Справа № 816/2544/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2544/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко
О.В.,

представника позивача - Шкурпели І.П.,

представників відповідача - Тімощука
А.О., Головаш О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Євростандарт-Автогаз" до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Євростандарт-Автогаз" звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
28 квітня 2014 року № , яким до
відповідача застосовано штраф в сумі
15951,10 грн. за платежем :податок на
прибуток приватних підприємств.

Мотивуючи свої вимоги, позивач
посилався на необґрунтованість та
протиправність висновків відповідача
про порушення ТОВ
"Євростандарт-Автогаз" ст.57 Податкового
кодексу в частині несвоєчасності
сплати самостійно обрахованих
податкових зобов'язань. Наголошував на
тому, що позивачем було у повній мірі
сплачено грошові зобов'язання з
податку на прибуток, що
підтверджується платіжними
дорученнями. ТОВ "Євростандарт-Автогаз"
зверталось до відповідача із заявою
про зарахування коштів, які були
помилково зараховані на рахунок
авансових внесків, на рахунок за
платежем податок на прибуток.
Відповідні суми було перераховано
відповідачем. Крім того, у зв'язку
невчасною сплатою частини самостійно
обрахованих грошових зобов'язань з
податку на прибуток, позивачем було
самостійно сплачено штрафні санкції.
Також, позивач наголошував, що суму
самостійного обрахованого грошового
зобов'язання з податку на прибуток було
зменшено поданою уточнюючою
декларацією. Такі дії платника, в
розумінні Податкового кодексу України,
не є сплатою податкового зобов'язання.
Таким чином, як на думку позивача,
застосування до нього штрафу в сумі
15951,10 грн є безпідставним та
протиправним.

Представник позивача в судовому
засідання вимоги та підтримала та
просила суд їх задовольнити у повному
обсязі.

Представники відповідача проти позову
заперечували та просили відмовити у
його задоволенні. В обґрунтування
своїх заперечень посилались на
правомірність оскаржуваного рішення,
яким за несвоєчасну сплату самостійно
обрахованих грошових зобов'язань з
податку на прибуток, до ТОВ
"Євростандарт-Автогаз" застосовано
штрафні санкції в сумі 15951,10 грн.
Стверджували, що позивачем було
порушено приписи статті 57 Податкового
кодексу України. Вважали несплачені
грошові зобов'язання недоїмкою.
Наголошували на тому, що фактичне
погашення недоїмки в сумі 34582,12 грн
мало місце лише 19.03.2014, а саме в день,
коли податковим органом було прийнято
рішення за заявою платника про
перерахування коштів з бюджетного
рахунку (авансові внески) на бюджетний
рахунок (податок на прибуток,), у той
час, як датою сплати податку на
прибуток було 11.03.2014, тобто з
простроченням у 8 днів. Фактичне
погашення недоїмки по податку на
прибуток в сумі 73485,80 грн мало місце
лише 24.03.2014, у той час, коли крайньою
датою сплати самостійно обрахованого
грошового зобов'язання було 11.03.2014. Суму
податку на прибуток в розмірі 51443,08 грн
було погашено 04.04.2014 шляхом подання
позивачем уточнюючої податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік №, тобто,
як на думку відповідача, із
простроченням на 24 дні. В результаті
викладеного ДПІ у м. Полтаві було
правомірно на підставі ст.126
Податкового кодексу України
застосовано до ТОВ "Євростандарт -
Автогаз" штрафні санкції в сумі 15951,10
грн за прострочення вказаних вище 8, 13, 24
календарних днів граничного строку
сплати грошового зобов'язання з
податку на прибуток підприємства.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ
«Євростандарт-Автогаз» зареєстроване
як юридична особа 31.10.2011 у
встановленому законом порядку та
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
м. Полтаві з 01.11.2011.

16 квітня 2014 року відповідачем
було проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
прибуток, у ході якої досліджено
податкову декларацію ТОВ
«Євростандарт-Автогаз» з податку на
прибуток підприємств за 2013 рік №
від 03.03.2014.

За результатами вказаної
перевірки ДПІ у м. Полтаві було
складено акт №2505/16-01-15-03/37958775 від 16.04.2014,
у якому зафіксовано порушення
позивачем пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України в частині
несвоєчасної сплати податку на
прибуток (а.с.24).

На підставі даного акту винесено
податкове повідомлення-рішення від
28.04.2014 №, яким застосовано до
позивача штраф в сумі 15951,10 грн (а.с.28).

За результатами
адміністративного оскарження рішенням
про результати розгляду скарги від
02.06.2014 скаргу ТОВ
«Євростандарт-Автогаз» залишено без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням ДПІ у м. Полтаві , позивач
звернувся до суду із позовом про
визнання його протиправним та
скасування.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку
оскаржуваному податковому
повідомленню-рішенню та перевіряючи
його на предмет відповідності
вищезазначеним критеріям, суд доходить
до висновку про їх необґрунтованість
та протиправність, виходячи з
наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення,
відповідач посилався як на правову
підставу його винесення встановлені
ним у Акті перевірки порушення
позивачем ст.57 Податкового кодексу
України, в частині несвоєчасної сплати
грошових зобов'язань з податку на
прибуток, визначених у податковій
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік № від
03.03.2014.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1
Податкового кодексу України, кодекс
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.156.
пункту 14. 1 статті 14 Податкового
кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Відповідно до статті 36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Відповідальність
за невиконання або неналежне виконання
податкового обов'язку несе платник
податків, крім випадків, визначених цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Відповідно до пункту 49.1. статті 49
Податкового кодексу України, податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Згідно пункту 57.1. статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 126.1. статті
126 Податкового кодексу України, у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу.

Як було встановлено у ході розгляду
справи та підтверджено її матеріалами,
ТОВ «Євростандарт-Автогаз» 03 березня
2014 року подано відповідачу податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік №, в рядку
код 11 «Податок на прибуток від
діяльності за 2013 рік» якою
задекларовано суму 499001 грн (а.с.10-11).

Згідно положень статті 57 Податкового
кодексу України, граничним строком
сплати відповідних обрахованих
грошових зобов'язань було 11 березня 2014
року.

04 квітня 2014 року позивачем подано
уточнюючу податкову декларацію з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік, у якій в рядку код 11 «Податок на
прибуток від діяльності за 2013 рік»
зазначено суму 499001 грн, однак були
змінені рядок код 13 «Зменшення
нарахованої суми податку» з суми 334490
грн на суму 392521 грн, і відповідно було
змінено рядок код 14 "Податок на
прибуток за звітний (податковий)
період" з суми 1645511 грн на суму 106480 грн
(на 58031 грн). Відповідно, сума, що
підлягала сплаті скала 106480 грн. При
цьому позивачем було враховано
сплачені у встановленому законом
порядку суми авансових внесків з
податку на прибуток на загальну суму
392520,88 грн, згідно платіжних доручень №39
від 11.01.2013 р. на суму 29015,44 грн; №170 від
18.02.2013 р. на суму 29015,44 грн;№303 від 22.03.2013
р. на суму 33449,00 грн; №357 від 03.04.2013 р. на
суму 10000,00 грн; №452 від 25.04.2013 р. на суму
23449,00 грн; №583 від 22.05.2013 р. на суму 33449,00
грн; №765 від 25.06.2013 р. на суму 33449,00 грн;
№863 від 08.07.2013 р. на суму 10000,00 грн; №1056
від 29.07.2013 р. на суму 23449,00 грн; №1297 від
30.08.2013 р. на суму 33449,00 грн; №1479 від 27.09.2013
р. на суму 23449,00 грн; №1491 від 30.09.2013 р. на
суму 10000,00 грн; №1709 від 29.10.2013 р. на суму
33449,00 грн; №1866 від 21.11.2013 р. на суму 33449,00
грн; №1988 від 09.12.2013 р. на суму 10000,00 грн;
№2103 від 30.08.2013 р. на суму 23449,00грн
(а.с.17-20).

Суд звертає увагу, що
правомірність таких нарахувань не
ставилась під сумнів та не
заперечувалась відповідачем у ході
розгляду справи.

Стверджуючи про порушення позивачем
ст.57 Податкового кодексу України та
застосовуючи до нього штраф в сумі
15591,10грн, податковий орган стверджував
про наступне.

По-перше, як на думку ДПІ у м. Полтаві,
грошове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 34582,12 грн було сплачено
ТОВ «Євростандарт-Автогаз» із
затриманням граничного строку сплати
на 8 календарних дні, оскільки така
сплата була проведена 19 березня 2014 року
шляхом перерахування коштів з
бюджетного рахунку авансових внесків
на бюджетний рахунок податку на
прибуток.

Суд не погоджується з такими
висновками податкового органу, з
огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
означена сума податку на прибуток
сплачена позивачем 11 березня 2014 року,
згідно платіжного доручення №356, проте
суму було помилково перераховано на
бюджетний рахунок авансових внесків.

Згідно частини 1 статті 87 Податкового
кодексу України, сплата грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена також за
рахунок надміру сплачених сум такого
платежу (без заяви платника) або за
рахунок помилково та/або надміру
сплачених сум з інших платежів (на
підставі відповідної заяви платника)
до відповідних бюджетів.

З огляду на вказану вище помилку,
позивач звернувся до ДПІ у м. Полтаві із
заявою про перерахування коштів в сумі
34582,12 грн з бюджетного рахунку
авансових внесків на бюджетний рахунок
податку на прибуток. Відповідачем 19
березня 2014 року на прохання ТОВ
«Євростандарт-Автогаз» було
перераховано означений платіж на
бюджетний рахунок податку на прибуток.

Суд не погоджується з твердженням
податкового органу, що днем сплати
податку на прибуток в сумі 34582,12 грн
слід вважати саме 19 березня 2014 року,
тобто день перерахування коштів з
бюджетного рахунку авансових внесків
на бюджетний рахунок податку на
прибуток, оскільки фактично платником
було сплачено грошове зобов'язання у
встановлений законом строк, а саме 11
березня 2014 року.

Відповідно до статті 38 Податкового
кодексу України, виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Отже, враховуючи встановлені обставини
даної справи, суд вважає, що невірне
зазначення платником номера рахунку
бюджету (при цьому з правильним
зазначенням коду платежу) не призвело
до ненадходження відповідної суми
податку до бюджету у визначений
законом строк. Фактично сплата
грошового зобов'язання мала місце у
встановлений податковим
законодавством строк та надійшла на
бюджетний рахунок.

Оскільки, у цьому конкретному випадку
помилкове перерахування ТОВ
«Євростандарт-Автогаз» податку на
неналежний рахунок не вплинуло на
виконання обов'язку платника зі сплати
податку, то підстави застосування до
позивача штрафу в порядку пункту 126.1
статті 126 Податкового кодексу України
за несвоєчасну сплату грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 15951,10 грн відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 08.08.2013 у справі №К/9991/38036/12.

По-друге, як на думку ДПІ у м. Полтаві,
грошове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 73485,80 грн було сплачено
ТОВ «Євростандарт-Автогаз» із
затриманням граничного строку сплати
на 13 календарних дні, оскільки така
сплата була проведена 24 березня 2014 року
шляхом перерахування коштів на
бюджетний рахунок податку на прибуток.

Суд не погоджується з правомірністю
нарахування позивачу в даному випадку
штрафу в розмірі 10% від сплаченої суми,
з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, згідно
платіжного доручення №444, від 24 березня
2014 року ТОВ «Євростандарт-Автогаз»
було самостійно сплачено кошти в сумі
73485,80 грн, в тому числі податок на
прибуток підприємств в сумі 66897,88 грн та
штрафні санкції в розмірі 10% від
сплаченої суми за порушення
граничного строку сплати на 13 днів.

Означене не було спростовано
відповідачем у ході розгляду справи.
Таким чином, накладення оскаржуваним
рішенням штрафу в цій частині є
безпідставним та необґрунтованим.

По-третє, як на думку ДПІ у м. Полтаві,
грошове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 51443,08 грн було погашено
ТОВ «Євростандарт-Автогаз» 04 квітня 2014
року шляхом подання уточненої
податкової декларації (задекларовані
суми було зменшено на 58031 грн), тобто із
порушенням граничного строку сплати (11
березня 2014 року) на 24 календарних дні.

Суд не погоджується з такими
висновками податкового органу, з
огляду на наступне.

Як було зазначено вище, відповідно до
статті 38 Податкового кодексу України,
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Згідно пункту 87.1. статті 87 Податкового
кодексу України, джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Аналіз вказаної статті дає можливість
дійти висновку, що коригування
платником податків своїх грошових
зобов'язань шляхом подання уточнюючої
декларації, в розумінні Податкового
кодексу України, не є сплатою таких
податкових зобов'язань.

Суд зазначає, що застосування
податковим органом штрафних санкцій,
передбачених пунктом 126.1. статті 126
Податкового кодексу України, можливе
лише у випадку, якщо платник податків
не сплачує узгоджену суму грошового
зобов'язання протягом строків,
визначених цим Кодексом. Судом
встановлено, що в даному випадку cплати
грошового зобов'язання не було, а мав
місце лише факт помилкового внесення
до декларації з податку на прибуток за
2013 рік суми 58031 грн та виправлення такої
помилки шляхом подання уточнюючої
декларації від 04.04.2014.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку, що
позивачем не було порушено термінів
сплати узгодженого грошового
зобов'язання, відтак у податкового
органу не було підстав для
застосування до позивача штрафних
санкцій, передбачених пунктом 126.1.
статті 126 Податкового кодексу України
та прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів
правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення та не
надав доказів в спростування
вищевикладеного, на відміну від
позивача, який довів обґрунтованість
вимог, заявлених у позові.

Приймаючи до уваги встановлені в ході
судового розгляду фактичні обставини
справи та враховуючи вищенаведені
норми матеріального права, якими
врегульовано спірні правовідносини,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог, у
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євростандарт-Автогаз" до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області від 28
квітня 2014 року № .

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Державної податкової інспекції
у м. Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Євростандарт-Автогаз" витрати зі
сплати судового збору у розмірі 182,70
грн.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю
"Євростандарт-Автогаз" з Державного
бюджету України надміру сплачену
згідно платіжного доручення від 26
червня 2014 року № 1167 суму судового збору
в розмірі 1644,30 грн.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови буде
виготовлено протягом п'яти днів з дня
закінчення розгляду справи.

Повний текст постанови складено 22
липня 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський