Справа № 813/2100/13-а
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/800/24710/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддівОстровича С.Е. Степашка О.І.
Федорова М.О.секретаря судового
засідання Волошина В.М.,

представник позивача
Васьків І. В.

представник відповідача не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державного
підприємства "Стрийський
вагоноремонтний завод" на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року у справі за позовом Державного
підприємства "Стрийський
вагоноремонтний завод" до Стрийської
об'єднаної державної податкової
інспекції Державної податкової служби,
за участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Львові Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Стрийський
вагоноремонтний завод" (далі - ДП
"Стрийський вагоноремонтний завод")
звернулось до суду з позовом до
Стрийської об'єднаної державної
податкової інспекції Державної
податкової служби (далі - Стрийська
ОДПІ) за участю третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Львові
Державної податкової служби (далі -
СДПІ у м. Львові) в якому просить
визнати протиправними та скасувати
рішення.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року у задоволенні позову ДП
"Стрийський вагоноремонтний завод"
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року апеляційну скаргу ДП "Стрийський
вагоноремонтний завод" задоволено
частково. Скасовано постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року та прийнято нову постанову, якою
позовні вимоги ДП "Стрийський
вагоноремонтний завод" задоволено
частково. Визнано протиправними і
скасовано наступні податкові
повідомлення-рішення Стрийської ОДПІ:
№ від 26.11.2012 року у частині
збільшення суми грошового зобов'язання
з прибутку підприємств в загальному
розмірі 1211382, 75 грн., в тому числі 1117413, 00
грн. за основним платежем та 93969, 75 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями;
№ від 26.11.2012 року у частині
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в
загальному розмірі 1768824, 25 грн., в тому
числі 817040, 00 грн. за основним платежем
та 951784, 25 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції - ДП
"Стрийський вагоноремонтний завод"
подало касаційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 квітня 2014 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог позивача та
прийняти в цій частині нове рішення,
яким повність задовольнити позовні
вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Протягом 10.09.2012 р.-19.10.2012 р. ревізорами
ДПІ у Стрийському районі проведено
планову виїзну перевірку ДП
«Стрийський вагоноремонтний завод» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2010 року по
30.06.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 року по
30.06.2012 року. За результатами перевірки
складено акт №1852/22-10/20770332 від 26.10.2012
року.

Проведеною перевіркою встановлено
наступні порушення податкового
законодавства:

вимог п.1.32 ст.1, пп.4.1.1 п.4.1 ст.4, п.5.1, пп.5.2.1
п.5.2, пп.5.3.1, 5.3.9 п.5.3 ст.5, п.6.1 ст.6, пп.11.3.1
п.11.3 ст.11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
пп.14.1.36, 14.1.56, 14.1.228 п.14.1 ст.14, п.135.4 ст.135,
п.137.1 ст.137, пп.138.1.1, п.138.4, пп.138.8.1, п.138.8
ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.150.1 ст.150 ПК
України, внаслідок чого занижено
податок на прибуток на суму 5854674, 00 грн.,
завищено від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
І квартал 2011 року на 7324840, 00 грн. та за ІІ
квартал 2011 року - на 4684278, 00 грн.;

вимог п.4.1 ст.4, пп.7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», пп.14.1.10, 14.1.203 п.14.1 ст.14, п.185.1
ст.185, п.п.186.1, 186.2, 186.3, 186.4, пп.186.2.1 п.186.2
ст.186, п.188.1 ст.188, п.п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 ПК
України, в результаті чого занижено до
сплати ПДВ на суму 4438066, 00 грн.;

вимог ст.58 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»,
додатку №1 до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
додатку №1 до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
п.п.1, 2, 3 Порядку відрахування у 2008 році
державними унітарними підприємствами
та їх об'єднаннями до державного
бюджету частини чистого прибутку
(доходу), та п.п.1, 2, 3 Порядку
відрахування до державного бюджету
частини чистого прибутку (доходу)
державними унітарними підприємствами
та їх об'єднаннями, затвердженого
постановою КМ України №138 від 23.02.2011
року, у зв'язку з чим занижено суму
чистого прибутку (доходу), яка
підлягала сплаті до загального фонду
Державного бюджету України за період з
01.07.2010 року по 30.06.2012 року на загальну
суму 462300, 00 грн.

На підставі вказаного акта перевірки
відповідачем прийняті такі податкові
повідомлення-рішення:

№ від 26.11.2012 року, яким збільшено
суму податкового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
загальну суму 6627638, 00 грн., у тому числі
6011576 , 00 грн. за основним платежем та 616062,
00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями;

№ від 26.11.2012 року, яким збільшено
суму податкового зобов'язання з ПДВ на
загальну суму 6265063, 00 грн., у тому числі
4438066, 00 грн. за основним платежем та 1826997,
00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями;

№ від 26.11.2012 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з частини
прибутку (доходу), що підлягає сплаті до
загального фонду Державного бюджету
України, на загальну суму 462300, 00 грн.;

№ від 26.11.2012 року, яким зменшено
суму від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
ІІ квартал 2011 року на 4684278, 00 грн.

Під час процедури адміністративного
оскарження вказаних рішень ДПС у
Львівській обл. прийняла рішення №
327410/10/10-2005/2086 від 21.12.2012 року про
результати розгляду первинної скарги,
яким залишила без змін податкові
повідомлення-рішення ДПІ у Стрийському
районі №, №, №,
винесені від 26.11.2012 року, а також
скасувала податкове
повідомлення-рішення № від 26.11.2012
року; додатково застосувала штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 104926, 00 грн.
по частині прибутку (доходу), що
підлягає сплаті до загального фонду
Державного бюджету України, при цьому
скаргу ДП «Стрийський вагоноремонтний
завод» задовольнила частково.

На підставі згаданого рішення ДПС у
Львівській обл. відповідач прийняв
нове податкове повідомлення-рішення
№ від 27.12.2012 року, яким збільшив
суму грошового зобов'язання з частини
прибутку (доходу), що підлягає сплаті до
загального фонду Державного бюджету
України, на загальну суму 104926, 00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

У подальшому відповідачем були подані
повторні скарги до ДПС України та
Міністерства доходів і зборів України,
за результатами яких ДПС України
прийняла рішення № 3651/6/10-2115 від 07.03.2013
року про результати розгляду скарг,
яким скасувала податкові
повідомлення-рішення ДПІ у Стрийському
районі Львівської обл. № та
№, винесені 26.11.2012 року, в частині
визначення грошових зобов'язань з ПДВ
та податку на прибуток по операціях із
реалізації послуг нижче собівартості
та у відповідній частині штрафні
санкції, залишивши у решті вказані
повідомлення-рішення без змін, чим
подані скарги платника податків
задовольнила частково.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідачем було
порушено вимоги ст.60 ПК України, а саме
не були винесені та надіслані платнику
податків податкові
повідомлення-рішення із зменшеними
сумами грошових зобов'язань та
штрафних (фінансових) санкцій на
підставі рішення ДПС України №3651/6/10-2115
від 07.03.2013 року.

Щодо правомірності визначення
податкових зобов'язань з податку на
прибуток і ПДВ, судом апеляційної
інстанції встановлено наступне.

Проведеною перевіркою встановлено, що
протягом періоду за який проводилась
ревізія ДП «Стрийський
вагоноремонтний завод» проводило
капітальні ремонти та модернізацію
вагонів, ремонти колісних пар
вантажних вагонів для Укрзалізниці та
підприємств підпорядкування
Укрзалізниці. Згідно умов укладених
договорів на проведення ремонтів, що
були надані до перевірки (договори №№
40/2010-ЦЮ, 41/2010-ЦЮ, укладені 11.02.2010 року),
непридатні вісі, виключені із
інвентарю, колеса б/в, деталі буксового
вузла залишаються у виконавця.
Виконавець визначає їх вартість
відповідно до вимог наказів та
вказівок Укрзалізниці, виходячи з
вартості металобрухту та відшкодовує
замовнику у порядку, визначеному
чинним законодавством України.

В період з 01.04.2011 року по 30.06.2012 року
відповідно до наданих розрахункових та
фактичних калькуляцій на проведення
капітального ремонту та модернізації
вагонів, ремонтів колісних пар
вантажних вагонів для Укрзалізниці,
позивач зменшував шляхом заліку
розрахункову ціну виконаних ремонтів
на суму зворотних відходів (по ціні
металобрухту) без ПДВ, що залишались у
виконавця за згодою замовника
Укрзалізниці.

Судом апеляційної інстанції зазначено,
що відповідно до наданих в ході
перевірки довідок про фактичні
повернені відходи по капітальному
ремонту та модернізації вагонів,
ремонту колісних пар для Укрзалізниці
за 9 місяців 2011 року (квітень-грудень 2011
року) та за І півріччя 2012 року,
фактичних калькуляцій на проведення
ремонтів, помісячних розшифрувань
собівартості випущеної продукції в
розрізі замовлень, встановлено
оприбуткування непридатних частин
виробів за ціною металобрухту на
балансових рахунках 2010, 2092 методом
«сторно».

Позивачем зменшено собівартість
реалізованих послуг ремонтів в частині
вартості реалізованих нових
суцільнокатаних коліс на суму
оприбуткованих непридатних елементів
(осей, виключених з інвентарю, коліс б/в,
деталей буксового вузла), проте до
складу податкового кредиту віднесено
суми ПДВ з повної вартості придбання
нових суцільнокатаних коліс, що
дорівнює сумі неоплаченого ПДВ від
обороту зустрічної поставки
матеріальних активів в межах обміну.
Таким чином, передача права власності
на вартість непридатних осей,
виключених з інвентарю, коліс б/в,
деталей буксового вузла від
Укрзалізниці до іншого власника
позивачем здійснювалась в обмін на
еквівалентну суму боргових зобов'язань
за виконані ремонти по ціні
металобрухту.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що вартість непридатних
осей, виключених з інвентарю, коліс б/в,
деталей буксового вузла, переданих
Укрзалізницею як компенсація вартості
послуг ремонту, поставлених позивачем,
є зустрічною поставкою матеріальних
активів в межах обміну, тобто
підприємством занижено базу
оподаткування ПДВ на вартість
отриманих у межах обміну непридатних
частин виробів в розмірі 7686048, 00 грн., що
призвело до заниження суми ПДВ на 1537209,
00 грн.

Суд апеляційної дійшов до висновку, що
вартість непридатних осей, виключених
з інвентарю, коліс б/в, деталей
буксового вузла, переданих
Укрзалізницею як компенсація вартості
послуг ремонту, поставлених позивачем,
є зустрічною поставкою матеріальних
активів в межах обміну, через що
позивачем занижено базу оподаткування
ПДВ на вартість отриманих у межах
обміну непридатних частин виробів в
розмірі 7686048, 00 грн., що призвело до
заниження ПДВ на суму 1537209, 00 грн.

Крім того, проведеною перевіркою
встановлено, що ДП «Стрийський
вагоноремонтний завод» здійснював
надання послуг по оренді та технічному
утриманню рухомого складу на користь
нерезидентів. Загальна сума отриманих
доходів від надання в оренду та за
технічне утримання рухомого складу
резидентам та нерезидентам за
січень-лютий 2012 року склала 24374028, 00 грн.,
з них згідно наданих до перевірки
документів, поданих декларацій з ПДВ
оборот по наданим послугам з оренди
(технічного утримання) нерезидентам
становить 2522681, 00 грн. В декларації з
податку на прибуток оборот по наданим
послугам з оренди (технічного
утримання) нерезидентам позивачем
відображено в рядку 3 «операції, що не є
об'єктом оподаткування».

Суд апеляційної дійшов до висновку, що
такі господарські операції позивача
стосувались надання послуг по оренді
та технічному утриманні рухомого
складу нерезидентам, а отже відповідач
правомірно визначив заниження ДП
«Стрийський вагоноремонтний завод»
податкового зобов'язання з ПДВ за
січень - лютий 2012 року на суму 504536, 20 грн.

Окрім цього, в березні-червні 2012 року
позивачем нараховувалося ПДВ за надані
послуги оренди та технічного утримання
нерезидентам по ставці 20 відсотків.

Також перевіркою достовірності
відображених показників у поданих
Деклараціях з ПДВ встановлені факти
оформлення позивачем операцій з
придбання товарно-матеріальних
цінностей та послуг у контрагентів ТОВ
«Транс Агентство Метал», ДП
«Металінвест», ТОВ «Оріон ЛТД», ТОВ
«Галтехпостач», ТОВ «Транс Агентство
Сервіс», ПП «Критерій-100», ПП
«Будспецсервіс», ПП «Укрметтрейд», ПП
«Баварія Ф», ПП «ОСОБА_6», ПП ОСОБА_5, що
не мали реального характеру і фактично
не відбулись. За даними податкового
органу ДП «Стрийський вагоноремонтний
завод» завищено по вказаним операціям
податковий кредит на загальну суму
1579281, 00 грн.

Судом апеляційної встановлено, що
первинні документи по операціям з
перерахованими вище контрагентами не
відповідають вимогам передбаченими
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Щодо заниження нарахування частини
прибутку на загальну суму 462300, 00 грн.,
судом апеляційної інстанції зазначено
наступне.

Протягом ІІІ-ІV кварталів 2010 року, 2011
року та І півріччя 2012 року
підприємством здійснювались
відрахування на утримання Державної
адміністрації залізничного транспорту
України в цільовий фонд Укрзалізниці
згідно затверджених сум відрахувань.

Відрахування на утримання апарату
управління «Укрзалізниці» за період з
01.07.2010 року по 30.06.2012 року склали 3082000, 00
грн.

На думку позивача, Укрзалізниця має
право видавати накази про
перерахування підприємствами, які
входять до її складу, коштів на
утримання апарату управління. Такі
витрати передбачені у фінансових
планах підприємства у складі інших
операційних витрат, які щороку
складаються та затверджуються
відповідно до ст.75 ГК України. На
підставі планових сум відрахувань на
утримання Державної адміністрації
залізничного транспорту, відділ
централізованих розрахунків та
розрахунків за виконані роботи та
послуги управління і бухгалтерського
обліку та звітності щоквартально
виписує повідомлення (авізо) і
підприємствам галузі щодо суми на
утримання Укрзалізниці. ЦФБІ згідно із
затвердженим кошторисом витрат
щоквартально виписує і передає
Управлінню справами повідомлення на
суму фінансування на утримання апарату
Укрзалізниці.

Позивач суму відрахувань до вказаного
цільового фонду в бухгалтерському
обліку відобразив у складі витрат
«інші витрати операційної діяльності»
бухгалтерським записом за дебетом
субрахунку 9496 і кредитом субрахунку 682
«Внутрішні розрахунки», що не
відповідає приписам п.7.16 ст.7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Суд апеляційної інстанції зазначив, що
витрати, пов'язані з утриманням, не
можуть бути визнані витратами, що
забезпечують основну діяльність, в
результаті якої підприємством буде
отримана економічна вигода, тому не
відноситься до складу інших
операційних витрат основної
(операційної) діяльності, що зменшують
чистий прибуток, а є зменшенням
власного капіталу.

Суд апеляційної інстанції встановив,
що положення щодо створення цільового
фонду по утриманню апарату
Укрзалізниці, порядку вилучення коштів
на утримання апарату та їх
використання не розроблено і
організацією вищого рівня не
затверджено, Положенням про Державну
адміністрацію залізничного транспорту
України, затв. постановою КМ України
№262 від 29.02.1996 року, створення фонду не
передбачено, не передбачено статутами
Залізниць (підприємств) здійснення
таких перерахувань на утримання
«Укрзалізниці». Оскільки сума
відрахувань на утримання апарату
«Укрзалізниці» помилково віднесена
позивачем до складу операційних витрат
на загальну суму 3082000 грн., тому
позивачем занижено суму чистого
прибутку (доходу), яка підлягала сплаті
до загального фонду Держаного бюджету
України, за період з 01.07.2010р. по 30.06.2012р.
на загальну суму 462300 грн.

Суд апеляційної інстанції дійшов до
висновку про визнання протиправними і
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 26.11.2012
року у частині збільшення суми
грошового зобов'язання з прибутку
підприємств в загальному розмірі 1211382,
75 грн. та податкового
повідомлення-рішення № від 26.11.2012
року - у частині збільшення суми
грошового зобов'язання з ПДВ в
загальному розмірі 1768824, 25 грн.

Однак, колегія суддів касаційної
інстанції приходить до висновку, що
судом апеляційної інстанції при
винесенні рішення не досліджено та не
надано належної правової оцінки акту
ревізії фінансово-господарської
діяльності позивача за період з 01.04.2010
року по 30.09.2012 року Державної
фінансової інспекції у Львівській
області, якою встановлено реальність
вищезазначених господарських операцій
з контрагентами позивача та
підтверджено використання
товарно-матеріальних цінностей у своїй
господарській діяльності.

Також не досліджено приходні ордери на
зазначені господарські операції та
картки складського обліку, які
підтверджують використання
товарно-матеріальних цінностей у своїй
господарській діяльності.

Крім того, зроблений хибний висновок,
що Укрзалізниця не має права видавати
накази про перерахування
підприємствам, які входять до її
складу, коштів на утримання апарату
управління Укрзалізниці.

Наведена неповнота встановлення
обставин зі спору призвела до
прийняття попередніми судовими
інстанціями рішень, які не
відповідають вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо законності та обґрунтованості
судового рішення, тоді як передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають Вищому
адміністративному суду України права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями.

Під час нового розгляду суду слід
врахувати викладене, всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, витребувати та
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, встановити
дійсні права і обов'язки сторін, і в
залежності від встановленого
правильно застосувати норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та прийняти
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Стрийський
вагоноремонтний завод" задовольнити
частково.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року - скасувати в частині відмови
позивачу в задоволенні позовних вимог
та направити справу в цій частині на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В іншій частині постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді
С.Е. Острович О.І.
Степашко М.О. Федоров