Справа № 2а-5818/12/2670
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/800/12806/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза
В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної фінансової інспекції
України на постанову окружного
адміністративного суду м.
Києва від 07.11.2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
у справі за позовом Державної
фінансової інспекції України до
Українського державного
науково-дослідного та проектного
інституту «УкрНДІпроектреставрація»,
третя особа - Державне підприємство
«Національний культурно-мистецький та
музейний комплекс «Мистецький
арсенал», про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року Державна фінансова
інспекція України звернулася до
окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Українського
державного науково-дослідного та
проектного інституту
«УкрНДІпроектреставрація», третя
особа - Державне підприємство
«Національний культурно-мистецький та
музейний комплекс «Мистецький
арсенал», про стягнення коштів, в якому
просила стягнути з Українського
державного науково-дослідного та
проектного інституту
«УкрНДІпроектреставрація» до
Державного бюджету зайво сплачені
Державним підприємством «Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс «Мистецький арсенал» кошти в
сумі 4857,12 грн. за завищену вартість
виконаних робіт за договором від 01.06.2011
року № 1-01.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.11.2012 року у задоволенні позовних
вимог Державній фінансовій інспекції
України було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції України було
залишено без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 07.11.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі Державна фінансова
інспекція України, не погоджуючись з
даними рішеннями, посилаючись на
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.11.2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.02.2013 року та ухвалити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Перевіривши наведені в касаційній
скарзі доводи, рішення судів першої та
апеляційної інстанції щодо
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Головним
контрольно-ревізійним управлінням
України проведено позапланову ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс «Мистецький арсенал» за
період діяльності з 01.01.2010 року по 20.06.2011
року. За результатами перевірки
Головним контрольно-ревізійним
управлінням України складено акті
ревізії від 22.07.2011 року № 08-21/27.

Ревізією встановлено, що 01.06.2011 року
Державним підприємством «Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс «Мистецький арсенал» з
Українським державним
науково-дослідним та проектним
інститутом «УкрНДІпроектреставрація»
укладено договір № 1-01 на виконання
робіт по оновленню
топографо-геодезичної зйомки в
масштабі 1:500 по об'єкту «Реставрація та
пристосування пам'ятки архітектури
національного значення створення
культурно-мистецького та музейного
комплексу «Мистецький арсенал»,
загальна ціна щодо розробки якої,
згідно з п.3.1 даного договору підряду,
становить 61245,60 грн. з ПДВ. При цьому
перевіркою розрахунку кошторисної
вартості проектно-вишукувальних робіт
встановлено завищення вартості
проектно-вишукувальних робіт на
загальну суму 4857,12 грн. з ПДВ, що є
порушенням вимог пунктів 2.1, 2.2.1 ДБН
Д.1.1-2000 та Додатку 2 до ЗЦВР для
капітального будівництва. У зв'язку з
виявленням ревізією порушень чинного
законодавства Головне
контрольно-ревізійне управління
України листом від 16.08.2011 року № 08-14/1664
направило на адресу Державного
підприємства «Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс «Мистецький арсенал» вимогу,
відповідно до пункту 4 якої зобов'язано,
зокрема, стягнути з відповідача зайво
сплачені кошти у сумі 4857,12 грн. за
завищену вартість виконаних робіт за
договором від 01.06.2011 року № 1-01.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що контрольно-ревізійне
управління може звернутись до суду з
позовними вимогами лише до
підконтрольної установи, на якій
проводилась ревізія та якій була
пред'явлена вимога про усунення
порушень. Позивачем проводилась
ревізія ДП «Мистецький арсенал», яке є
третьою особою у даній
адміністративній справі. Порушення, на
які вказує позивач, виявлено саме під
час перевірки ДП «Мистецький арсенал»,
при цьому вимога про їх усунення
надсилалась також йому. Таким чином,
саме це підприємство є підконтрольною
установою стосовно позивача, яке не
виконало його вимоги. Враховуючи
положення Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
та пункти 45, 46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року № 550, суд вважає, що відповідач в
даному випадку не є об'єктом,
підконтрольним органу державної
контрольно-ревізійної служби,
правонаступником якого є Державна
фінансова інспекція України, оскільки
будь-яких письмових вимог чи інших
заходів щодо усунення порушень,
виявлених при ревізії, до нього
пред'явлено не було.

Судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, не відповідають
вимогам статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Зокрема, відповідно до положень статті
159 Кодексу адміністративного
судочинства України, законним є
рішення, ухвалене відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно та всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були дослідженні в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні», головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі
ревізії та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Порядок проведення державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
Головному контрольно-ревізійному
управлінню України, надається право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до пункту 8 статті 10 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», Головному
контрольно-ревізійному управлінню
України надано право у судовому
порядку стягувати у дохід держави
кошти, одержані підконтрольними
установами за незаконними угодами, без
встановлених законом підстав та з
порушенням чинного законодавства.

За правилами пунктів 45, 46 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, у
міру виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи органу
державної контрольно-ревізійної
служби, не чекаючи закінчення ревізії,
мають право усно рекомендувати
керівникам об'єкта контролю
невідкладно вжити заходів для їх
усунення та запобігання у подальшому.
Якщо ж вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Згідно із пунктом 10 статті 10 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», Головному
контрольно-ревізійному управлінню
України надано право звернення до суду
в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Відповідно до частини 4 статті 50
Кодексу адміністративного судочинства
України, громадяни України, іноземці
чи особи без громадянства, їх
об'єднання, юридичні особи, які не є
суб'єктами владних повноважень, можуть
бути відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права
на мирні зібрання (збори, мітинги,
походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених
законом.

Розглядаючи справу по суті, суд першої
інстанції, на що не звернув уваги суд
апеляційної інстанції, не врахував
вищезазначених приписів та не визначив
відповідно до їх змісту, до юрисдикції
якого суду належить розгляд даного
спору, виходячи з того, що відповідачем
є юридична особа, яка не є
підконтрольною позивачеві установою в
розумінні Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні».

Крім того, в позовній заяві зазначені
вимоги про стягнення з Українського
державного науково-дослідного та
проектного інституту
«УкрНДІпроектреставрація» до
Державного бюджету зайво сплачених
Державним підприємством «Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс «Мистецький арсенал» коштів в
сумі 4857,12 грн. за завищену вартість
виконаних робіт за договором від 01.06.2011
року № 1-01.

В оскаржуваних судових рішеннях
йдеться про те, що позивач звернувся до
суду з позовом до Українського
державного науково-дослідного та
проектного інституту
«УкрНДІпроектреставрація» поза межами
визначених законодавством
повноважень, оскільки останнє
відбувається не в інтересах держави і
не до підконтрольної установи, а
безпосередньо в інтересах
підконтрольної установи -Державного
підприємства «Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс «Мистецький арсенал», що не
узгоджується із змістом позовних вимог
заявлених у позові.

Відповідно до статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Таким чином, порушення судами норм
процесуального права призвело до
ухвалення рішень, які не відповідають
вимогам щодо законності та
обґрунтованості і таке неправильне
вирішення справи не може бути усунено
судом касаційної інстанції, а тому
рішення судів першої та апеляційної
інстанції підлягають скасуванню, а
справа направленню на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду
апеляційної інстанції слід врахувати
вищенаведене та прийняти обґрунтоване
та законне рішення за результатами
повного, всебічного та об'єктивного
розгляду всіх обставин справи в їх
сукупності.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції України - задовольнити
частково.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 07.11.2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 року -
скасувати.

Справу за позовом Державної фінансової
інспекції України до Українського
державного науково-дослідного та
проектного інституту
«УкрНДІпроектреставрація», третя
особа -Державне підприємство
«Національний культурно-мистецький та
музейний комплекс «Мистецький
арсенал», про стягнення коштів -
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз