Справа № 548/851/14-а
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/851/14-а
Провадження №2-а/548/27/14
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"01" липня 2014 р. Хорольський
районний суд Полтавської області в
складі:

судді - Старокожко В.П.,

при секретарі - Листопад В.Л.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
місті Хорол адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Хорольської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Полтавській області
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення АВ №
752025 від 22.05.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Хорольської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення АВ №
752025 від 22.05.2014 року.

Обґрунтовуючи адміністративний
позов позивачка посилається на ті
обставини, що постановою заступника
начальника управління Хорольської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській
області від 22.05.2014 р. її було визнано
винною у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 4
ст.165-1 КУпАП, та накладено
адміністративний штраф у розмірі 850 грн
за порушення строку сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за лютий 2014 року.
Позивачка вказує, що в її діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, так як очолюване нею
підприємство є філією, а тому проводить
виплату лише тих коштів, які
перераховуються їм основним
падприємством, тобто ДП "Полтавський
облавтодор".

У судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, посилаючись
на обставини викладені в
адміністративному позові та просить
суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є
начальником філії, на якого покладено
обов'язок контролювати правильність
нарахування обчислення та сплати в
установлені строки та в повному
обсязі єдиного внеску, у зв'язку з
чим начальник як посадова особа
несе відповідальність за порушення
чинного законодавства у сфері
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Окрім того,
представник відповідача зазначає, що
єдиний соціальний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши сторони, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, постановою управління
Хорольської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Полтавській області АВ № 752025 від 22.05.2014
року за результатами розгляду
протоколу про адміністративне
правопорушення № 25 Серія КР № 056293 від
22.05.2014 року, з урахуванням характеру
вчиненого правопорушення, особи
порушника, ступеню його вини, майнового
стану, обставин, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність накладено
на ОСОБА_1 штраф за порушення
встановленого порядку нарахування
обчислення та сплати єдиного внеску, а
саме строку сплати, у розмірі 850 грн.

Так, згідно ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 р.,
№2464-VІ платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. При цьому базовим звітним
періодом для
страхувальників-роботодавців є
календарний місяць.

Перерахування єдиного внеску
здійснюється платниками одночасно з
одержанням, (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплати доходу), у тому
числі в безготівковій чи натуральній
формі або з виручки від реалізації
товарів (послуг). Єдиний внесок
підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника (ст. 9
зазначеного Закону).

Як зазначалось вище, за
результатами перевірки даних
особового рахунку філії «Хорольський
райавтодор» дочірнього підприємства
«Полтавський облавтодор відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» станом на 22.05.2014 року за
лютий 2014 року виявлено наявність
заборгованості підприємства зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 22 373 грн. 00 коп.

При цьому суб'єктом
відповідальності за несплату або
несвоєчасну сплату страхових
внесків згідно статті 8 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» № 996-ХІУ від
16.07.1999р. є як керівник підприємства, так
і головний бухгалтер або особа, на яку
покладено ведення бухгалтерського
обліку підприємства, до повноважень
якої віднесено забезпечення
дотримання па підприємстві
встановлених єдиних методологічних
засад бухгалтерського обліку,
складання і подання у встановлені
строки фінансової звітності
організацію контролю за відображенням
на рахунках бухгалтерського обліку
всіх господарських операцій тощо.

Відповідні обов'язки з
організації та ведення
бухгалтерського обліку містяться
також і в наданій позивачкою посадовій
інструкції начальника філії
«Хорольський райавтодор» дочірнього
підприємства «Полтавський облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
затвердженій 12.03.2012 року, згідно
якої начальник зобов'язаний, зокрема
забезпечувати повне і своєчасне
внесення платежів до державного
бюджету.

Як вбачається із матеріалів
справи, позивачкою не заперечується
факт несвоєчасної сплати страхових
внесків, однак вона наголошує на
відсутності грошових коштів на рахунку
підприємства для проведення
вищевказаних платежів.

Вихідним критерієм визначення
складу адміністративного
правопорушення є наявність вини, тобто
умисної або необережної протиправної
дії правопорушника.

Згідно Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» у разі
несвоєчасної або не в повному обсязі
сплати єдиного внеску до платника
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи, винні в порушенні законодавства
про збір та ведення обліку єдиного
внеску, несуть дисциплінарну,
адміністративну, цивільно-правову або
кримінальну відповідальність згідно
із законом.

Отже, саме факт вчинення
правопорушення є підставою для
притягнення винних до
адміністративної відповідальності не
залежно від причин, що до нього
призвели. Платник страхових внесків не
звільняється від відповідності за
невиконання покладеного цим Законом
зобов'язання, у разі відсутності у
нього коштів.

Несплата або несвоєчасна сплата
єдиного внеску на загальнообов»язкове
державне соціальне страхування,
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у тому числі авансових
платежів, у сумі, що не перевищує
трьохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, відповідно до ч. 4 ст.
165-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення тягне
за собою накладення штрафу на
посадових осіб від п'ятдесяти до ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Статтею 9 КУпАП визначено, що
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до статей 10 та 11 КУпАП,
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.
Адміністративне правопорушення
визнається вчиненим з необережності,
коли особа, яка його вчинила,
передбачала можливість настання
шкідливих наслідків своєї дії чи
бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких
наслідків, хоч повинна була і могла їх
передбачити.

