Справа № 2201/434/12 (2а/2201/65/12)
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/800/49775/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Розваляєвої Т.С.

Цуркана М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про визнання неправомірною
відмови у призначенні пенсії на
пільгових умовах та зобов'язання
відповідача прийняти необхідні
документи, що дають право на пільгову
пенсію.

Постановою Білогірського районного
суду Хмельницької області від 29
березня 2012 року позовні вимоги
задоволено. Визнано неправомірною
відмову управління пенсійного фонду
України у Білогірському районі
Хмельницької області та зобов'язано
прийняти для зарахування до пільгового
стажу ОСОБА_4 періодів роботи в
Вершинському лісопункті
Верхньо-Тоємського ліспромгоспу
Архангельської області РФ з 21 серпня 1962
року по 28 травня 1963 року та в
Ліспромгоспі Козьминського лісництва
з 07 червня 1963 року по 10 березня 1966 року.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року скасовано постанову суду
першої інстанції та прийнято нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі, ОСОБА_4, не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанцій та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів щодо правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
вбачає порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
рішення, і тому вважає, що касаційну
скаргу слід задовольнити, рішення суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, з наступних підстав.

Судами було встановлено, що ОСОБА_4
працювала у Верхньотоємському
ліспромгоспі з 21 серпня 1962 року по 28
травня 1963 року та з 07 червня 1963 року по 10
березня 1966 року в Ленському
ліспромгоспі Козьминського лісництва.

Вказані періоди роботи відповідач не
зарахував в пільгове обчислення, так
як, в довідках вказаних підприємств не
вказано, що на нього поширювалися
пільги передбачені Указом Президії
Верховної Ради, ПВР СРСР від 10 лютого 1960
року «Про упорядкування пільг для осіб,
що працюють в районах Крайньої Півночі
і в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

Пунктом «д» статті 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють у районах Крайньої
Півночі» передбачено зараховувати 1
рік роботи у районах Крайньої півночі
за 1 рік 6 місяців роботи при
нарахуванні стажу, що дає право на
отримання пенсії за віком та по
інвалідності.

Відповідно до пункту 5 розділу XV
«Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» період роботи до
1 січня 1991 року в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі колишнього
Союзу РСР, а також на острові
Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 01 січня 1991 року. Пільгове обчислення
страхового стажу проводиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки.

Аналогічна правова позиція визначена і
в Указі Президії Верховної Ради СРСР
від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, що працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», а також в Інструкції про
порядок надання пільг особам, що
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, затвердженої
постановою Держкомпраці і Президії
ВЦРПС від 16 грудня 1967 року.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, згідно довідки
Муніципального утворення
«Верхньотоємський муніципальний
район» Архангельської області від 16
квітня 2008 року, постановою уряду
Російської Федерації № 25 від 27
листопада 1991 року Верхньотоємський
район віднесений до місцевості,
прирівняної до районів крайньої
Півночі та Вершинський лісопункт
Верхнєтоємського ліспромгоспу в 1962-1963
роках знаходився на території
Верхнєтоємського району.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про неправомірність дій
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області щодо незарахування до
пільгового стажу період роботи з 21
серпня 1962 року по 28 травня 1963 року у
Верхньотоємському ліспромгоспі та з 07
червня 1963 року по 10 березня 1966 року в
Ленському ліспромгоспі Козьминського
лісництва, оскільки зазначені періоди
роботи в районах прирівняних до
районів Крайньої Півночі відображені у
трудовій книжці позивача, яка, в свою
чергу, є основним документом при
призначенні пенсії та підтверджуються
архівними довідками.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Постанова Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року не відповідає вимогам ст. 159 КАС
України.

Виходячи з викладеного, Вищий
адміністративний суд України зазначає,
що постанова Білогірського районного
суду Хмельницької області від 29
березня 2012 року прийнята у
відповідності до вимог чинного
законодавства і скасована апеляційним
судом помилково.

Враховуючи приписи статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
вважає за необхідне скасувати рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
яке ухвалено відповідно до закону і
скасоване помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року скасувати, а постанову
Білогірського районного суду
Хмельницької області від 29 березня 2012
року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: