковиї вимоги,
суду не надано.

Згідно з п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.95.1, 95.2, 95.3 ст.95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів,
які перебувають у його власності, а в
разі їх недостатності - шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги. Стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Відтак, з урахуванням наведеного та як
вбачається з наявної у матеріалах
справи облікової картки платника
податків станом на 30.06.2014р., яка
ведеться в органах державної
податкової служби згідно з Порядком
ведення органами Міністерства доходів
і зборів України оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, інших
платежів, які сплачуються під час
митного оформлення товарів,
затвердженим Наказом Міністерства
доходів і зборів України від 05.12.2013р.
№765, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 04 лютого 2014р. за №217/24994,
за Комунальним виробничо-торгівельним
підприємством «ВІРА» рахується борг по
сплаті узгодженого податкового
зобов'язання по орендній платі за землю
у загальному розмірі 76417,06грн.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Згідно зі ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відтак, приймаючи до уваги
вищевикладене та оцінюючи наявні у
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
подання Державної податкової
інспекції у Київському районі м.Одеса
Головного управління Міндоходів в
Одеській області обґрунтоване,
документально підтверджене,
відповідає приписам податкового
законодавству, отже підлягає
задоволенню повністю зі стягненням з
Комунального виробничо-торгівельного
підприємства «ВІРА» заборгованості по
орендній платі за землю у загальному
розмірі 76417,06грн.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.ч.4,6
ст.128, 158-163, 167, 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Подання Державної податкової
інспекції у Київському районі м.Одеса
Головного управління Міндоходів в
Одеській області до Комунального
виробничо-торгівельного підприємства
«ВІРА» про стягнення заборгованості по
орендній платі за землю у загальному
розмірі 76417,06грн., задовольнити.

2. Стягнути з Комунального
виробничо-торгівельного підприємства
«ВІРА» (65104, м.Одеса, вул.Ільфа і
Петрова,20, , банк:
ОДЕСЬКА ОБЛ.Ф.ПАТ «УСБ» М.ОДЕСА, МФО 28016,
р/р №910; ОДЕСЬКА ФАКБ
«ПРЕМ'ЄРБАНК», М.ОДЕСА, МФО 328737 р/р
№0709), в доход Державного бюджету
України на користь Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області (65104,
м.Одеса, просп.Ак.Глушка,1/27, , р/р №0005, бюджетна
класифікація 13050100, отримувач УДКСУ у
м.Одесі Одеської області, код ЄДРПОУ
отримувача 38016923, банк отримувача
ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011)
заборгованість по орендній платі за
землю у загальному розмірі 76417(сімдесят
шість тисяч чотириста сімнадцять)грн.
06коп.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню відповідно до ч.8 ст.183-3 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Суддя
Харченко Ю.В.