Посилання позивачки на
відсутність коштів на рахунку філії
«Хорольський райавтодор» дочірнього
підприємства «Полтавський облавтодор»
відкритого акціонерного Товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» станом
на 22.05.2014 року як на обставину, що
унеможливила своєчасне погашення
заборгованості зі сплати єдиного
внеску, суд не бере до уваги, оскільки
позивачка, як посадова особа
підприємства зобов'язана вживати
заходів щодо дотримання строків сплати
нарахованих внесків незалежно від його
фінансового стану.

Щодо забезпечення діяльності
філії виключно за рахунок коштів,
переданих дочірним підприємством
«Полтавський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» як оборотні кошти,
отримані філією за результатами
господарської діяльності, суд вважає
за необхідне зазначити, що відповідно
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 р.,
№2464-VІ платниками єдиного внеску є
роботодавці та інші особи, які
відповідно до закону сплачують єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, зокрема філії
та представництва, які використовують
працю найманих працівників. Тобто
філії є самостійним суб'єктом
правовідносин державного пенсійного
страхування, на якого покладено
обов'язок своєчасного нарахування та
сплати єдиного внеску.

Таким чином в діях ОСОБА_1 наявний
склад адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 4 ст.
165-1 КУпАП, а тому задовольняти позов з
підстав відсутності в її діях складу
адміністративного правопорушення
підстав немає.

Разом з тим, суд вважає, що є
підстави для задоволення
адміністративного позову з підстав
порушення позивачем при складанні
постанови вимог ст. 38, 284, 287 КУпАП.

Судом при дослідженні матеріалів
справи встановлено, що заступником
начальника Хорольської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області при
винесенні постанови про накладення
адміністративного стягнення відносно
начальника філії «Хорольський
райавтодор» ОСОБА_1 пропущено
встановлений законом строк накладення
адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через два місяці з дня його
виявлення, за винятком випадків, коли
справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу підвідомчі суду (судді).

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається,
що орган виносить постанову про
закриття справи у
випадкупередбаченому ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП постанова про
закриття справи виноситься у випадку
закінчення на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків , передбачених ст. 38 КУпАП.

Суд не приймає до уваги
твердження представника відповідача
на ту обставину, що правопорушення є
триваючим, виходячи із наступного.

Згідно із теорією
адміністративного права триваючими
адміністративними правопорушеннями є
проступки, пов'язані з тривалим,
неперервним невиконанням обов'язків,
передбачених правовою нормою, які
припиняються або виконанням
регламентованих обов'язків, або
притягненням винної у невиконанні
особи до відповідальності.

Таким чином, триваючі
правопорушення характерезуються тим,
що особа, яка вчинила якісь певні дії чи
бездіяльність, перебуває надалі у
стані безперервного продовження цих
дій (бездіяльності). Ці дії безперервно
порушують закон протягом якогось часу.
Іноді такий стан продовжується значний
час і у весь час винний безперервно
скоює правопорушення у вигляді
невиконання покладених на нього
обов'язків.

Так аналізуючи диспозицію ч. 4 ст.
165-1 КУпАП, яка встановлює
відповідальність за несплату або
несвоєчасну сплату страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у тому числі
авансових платежів, у сумі більше
трьохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, можна зробити
висновок, що таке правопорушення за
визначенням не може бути триваючим, так
як закон передбачає конкретну дату,
коли повинні були проведенні
вищевказані виплати.

В даному випадку виплата
страхових внесків відповідно до Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» повинна була
мати місце до 20 числа кожного місяця,
тобто в даному випадку до 20 лютого 2014
року, що також зазначено і у протоколі
про адміністративне правопорушення
відносно позивачки.

Таким чином правопорушення в
зв'язку з незабезпеченням проведення
позивачкою вищевказаних платежів було
вчинено 20.02.2014 року і строк накладення
адміністративногостягнення почав
обчислюватися із 21.02.2014 року.

Разом з тим відповідачем
накладено адміністративне стягнення 22
травня 2014 року, тобто з пропуском 2-х
місячного строку.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод, та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
зихист яких вони просять.

За таких обставин, суд вважає
необхідним з метою повного захисту
прав позивачки вийти за межі позовних
вимог, та адміністративний позов
позивачки про скасування постанови з
підстав відсутності в її діях складу
адміністративного правопорушення
визнати такими, що підлягають
частковому задоволенню, так як
постанова про притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності
підлягає скасуванню з підстав
закінчення на момент її винесення 2-х
місячних строків накладення
адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 11, 86, 159-163, 167,171-2
КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Хорольської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Полтавській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення АВ №
752025 від 22.05.2014 року - задоволити
частково.

Постанову Хорольської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області по
справі про адміністративне
правопорушення АВ № 752025 від 22.05.2014 року
згідно якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 850,00 грн. - скасувати, в звязку з
закінченням на момент винесення
постанови 2-х місячного строку
накладення адміністративного
стягнення.

В іншій частині адміністративний
позов залишити без задоволення.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий: