Справа № 822/2679/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2679/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К. при секретаріДехтярук В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суму
податкового боргу в розмірі 1307,81 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що
відповідач як платник податків
зобов'язаний сплачувати їх своєчасно
та в повному обсязі.

За відповідачем рахується податковий
борг по єдиному податку в сумі 1307,81 грн.

Так як відповідач в порушення вимог
закону добровільно не сплатив
узгоджену суму податкового
зобов'язання у встановлені строки, тому
податковий борг необхідно стягнути з
відповідача примусово в сумі 1307,81 грн.,
на користь Державного бюджету України
в рахунок погашення податкового боргу.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, хоча позивач був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи в установленому
законом порядку та подав до суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
в якій зазначив, що позовні вимоги
підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не
прибула, хоча була повідомлена про
дату, час та місце розгляду справи
належним чином, та подала до суду заяву
про розгляд справи за її відсутності, в
якій вказала, що позовні вимоги визнає
повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач є фізичною особою -
підприємцем та відповідно до статтей 15,
16 Податкового кодексу України є
платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу
України встановлено, що він регулює
відносини, які виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно розрахунку розміру
заборгованості сума податкового боргу
відповідача по єдиному податку
становить 1307,81 грн., який виник на
підставі невиконання грошового
зобов'язання згідно несплати по ставці
єдиного податку, та на підставі
прийнятого податкового
повідомлення-рішення № від 21.01.2014
року.

Згідно вимог пункту 291.2 статті 291 ПК
України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Статтею 293 ПК України визначено, що
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності від
14.09.2012 року, відповідачем обрано ставку
єдиного податку в розмірі 20%
мінімальної заробітної плати і 2-у
групу платника єдиного податку, та
видано свідоцтво платника єдиного
податку Серії НОМЕР_2 від 19.09.2012 року.

Як встановлено судом з досліджених
матеріалів, відповідач не сплатив
єдиний податок по ставці на суму 732,29
грн.

Статтею 300 ПК України передбачено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Строки сплати податкового
зобов'язання встановлені статтею 57
Податкового кодексу України.

Так як відповідач не сплатила
узгодженої суми податкового
зобов'язання відповідно до заяви про
спрощену систему оподаткування, таку
суму грошового зобов'язання необхідно
вважати податковим боргом.

Як встановлено судом з досліджених
матеріалів, відповідач також не
сплатила єдиний податок згідно
податкового повідомлення-рішення на
суму 575,72 грн.

Хмельницькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Хмельницької
області стосовно відповідача
проведено перевірку дотримання
термінів сплати узгоджених податкових
зобов'язань по єдиному податку.

За результатами даної перевірки
складено акт від 20.01.2014 року №
18/1700/НОМЕР_1.

Даним актом позивачем зафіксовані
порушення відповідачем вимог
податкового законодавства в частині
своєчасності сплати єдиного податку.

Відповідно до підпункту 54.3.1
пункту 54.3, пункту 54.5 статті 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

На підставі вищезазначеного акту
перевірки позивачем відносно
відповідача за порушення податкового
законодавства прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 21.01.2014
року за платежем єдиний податок, яким
фізичній особі підприємцю ОСОБА_3
збільшено суму грошового зобов'язання
по єдиному податку за штрафними
фінансовими санкціями (штрафами) в
розмірі 580,60 грн.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу,
такий контролюючий орган надсилає
(вручає) платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
від 21.01.2014 року вручено відповідачу
27.01.2014 року.

Згідно пунктів 56.1, 56.3 статті 56
Податкового кодексу України рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Скарга подається до
контролюючого органу вищого рівня у
письмовій формі протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Процедура адміністративного
оскарження закінчується днем,
наступним за останнім днем строку,
передбаченого для подання скарги на
податкове повідомлення-рішення або
будь-яке інше рішення відповідного
контролюючого органу у разі, коли така
скарга не була подана у зазначений
строк (підпункт 56.17.1 пункту 56.17. статті 56
Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 56.17.5 пункту 56.17
статті 56 Податкового кодексу України
встановлено, що день закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
грошового зобов'язання платника
податків.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Оскільки відповідач не скористався
своїм правом на адміністративне
оскарження податкового
повідомлення-рішення, а також
оскарженням його в судовому порядку,
суму грошових зобов'язань (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності) нараховану згідно такого
податкового повідомлення-рішення
необхідно вважати узгодженою.

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Строки сплати податкового
зобов'язання встановлені статтею 57
Податкового кодексу України.

Згідно пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Так як відповідач не розпочав
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу і не сплатив
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, таку суму
грошового зобов'язання необхідно
вважати податковим боргом.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5 статті
59 Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Така вимога від 17 березня 2014 року за №
56-00 вручена відповідачу 28.03.2014 року.

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума боргу
такого платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, тобто направляти податкову
вимогу відповідачу після збільшення
йому податкового боргу в зв'язку із
проведеним нарахуванням на підставі
податкових повідомлень-рішень
необхідності не було.

Податковий борг відповідача
підтверджується податковим
повідомленням-рішенням, копією
податкової вимоги, розрахунком суми
позовних вимог та зворотнім боком
облікової картки платника податків.

Відповідно до пункту 87.11 ст.87 Кодексу,
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Статтею 67 Конституції України
визначено, що на платників податків
покладено обов'язок сплачувати податки
і збори в порядку і в розмірах,
встановлених законом.

Оскільки, відповідачем узгоджений
податковий борг по єдиному податку,
який підтверджений доказами
перевіреними судом не сплачений, суд
вважає вимоги позивача доведеними,
тому позов необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 1, 14, 15, 16, 54, 56, 57, 58, 59,87
Податкового кодексу України, статтями
9, 11, 71, 69, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (і/н НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету України
податковий борг в розмірі 1307,81 грн.,
(одну тисячу триста сім гривень
вісімдесят одну копійку).

В повному обсязі постанова суду буде
виготовлена 15.07.2014 року.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15
липня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський