Справа № 815/3340/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/3340/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко
О.О.,

за участю секретаря -
Царькової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автотермінал» до
Державної податкової інспекції у
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Автотермінал» (далі
- Позивач, або ТОВ «Автотермінал») з
позовом (а.с. 2-10) до Державної
податкової інспекції у Біляївському
районі Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі -
Відповідач, або ДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
та № від 16.05.2014 року, винесених
Відповідачем.

Свої вимоги Позивач обґрунтував
наступними доводами.

В період з 10.04.2014 року по 18.04.2014 року ДПІ
у Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області було проведено позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Автотермінал»,
як управителя майна за договором
управління майном від 31.01.2011 року з ТОВ
«Сільгосппостач», з питань дотримання
ним податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року.

За результатами цієї перевірки
Відповідачем складено акт
позапланової виїзної перевірки
№ 690/22/382240293 від 28.04.2014 року, яким
встановлено порушення Позивачем вимог
пп.153.13.1 п.153.13 ст.153, п.138.1, 138.2, 138.4 ст.138,
пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), в результаті
чого ТОВ «Автотермінал», як
управителем майна за договором
управління майном від 31.01.2011 року з ТОВ
«Сільгосппостач» занижено податок на
прибуток у сумі 175873,00 грн. Також, згідно
висновків Акту позапланової виїзної
перевірки № 690/22/382240293 від 28.04.2014 року
(далі - Акт перевірки) ТОВ
«Автотермінал», як управителем майна
за договором управління майном від
31.01.2011 року з ТОВ «Сільгосппостач»,
порушено п.198.3 ст.198 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість (далі - ПДВ) в розмірі
185133,00 грн.

На підставі Акту перевірки ДПІ
прийняті податкові
повідомлення-рішення № від 16.05.2014
року, яким Позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 263890,50 грн. (175873,00 грн. за
основним платежем та 87936,50 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями;
№, яким Позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі
277699,50 грн. (185133,00 грн. за основним
платежем та 92566,50 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з висновками Акту
перевірки, Позивач зазначає, що 31.03.2011
року між ТОВ «Автотермінал»
та ТОВ «Сільгосппостач» укладено
договір управління Вантажним митним
комплексом (далі - ВМК), за яким ТОВ
«Автотермінал» є Управителем ВМК, а
його контрагент є виконавцем робіт з
надання послуг із зважування на ВМК
(а.с.65). На підставі п.153.13.1 ст.153 ПК
України та п.3.5. «Порядку обліку
платників податків і зборів»,
затвердженого Наказом ДПА від 22.12.2010
року, ТОВ «Автотермінал», як управителя
майна, було додатково взято на облік у
податковому органі з видачею
додаткової довідки 4-ОПП з
реєстраційним номером платника
податків №382240293. Згідно вимог п.5 ст.181.1
ПК України, ТОВ «Автотермінал», як
управителя майна, для ведення окремого
податкового обліку з ПДВ було
зареєстровано платником ПДВ з 21.04.2011
року і отримано свідоцтво платника ПДВ
№100334636 з індивідуальним податковим
номером №93. Вказані податкові
номери з ПДВ за договором управління та
номер свідоцтва зазначалися у
первинних документах, пов'язаних з
управлінням ВМК, у т.ч. у актах
виконаних робіт та податкових
накладних. Крім того, Позивачем
здійснювався окремий бухгалтерський
облік та окремий баланс по операціям,
пов'язаним з управлінням ВМК.

З метою забезпечення належного
функціонування ВМК, Позивачем було
укладено з ТОВ «Борол ЛТД» договір №16
від 01.01.2013 року про обслуговування та
забезпечення господарської діяльності
ВМК, а також укладено договір №36 від
28.12.2012 року з ТОВ «Сільгосппостач» про
надання послуг по зважуванню
автотранспорту. Позивач зазначає, що
його витрати по оплаті послуг, наданих
за вищевказаним договорами прямо
пов'язані з управлінням ВМК і є
витратами на управління ВМК. На думку
Позивача, про обізнаність ТОВ «Борол
ЛТД» та ТОВ «Сільгоспопостач», що
вказані договори укладені з
управителем майна, та те, що
господарські операції з
вантажно-розвантажувальних робіт,
послуг з прибирання території,
складських та офісних приміщень,
послуг зважування пов'язані з ВМК
вбачається із тексту вказаних
договорів, протоколів узгодження ціни,
актів виконаних робіт, податкових
накладних.

У реквізитах договору з ТОВ «Борол ЛТД»
та договору з ТОВ «Сільгосппостач»
зазначений код ЄДРПОУ Позивача 31574087 та
найменування для ідентифікації
замовника як юридичної особи, а також
індивідуальний податковий номер
93, номер свідоцтва 100334636 про
реєстрацію платника ПДВ, як управителя
майна за Договором управління ВМК від
31.01.2011 року з ТОВ «Сільгосппостач».

Позивач зазначає, що всі акти виконаних
робіт з ТОВ «Борол ЛТД» мають посилання
на договір №16 від 01.01.2013 року, в якому
зазначено, що замовнику надаються
послуги, пов'язані з управлінням ВМК,
місцем надання послуг є ВМК. Всі акти
виконаних робіт з ТОВ «Сільгосппостач»
мають посилання на договір №36 від
28.12.2012 року про надання послуг по
зважуванню автотранспорту, в якому
зазначено, що замовнику надаються
послуги по зважуванню автотранспорту,
який прибуває на ВМК, місцем надання
послуг є ВМК. Всі податкові накладні
ТОВ «Борол ЛТД та ТОВ «Сільгосппостач»
за наданими послугами виписані та
видані ТОВ «Автотермінал» як
управителю майна за договором
управління майна від 31.01.2011 року.

Позивач вважає, що вищевказані послуги,
надані йому, як управителю ВМК,
контрагентами ТОВ «Борол ЛТД» та ТОВ
«Сільгосппостач», прямо пов'язані із
діяльністю по управлінню ВМК, оскільки
вантажні операції, ремонт, догляд за
територією ВМК пов'язані із залученням
вантажників, різноробочих,
використанням навантажувачів та інших
спеціальних механізмів.

У судовому засіданні представник
Позивача заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав,
вказаних у позові та додаткових
письмових поясненнях до
адміністративного позову (а.с. 214-217).

Представники Відповідача заперечували
проти задоволення позову в повному
обсязі. Надав письмові заперечення на
адміністративний позов (а.с. 160-170), в
яких, зокрема, зазначив, що в актах
виконаних робіт, складених за
наслідками надання послуг ТОВ «Борол
ЛТД» та ТОВ «Сільгосппостач» в якості
замовника цих послуг вказано ТОВ
«Автотермінал» (), а не
ТОВ «Автотермінал» (31574087)-управитель
майна за договором управління майном
від 31.01.2011 року з ТОВ «Сільгосппостач»,
тобто інший платник податків з іншим
податковим номером. В зв'язку з цим
вказані акти виконаних робіт не можуть
бути використані для підтвердження
формування витрат ТОВ «Автотермінал»
(31574087)-управитель майна за договором
управління майном від 31.01.2011 року з ТОВ
«Сільгосппостач». Також вказані акти
виконаних робіт не дають можливість
ідентифікувати осіб, які фактично
брали учать у здійсненні господарських
операцій. З огляду на викладене,
неможливо встановити зв'язок між
господарською діяльністю ТОВ
«Автотермінал» (31574087)-управитель майна
за договором управління майном від
31.01.2011 року з ТОВ «Сільгосппостач» та
послугами, наданими ТОВ «Борол ЛТД»,
ТОВ «Сільгосппостач».

В судовому засіданні представник
Відповідача вказав на неможливість
надання ТОВ «Борол ЛТД» послуг у
вигляді: здійснення
навантажувально-розвантажувальних
робіт, забезпечення прибирання
території, надання персоналу з огляду
на відсутність зазначених видів
діяльності в інформаційній системі
«податковий блок» та довідці
управління статистики. Крім того,
представник Відповідача вказав на
відмінності між договором та актами
виконаних робіт у назві електронних
ваг, які використовувались ТОВ
«Сільгосппостач». В зв'язку з
викладеним представник Відповідача
вважав висновки Акту перевірки
обґрунтованими, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення -
правомірними і такими, що не підлягають
скасуванню.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та проаналізувавши
надані сторонами докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

ТОВ «Автотермінал» створено в
результаті реорганізації Дочірнього
підприємства «Автотермінал» ТОВ
«Сільгосппостач» шляхом перетворення,
та є правонаступником усіх прав та
обов'язків всього майна Дочірнього
підприємства «Автотермінал» ТОВ
«Сільгосппостач».

ТОВ «Автотермінал» зареєстроване
14.07.2008 року та перебуває на обліку в ДПІ
як платник податків. Основним видом
діяльності ТОВ «Автотермінал» є, крім
іншого, управління нерухомим майном за
винагороду або на основі контракту
(а.с.76-77).

31.01.2011 року між ТОВ «Сігосппостач» та
ТОВ «Автотермінал» укладено договір
управління вантажним митним
комплексом, який посвідчено приватним
нотаріусом Біляївського районного
нотаріального округу ОСОБА_2 31.01.2011 року
та зареєстрованого в реєстрі під №90 (
а.с.38-41), за яким Позивач виступає
управителем майна ТОВ «Сігосппостач» у
вигляді ВМК.

На підставі вказаного договору ТОВ
«Автотермінал» (31574087) як управителя
майна за договором управління майном
від 31.01.2011 року з ТОВ «Сільгосппостач»,
було додатково взято на облік у
податковому органі з видачею
додаткової довідки 4-ОПП з
реєстраційним номером платника
податків №382240293 (а.с.74) як ТОВ
«Автотермінал»-управитель майна за
договором управління майном від 31.01.2011
року з ТОВ «Сільгосппостач». Також, ТОВ
«Автотермінал»-управитель майна за
договором управління майном від 31.01.2011
року з ТОВ «Сільгосппостач» було
зареєстровано в ДПІ як платника ПДВ,
про що свідчить свідоцтво про
реєстрацію платника ПДВ №100334636 від
21.04.2011 року (далі - ТОВ
«Автотермінал»-управитель) (а.с.75).

В період з 10.04.2014 року по 18.04.2014 року на
підставі наказів ДПІ у Біляївському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області №189 від 09.04.2014 року, №207 від
16.04.2014 року, направлень на перевірку
№134/22, №135/22, №136/22 від 09.04.2014 року, (а.с.
174-178), ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області було
проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Автотермінал» (31574087) -
Управитель майна за договором
управління майном від 31.01.2011 року з ТОВ
«Сільгосппостач», податковий номер
382240293 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року, за результатами якої було
складено Акт позапланової виїзної
перевірки № 690/22/382240293 від 28.04.2014 року
(далі - Акт перевірки) ( а.с. 17-28).

Відповідно до висновків Акту перевірки
встановлено порушення ТОВ
«Автотермінал» -управитель вимог
пп.153.13.1 п.153.13 ст.153, п.138.1, 138.2, 138.4 ст.138,
пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, а саме: у 2013
році Позивачем занижено податок на
прибуток у сумі 175873,00 грн.; п.198.3 ст.198 ПК
України, Позивачем занижено ПДВ в
розмірі 185133,00 грн., в тому числі по
періодам: січень 2013 року - 78217,00 грн.,
лютий 2013 року - 93500,00 грн., березень 2013
року - 13416,00 грн.

Не погоджуючись з висновками Акту
перевірки, Позивач подав на них
заперечення №8 від 05.05.2014 року,
начальнику ДПІ у Біляївському районі
ГУ Міндоходів в Одеській області
(а.с.29-32). На вказані заперечення ДПІ у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області була надана відповідь
№6041/10/15-09-22-10-13 від 14.05.2014 року
відповідно до якої підстави для
перегляду висновків Акту перевірки
відсутні (а.с.33-36).

На підставі висновків Акту перевірки
ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області 16.05.2014
року були прийняті податкові
повідомлення-рішення: № , яким
Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 263809,50
грн., з яких 175873,00 грн. за основним
платежем та 87936,50 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями, № , яким
Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ в розмірі 277699,50 грн.,
з яких 185133,00 грн. за основним платежем
та 92566,50 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (а.с. 12, 13).

Не погодившись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
Позивач звернувся до суду.

Як вбачається з Акту перевірки,
висновки ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області про
заниження Позивачем у 2013 році податку
на прибуток у сумі 175873,00 грн. та
заниження ПДВ в розмірі 185133,00 грн.
базуються на невизнанні ДПІ у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області факту пов'язаності з
господарською діяльністю Позивача
його витрат по взаємовідносинам з
контрагентами ТОВ «Борол ЛТД» та ТОВ
«Сільгосппостач».

Згідно Акту перевірки ТОВ
«Автотермінал» (31574087)-управителем до
складу витрат була віднесена вартість
отриманих вантажно-розвантажувальних
робіт, роботи механізмів, послуг з
прибирання території, складських та
офісних приміщень, послуг зважування
та надання персоналу від ТОВ «Борол
ЛТД» за 2013 рік на загальну суму 703004,97
грн. без ПДВ згідно договору №16 від
01.10.2013 року та актів виконаних робіт. У
вказаному договорі та актах виконаних
робіт, складених за наслідками надання
послуг ТОВ «Борол ЛТД» в якості
замовника цих послуг вказано
ТОВ «Автотермінал» (), а не ТОВ «Автотермінал»
(31574087) - Управитель майна за договором
управління майном від 31.01.2011 року з ТОВ
«Сільгосппостач» податковий номер
382240293, тобто інший платник податків з
іншим податковим номером.

Також, згідно Акту перевірки
аналогічні порушення були допущені при
взаємовідносинах ТОВ
«Автотермінал»-управителем з приводу
надання послуг зважування
автотранспорту від ТОВ
«Сільгосппостач».

Крім того, вказані акти виконаних
робіт, надані ТОВ «Борол ЛТД» та ТОВ
«Сільгосппостач», складені з
порушенням вимог діючого
законодавства по веденню
бухгалтерського обліку, що не дає
можливості ідентифікувати осіб, які
фактично брали учать у здійсненні
господарських операцій. В зв'язку з цим
вказані акти виконаних робіт по
взаємовідносинам з ТОВ «Борол ЛТД» та
ТОВ «Сільгосппостач» не можуть бути
використані для підтвердження
формування витрат ТОВ
«Автотермінал»-управитель. Згідно Акту
перевірки не доведено реальність
господарських операцій між
контрагентами ТОВ «Борол ЛТД», ТОВ
«Сільгосппостач» та ТОВ
«Автотермінал»-управитель та їх
взаємозв'язок з господарською
діяльність останнього.

Дослідивши реальність та фактичність
господарських операцій ТОВ
«Автотермінал»-управитель з
контрагентами ТОВ «Борол ЛТД», ТОВ
«Сільгосппостач» їх відповідність
діючому законодавству, взаємозв'язок з
господарською діяльністю а також
правомірність формування ТОВ
«Автотермінал»-управителем витрат та
податкового кредиту з ПДВ по вказаним
операціям, суд встановлено наступне.

Згідно п.1.1 Договору управління
вантажним митним комплексом,
укладеного 31.01.2011 року між ТОВ
«Сільгосппостач» та ТОВ
«Автотермінал», ТОВ «Сільгосппостач»
зобов'язується передати Позивачу на
певний строк Вантажний митний комплекс
в управління, а ТОВ
«Автотермінал»-управитель
зобов'язується за плату здійснювати
від свого імені управління ВМК в
інтересах ТОВ
«Сільгосппостач». Вантажний митний
комплекс (ВМК) - комплекс будівель,
споруд, інженерно- технічних засобів
комунікацій, необхідних для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів та транспортних засобів, що
переміщується через митний кордон
України, розташований на визначеній
митним органом ділянці за адресою:
Одеська область, Біляївський район, с.
Усатове, Новомосковська дорога,23,
власником якого є ТОВ
«Сільгосппостач», що діє на підставі
статуту і зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1.3. даного договору
метою управління ВМК є: організаційно
ефективне використання можливостей
ВМК та його експлуатація; створення
сприятливих умов для операцій з
товарами та збільшення пропускної
спроможності ВМК, забезпечення
прискорення процедур митного контролю
та оформлення товарів і транспортних
засобів на ВМК; скорочення простою
транспортних засобів тощо. Згідно до
п.2.1.3 договору до витрат пов'язаних з
управлінням ВМК, відносяться будь-які
витрати, у будь-якому вигляді, пов'язані
з ВМК, здійснені ТОВ
«Автотермінал»-управителем, зокрема:
матеріальні витрати, вартість
придбаних послуг (робіт), які пов'язані
з утриманням, експлуатацією ВМК
(витрати на ремонт, обслуговування,
прибирання, охорону, відео
спостереження), витрати на
консультаційні, у тому числі юридичні
послуги, послуги з надання персоналу,
інші послуги (роботи), пов'язані з
управлінням ВМК. Згідно з п.2.1.4 договору
зазначення або не зазначення у
правочинах, що вони вчинені ТОВ
«Автотермінал»-управителем, не впливає
на застосування таких правочинів,
результатів їх реалізації (виконання)
для визначення доходів та/або витрат
від управління ВМК, й вони
(доходи/витрати) визначаються
(формуються) ТОВ
«Автотермінал»-управителем за ознакою
їх зв'язку із управлінням. Власною
господарською діяльністю ТОВ
«Автотермінал»-управителя є його
діяльність, не пов'язана з управлінням
ВМК. Відповідно до п.4.1.2. договору ТОВ
«Автотермінал»-управитель має право
залучати постачальників майна, робіт,
послуг, які необхідні для забезпечення
отримання доходів від управління ВМК.
Згідно з умовами п.4.1.7 договору ТОВ
«Автотермінал»-управитель за рахунок
доходів від управління ВМК: забезпечує
утримання і збереження майна, здійснює
поточний і капітальний ремонт майна,
здійснює експлуатацію майна,
інженерних мереж і
електроустаткування, несе
(відшкодовує) експлуатаційні витрати
щодо майна та мереж; здійснює усі інші
платежі (витрати), пов'язані з
управлінням ВМК (а.с. 38-40).

10.10.2013 року між ТОВ «Сільгосппостач» та
ТОВ «Автотермінал» -управителем було
укладено договір до договору
управління вантажним митним
комплексом, посвідченого приватним
нотаріусом Біляївського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_2, згідно п.1 якого у зв'язку з
вибуттям митного посту з території ВМК
та припинення суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності
митного оформлення товарів на ВМК,
сторони погодили достроково припинити
договір управління ВМК з 10.10.2013 року
(а.с.43).

Також судом встановлено, що 01.01.2013 року
між Позивачем та ТОВ «Борол ЛТД»
(виконавцем) було укладено договір №16
про обслуговування та забезпечення
господарської діяльності ВМК
відповідно до п.1.1. якого замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов'язання по наданню наступних
послуг замовнику, пов'язаних з
управлінням ВМК: здійснення
вантажно-розвантажувальних робіт,
прибирання території, складських та
офісних приміщень, надання персоналу, в
тому числі різноробочих. Згідно п.1.2.
даного договору місцем надання послуг
(виконання робіт) є: вантажний митний
комплекс, розташований за адресою:
Одеська область, Біляївський район,
с.Усатове, Новомосковська дорога, 23
(а.с.52). Також сторонами вказаного
договору було складено протоколи
погодження ціни на
вантажно-розвантажувальні роботи та
прибирання території і складських
приміщень (а.с.53-54).

Факт надання ТОВ «Борол ЛТД» послуг
Позивачу з прибирання, розвантаження
автомобілів, роботи механізмів
підтверджується актами виконаних
робіт, звітами, податковими накладними
(а.с. 58-64, 101-148). Надані ТОВ «Борол
ЛТД» послуги були оплачені ТОВ
«Автотермінал», що підтверджується
випискою з банківського рахунку та
актом звіряння взаємних розрахунків
(а.с. 94, 96-97).

Також судом встановлено, що 28.12.2012 року
між Позивачем, діючим на підставі
договору управління ВМК від 31.01.2011 року
та ТОВ «Сільгосппостач» (виконавцем)
було укладено договір №36 про надання
послуг зважування автотранспорту
відповідно до п.1.1. якого предметом
договору є надання послуг по
зважуванню на електронних вагах А-30,
належних виконавцю, автотранспорту,
який прибуває на вантажний митний
комплекс. Згідно п.1.2. даного договору
місцезнаходженням ваг, ВМК та місцем
надання послуг є: Одеська область,
Біляївський район, с.Усатове,
Новомосковська дорога, 23. Відповідно до
п.1.4. договору плата по даному договору
відноситься та враховується у
витратах, пов'язаних з управлінням ВМК
по договору управління ВМК від 31.01.2011
року (а.с. 65).

Факт надання ТОВ «Сільгосппостач»
послуг зі зважування автотранспорту
Позивача підтверджується актами
виконаних робіт, податковими
накладними (а.с. 66, 67, 149-159). Надані ТОВ
«Сільгосппостач» послуги були
оплачені ТОВ «Автотермінал», що
підтверджується випискою з
банківського рахунку та актом звіряння
взаємних розрахунків (а.с. 95, 98-100).

Відповідно до ст.153 ПК України платник
податку, який отримав майно на підставі
договору управління (управитель), веде
окремо від власного облік доходів та
витрат в розрізі кожного договору
управління. До складу доходів в
окремому обліку відносяться доходи від
управління майном, отримані в
будь-якому вигляді. До складу витрат в
окремому обліку відносяться всі
витрати, які є витратами згідно із
статтями 138-143 цього Кодексу, у тому
числі винагорода управителю.

Відповідно до ст.138 ПК України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу. Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. Витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг. Собівартість
придбаних та реалізованих товарів
формується відповідно до ціни їх
придбання з урахуванням ввізного мита
і витрат на доставку та доведення до
стану, придатного для продажу.

Відповідно до п.138.12 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.п.139.1.9. п.139.1 ст.139 ПК України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
до складу валових можуть бути
віднесені будь-які витрати, здійснені
(нараховані) як компенсація за отримані
платником товари (послуги), пов'язані з
його господарською діяльністю.

Відповідно до ст.198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема, з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі у
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст.39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Пунктами 201.1, 201.4 ст.201 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товару (послуг).

Згідно ст.201 Кодексу податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми,
податкова накладна є документом, що
підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у
ціні товару.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч.2 ст.9 даного Закону
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Виходячи із системного аналізу
вказаних норм, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування ПДВ та витрати
податку на прибуток мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Суд зазначає, що досліджені під час
розгляду справи первинні документи по
господарським операціям ТОВ
«Автотермінал» з ТОВ «Борол ЛТД» та ТОВ
«Сільгосппостач» відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» і не дають підстав для
висновку про нездійснення спірних
операцій.

Суд не приймає до уваги доводи Акту
перевірки відносно складення актів
виконаних робіт по вищевказаним
господарським операціям з ТОВ «Борол
ЛТД» та ТОВ «Сільгосппостач» з
порушеннями, які не дають можливість
ідентифікувати осіб, які фактично
брали учать у здійсненні даних
операцій. При цьому суд зазначає, що у
досліджених в судовому засіданні актах
виконаних робіт (а.с. 58, 60, 61, 66, 101-103, 105, 106,
116-118, 120, 121, 131,133, 137, 139, 141, 143, 145, 147, 149, 153, 158)
наявні усі обов'язкові реквізити,
передбачені ч.2 ст.9 Закону України
««Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», в тому
числі прізвища, ініціали та підписи
директорів ТОВ «Автотермінал», ТОВ
«Борол ЛТД», ТОВ «Сільгосппостач», які
є особами, відповідальними за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, з
урахуванням, в тому числі, й того факту,
що вказані документи були складені за
результатами виконання своїх
обов'язків сторонами за договорами,
укладеними Позивачем як ТОВ
«Автотермінал»-управителем.

Також суд вважає необґрунтованими
доводи Акту перевірки відносно
неможливості встановити, що ТОВ
«Автотермінал» виступав у якості
управителя майна за договором
управління майном від 31.01.2011 року з ТОВ
«Сільгосппостач» по взаємовідносинам
з ТОВ «Борол ЛТД» та ТОВ
«Сільгосппостач». Суд зазначає, що у
вищевказаних договорах Позивача з ТОВ
«Борол ЛТД» та ТОВ «Сільгосппостач»
прямо вказано місце надання послуг:
вантажний митний комплекс, Одеська
область, с.Усатово, Новомосковська
дорога, 23 (а.с.52,65).

Крім того, в договорах, протоколах
узгодження цін, актах виконаних робіт,
податкових накладних за вказаними
Договорами зазначені як реквізити
Замовника - реквізити ТОВ
«Автотермінал» - управителя майна (
індивідуальний податковий номер
платника ПДВ 93, номер Свідоцтва
платника ПДВ №100334636).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідачем не надано до суду доказів,
що надані Позивачем первинні
документи, а саме: акти виконаних робіт,
податкові накладні тощо, були складені
на виконання будь-яких інших
правочинів, в тому числі господарських
угод чи договорів, укладених між
особами, що склали ці документи.

Таким чином, суд встановив, що з наданих
Позивачем під час перевірки та в
судовому засіданні договорів та
первинних документів по
взаємовідносинам з контрагентами ТОВ
«Борол ЛТД», ТОВ «Сільгосппостач»
видно, що замовником у зазначених
договорах виступало ТОВ
«Автотермінал» саме як управитель
майна згідно договору управління
вантажним митним комплексом від 31.01.2011
року.

Також суд зазначає, що надані ТОВ
«Борол ЛТД» та ТОВ «Сільгосппостач»
послуги із здійснення
вантажно-розвантажувальних робіт,
надання механізмів, послуг прибирання,
зважування, і відповідно витрати по
оплаті таких послуг прямо передбачені
як витрати, пов'язані з управлінням ВМК
згідно п.2.1.3. договору управління ВМК
від 31.01.2011 року. Суд вважає даний факт
підтвердженням того, що вищевказані
послуги, отримані ТОВ «Автотермінал»
реально пов'язані із здійсненням
управління ВМК, повністю узгоджуються,
та відповідаю предмету Договору
управління ВМК від 31.01.2011 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
Позивач, як управитель майна згідно
договору управління ВМК від 31.01.2011 року
виконав усі передбачені законом умови
щодо включення до складу валових
витрат та податкового кредиту грошових
коштів, сплачених ним як вартість
виконаних ТОВ «Борол ЛТД», ТОВ
«Сільгосппостач» робіт (наданих
послуг) та має документальні
підтвердження їх фактичного
здійснення та розміру.

Суд не приймає до уваги доводи
представника Відповідача відносно
неможливості надання ТОВ «Борол ЛТД»
послуг у вигляді здійснення
навантажувально-розвантажувальних
робіт, забезпечення прибирання
території, надання персоналу з огляду
на відсутність зазначених видів
діяльності в інформаційній системі
«податковий блок» та довідці
управління статистики, а також
відмінності між договором та актами
виконаних робіт у назві електронних
ваг, які використовувались ТОВ
«Сільгосппостач», оскільки вказані
обставини не досліджувались під час
здійснення перевірки Позивача і
відповідно не враховувались при
прийнятті оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень № , №
від 16.05.2014 року.

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Відповідно до ст. 86 КАС
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку, що Відповідач у судовому
засіданні не довів правомірності та
обґрунтованості спірних податкових
повідомлень-рішень № ,
№ від 16.05.2014 року, у зв'язку з
чим позовні вимоги ТОВ «Автотермінал»
підлягають задоволенню шляхом
визнання податкових
повідомлень-рішень протиправними та
їх скасування.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автотермінал» до Державної
податкової інспекції у Біляївському
районі Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 16.05.2014 року, яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Автотермінал» -
управитель майна за договором
управління майном від 31.01.2011 року з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппостач»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств в розмірі 263809,50 грн. (з яких
за основним платежем 175873,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 87936,50 гривень).

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 16.05.2014 року, яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Автотермінал» -
управитель майна за договором
управління майном від 31.01.2011 року з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппостач»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
277699,50 грн. (з яких за основним платежем
185133,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 92566,50 гривень).

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом частини
третьої ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Стеценко О.О.

14 липня 2014 року.