Справа № 2а-5026/11
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 р.
Справа
№ 170234/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Запотічного І.І., Кузьмича С.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 29 листопада 2011
року у адміністративній справі №2а-5026/11
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про неправомірну
бездіяльність посадових осіб,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про неправомірну
бездіяльність посадових осіб.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20
вересня 2000 року отримує пенсію за
віком, призначену відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи». В січні 2004 року в зв'язку з
прийняттям Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведенням пенсійної
реформи позивач звернулася до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку пенсії. За її вибором
перерахунок було проведено із
заробітку за12 місяців (за період з
жовтня 1991 року по вересень 1992 року), з
якого було визначено індивідуальний
коефіцієнт заробітку 2,63100, що
відповідало вимогам ст.ст. 27, 40, 43 Закону
Україну «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
врахування положень ст. 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до ст. 42 ч. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» позивачка
звернулася до відповідача із заявою
про проведення перерахунку з
врахуванням стажу за два роки як
працюючому пенсіонеру, при цьому в
своїй заяві (бланк особливого зразка,
виданий Пенсійним фондом) не вказувала
про бажання змінити свій вибір порядку
визначення заробітної плати (доходу)
для проведення перерахунку. В 2006 році
відповідач без бажання позивача,
ігноруючи її вибір, самостійно змінив
умови та порядок нарахування їй пенсії,
провівши її перерахунок не із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, а за періоди
страхового стажу відповідно до абзацу
першого ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», що призвело до зниження
коефіцієнту її заробітку з 2,63100 до 1,76094,
внаслідок чого позивач недоотримує
значну суму грошей.

Також зазначає, що з моменту
призначення пенсії позивачу
неправомірно було встановлено доплату
до пенсії за понаднормовий стаж 20 років
за кожен рік 1% від мінімальної пенсії,
оскільки таку доплату слід було
встановити за понаднормовий стаж 15
років шляхом збільшення заробітку за
кожен рік роботи понад мінімальний
трудовий стаж.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 29
листопада 2011 року позов задоволено
частково. Визнано дії управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови в проведенні
розрахунку на збільшення пенсії ОСОБА_1
на один процент заробітку за кожен рік
роботи понад мінімальний стаж 15 років
та по зміні індивідуального
коефіцієнта заробітної плати,
встановленого при нарахуванні пенсії
неправомірними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області провести перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_1 з 23 лютого 2011
року відповідно до вимог ч. 2 ст. 56
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із збільшенням пенсії на
один процент заробітку за кожний рік
роботи понад встановлений стаж 15 років.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
поновити ОСОБА_1 з 23 лютого 2011 року
індивідуальний коефіцієнт заробітної
плати, визначений у 2004 році - 2,63100 та
здійснити перерахунок пенсії за період
з 23 лютого 2011 року, виходячи з
коефіцієнта заробітної плати 2,63100. В
решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права та невірним
встановленням обставин у справі.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.197 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне.
ОСОБА_1 призначено пенсію по віку з
20.09.2000 року відповідно до ст. 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки вона є
потерпілою внаслідок Чорнобильської
катастрофи і набула пенсійного віку, що
підтверджується пенсійним
посвідченням серії НОМЕР_1 та
посвідченням потерпілої внаслідок
аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_2.

В зв'язку з набранням чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відповідно до вимог ст. ст. 27,40,43 цього
Закону та відповідно до поданої заяви
їй було проведено перерахунок пенсії з
урахуванням вимог ст. 57 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме за
її бажанням для обчислення пенсії,
середньомісячний фактичний заробіток
було визначено за 12 місяців підряд (в
період з жовтня 1991 року по вересень 1992
року) роботи на території
радіоактивного забруднення та
визначено індивідуальний коефіцієнт
для обчислення пенсії 2,63100. Дана
обставина підтверджується матеріалами
пенсійної справи та не оспорюється
відповідачем.

Крім того, ОСОБА_1 проводилась доплата
до пенсії в розмірі 1% заробітку за
кожний рік роботи понад встановлений
мінімальний стаж - 15 років до 31.12.2003
року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у разі,
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок
проводиться не раніше як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Крім того, абзац третій частини третьої
цього Закону визначає порядок
проведення такого перерахунку, який
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.

Судом вірно встановлено, що позивач
ОСОБА_1 після призначення пенсії у 2000
році та після проведення її
перерахунку у 2004 році,продовжувала
працювати, а тому у 2006 році набула право
на наступний перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу.

Крім того, 21.07.2006 року відповідачем було
проведено перерахунок пенсії
позивачці, причому змінено порядок її
нарахування, застосовано інший порядок
- перерахунок пенсії позивачці
проводився не із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія, а
з врахуванням заробітку за періоди
роботи з 1989-1990роки та з 1993 по 1994 роки,
внаслідок чого було змінено
індивідуальний коефіцієнт заробітної
плати з 2,63100 на 1,76094.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ч. 2 ст. 57 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» гарантують
пенсіонеру врахування його бажання та
вибору на визначення періоду
заробітної плати для обчислення
пенсії.

Таким чином, при проведенні
перерахунку пенсії позивачці у січні
2006 року відповідач порушив вимоги
закону, які передбачають врахування
бажання та вибору пенсіонера на
порядок здійснення перерахунку пенсії,
внаслідок чого було змінено
індивідуальний коефіцієнт заробітної
плати позивачки з 2,63100 на 1,76094, який є
суттєвим при визначені розміру пенсії.

Крім цього, з 01 січня 2004 року з
прийняттям Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» ОСОБА_1 було частково
змінено умови нарахування пенсії і
зроблено доплату в розмірі 1%
мінімального розміру пенсії за кожний
рік роботи понад встановлений
мінімальний стаж для жінок 20 років,
внаслідок чого вона стала
недоотримувати значні для неї пенсійні
виплати.

Відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ (в
редакції від 01.07.1992 року), чинною на
момент призначення позивачу пенсії за
віком, призначення та виплата пенсій
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи провадиться відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і цього Закону.

Частиною 2 статті 56 Закону №796-ХІІ
визначено, що право на пенсію в повному
розмірі мають громадяни, віднесені до
категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи
не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15
років, із збільшенням пенсії на один
процент заробітку за кожний рік роботи
понад встановлений цим пунктом стаж,
але не вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком №1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

Позивач є потерпілою внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС ІІІ категорії.
Отже, на момент перерахунку їй пенсії
станом на 01 січня 2004 року відповідачем
неправомірно було визначено доплату до
пенсії за понаднормативний стаж 20
років, оскільки таку доплату слід було
встановити за понаднормативний стаж 15
років.

Таким чином, колегія суддів також
погоджується з висновком суду першої
інстанції про зобов'язання УІІФУ в
Любешівському районі поновити
індивідуальний коефіцієнт заробітної
плати встановлений при нарахуванні
пенсії 2,63100 та провести перерахунок
пенсії із збільшенням її розміру на
один процент заробітку за кожний рік
роботи понад встановлений стаж - 15
років.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 29
листопада 2011 року у адміністративній
справі №2а-5026/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді І.І. Запотічний

С.М. Кузьмич