Справа № К/9991/21131/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/21131/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Розваляєвої Т.С.

Цуркана М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Відділу державного комітету України із
земельних ресурсів у Скадовському
районі Херсонської області, третя
особа приватне підприємство
"Землевпорядник" про визнання дій
протиправними,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Скадовського районного
суду Херсонської області від 13 серпня
2010 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Зобов'язано Відділ державного комітету
України із земельних ресурсів у
Скадовському районі Херсонської
області надати ПП "Землевпорядник"
позитивний висновок щодо технічної
документації по складанню державного
акту на право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,0510 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель, розташованої по АДРЕСА_1.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01 лютого 2012
року рішення суду першої інстанцій
скасовано, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду, позивач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, а постанову суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, на підставі рішення
правління профкому колгоспу
«Радянська Україна» від 02 листопада 1984
року позивачу в порядку черги була
надана квартира №1 у житловому
двоквартирному будинку по вул.
Пролетарська, 178 в м.Скадовську
Херсонської області. Для будівництва
вказаного будинку Скадовською
районною радою колгоспу була надана
земельна ділянка. Після вводу
побудованих будинків в експлуатацію
колгоспом були встановлені межі між
суміжними земельними ділянками
будинків.

За заявою позивача про приватизацію
займаної земельної ділянки, на
підставі даних БТІ про розмір
земельної ділянки виконавчим
комітетом Скадовської міської ради в
1994 році йому була передана ділянка у
приватну власність.

Рішенням Скадовської міської ради
позивачу був наданий дозвіл на
виготовлення технічної документації з
землеустрою щодо складання державного
акту на право власності на земельну
ділянку для обслуговування будинку та
господарських будівель згідно
фактичного користування та даних БТІ.

На підставі договору на створення
технічної документації по складанню
державного акту на право власності
землевпорядне підприємство
«Землевпорядник» встановило межі і
виготовило абрис належній йому
земельної ділянки, площею 510 кв.м. Всі
суміжні землекористувачі, крім ОСОБА_5,
узгодили зовнішні межі
землекористування, про що був
складений акт.

В зв'язку з тим, що в акті узгодження
зовнішніх меж землекористування був
відсутній підпис суміжного
землекористувача, що на думку
відповідача свідчило про наявність
земельного спору між замовником
технічної документації та суміжним
землекористувачем, технічна
документація була ним направлена на
доопрацювання.

Вказані дії відповідача позивач вважає
протиправними.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вказав про відсутність спору
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на
рішення Скадовського районного суду
Херсонської області від 25 грудня 2009
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про захист прав
землекористувачів, зобов'язання
підписати акт узгодження зовнішніх меж
землекористування, та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Скадовської
міської ради про скасування рішення
ради та усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, яким
було первісний позов задоволено, а в
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Натомість скасовуючи рішення суду
першої інстанції та відмовляючи в
позові, апеляційний суд зазначив,
зокрема, що враховуючи наявність
земельного спору між замовником
технічної документації і суміжним
землекористувачем, Відділ державного
комітету України із земельних ресурсів
у Скадовському районі Херсонської
області правомірно не погодив технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду та вбачає
за доцільне зазначити про таке.

Згідно до заяви ОСОБА_4 від 19 вересня 2003
року, останній просив Скадовську
міську раду передати йому безоплатно у
приватну власність земельну ділянку за
вищевказаною адресою для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель.

Відповідно до рішення Скадовської
міської ради від 01 лютого 2005 року №35
рада вирішила надати дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
державного акту на право власності на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель у м. Скадовську згідно
фактичного користування та даних
Скадовського БТІ ОСОБА_4, АДРЕСА_1,
площею 539,65 кв.м.

Згідно з актом узгодження зовнішніх
меж землекористування та актом відмови
від підпису від 03 вересня 2005 року
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 узгодили зовнішні
межі землекористування ОСОБА_4

При цьому, ОСОБА_5 відмовилася від
підпису акту узгодження зовнішніх меж
землекористування, оскільки ОСОБА_4
самовільно встановив огорожу між
їхніми домоволодіннями та захопив
частину земельної ділянки, що
перебувала в користування ОСОБА_5

В зв'язку з тим, що в акті узгодження
зовнішніх меж землекористування
відсутній підпис суміжного
землекористувача, що підтверджується
актом відмови від підпису, яким
встановлено факт наявності земельного
спору між замовником технічної
документації і суміжним
землекористувачем, технічна
документація не була погоджена та була
направлена на доопрацювання, про що
свідчить висновок №01-05/1472 від 25 червня
2006 року.

При цьому, Апеляційним судом
Херсонської області в ухвалі від 16
лютого 2010 року у іншій справі, було
встановлено відсутність будь-яких
порушень з боку ОСОБА_4 прав ОСОБА_5 на
користування своєю земельною ділянкою.
В цьому випадку, посилання позивача на
встановлену обставину щодо
відсутності спору щодо меж земельних
ділянок, є недоцільним.

Так, статтею 116 ЗК України передбачено
підстави набуття права на землю, а саме
що громадяни можуть набувати право
користування або власності на землю.

За приписами ч.1 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною 3 зазначеної вище статті
передбачено, що безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: а) приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до ст. 118 ЗК розроблений
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки подається Комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян особами, які
мають відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання цих видів робіт, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ст. 186 ЗК України до
складу Комісії входять уповноважені
представники районного (міського)
органу земельних ресурсів,
містобудування та архітектури,
природоохоронного та
санітарно-епідеміологічного органу,
органу охорони культурної спадщини,
які надають свої висновки і підписують
загальний висновок про погодження
чи непогодження проекту землеустрою.

Документація із землеустрою, погоджена
Комісією, вважається такою, що
погоджена органами, представники яких
входять до її складу.

При цьому, як вірно враховано
апеляційним судом, протокол погодження
меж не погоджений всіма суміжними
землекористувачами, а саме: ОСОБА_5, що
унеможливило погодження відповідачем
технічної документації на земельну
ділянку.

Крім цього, слід зазначити, що судові
органи покликані захищати права та
законні інтереси позивачів, однак
позбавлені компетенції виконувати
функції суб'єктів владних повноважень
та не вправі перебирати на себе вказані
повноваження та зобов'язувати того чи
іншого суб'єкта правовідносин приймати
позитивний висновок щодо технічної
документації по складанню державного
акту на право власності на земельну
ділянку.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь -якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Отже, апеляційним судом вірно
встановлено, що відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначений чинним
законодавством України.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом
апеляційної інстанції оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 01 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: