Справа № 2а-964/10
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-964/10
Головуючий у 1-й інстанції: Закаблук
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого Карпушової О.М.,
суддів Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 24
грудня 2010 року у справі № 2-а-964/10 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок розміру
призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати неправомірними дії
відповідача по відмові здійснити
перерахунок та виплату пенсій,
зобов'язати відповідача провести,
починаючи з 05.09.2008 року, перерахунок та
виплатити заборгованість, яка
утворилась внаслідок неправильного
обчислення, а також проводити
щомісячну виплату державної пенсії у
відповідності до ч.4 ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
провести перерахунок додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю,
визначити розмір та виплатити
заборгованість, яка утворилась
внаслідок неправильного обчислення, а
також проводити щомісячно виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров`ю у відповідності до ст. 50 цього
ж Закону в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком розмір якої
встановлений Законом України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік. В подальшому
забезпечити щомісячну виплату і
проведення перерахунків цих виплат у
зв`язку зі зміною прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб та
мінімальної заробітної плати.

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 24 грудня 2010
року зазначений адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким у
вимогах позивача відмовити.

Судом першої інстанції справа
розглянута в порядку скороченого
провадження, тому відповідно до абз.4
частини восьмої статті 183-2 КАС України
апеляційна скарга розглянута в порядку
письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до наступних висновків.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, та підтверджується
наявними матеріалами справи, що
позивач є інвалідом ІІІ групи,
захворювання якого пов'язане з
Чорнобильською катастрофою, перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Кагарлицькому районі
Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
України за Законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державних
пенсій; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Частиною четвертою статті 54 цього
Закону (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1, та у зв'язку
із втратою годувальника. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІII групи, щодо яких установлено зв'язок
із Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими шести мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам IIІ групи - у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої відповідно до статті
28 Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-ІУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-ІУ) встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою № 523. Ця
постанова є чинною, її положення
стосовно критеріїв обчислення
розмірів пенсій відповідають змісту
статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ. А пунктом 2
постанови № 1 Кабінет Міністрів
України установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій,
усупереч положенням зазначених статей
закону, причому ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Положення частини третьої статті 28
Закону № 1058-ІУ, на думку Верховного
Суду України, не є перешкодою для
застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті.

Верховний Суд України вже неодноразово
висловлював аналогічну правову
позицію. Зокрема, у постановах від 30
вересня 2008 року (справа № 21-217во08), 4
листопада 2008 року (справа №21-903во08), 16
вересня 2009 року (справа №21-1293во09)
Верховний Суд України указував на
можливість застосування положення
частини третьої статті 28 Закону № 1058-ІУ
для розрахунку пенсій чи доплат,
передбачених Законом № 796-ХІІ.

Аналогічну позицію Верховний Суд
України висловив і в постанові від 14
березня 2001 року.

Згідно частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України (цією статтею Кодекс доповнено
Законом України від 06.07.2005 № 2747-IV)
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Однак, суд першої інстанції допустив
помилки, не зазначивши кінцевої дати
перерахунку пенсії, чим вирішив спір на
майбутнє. В той же час, Законом України
від 14.06.2011 № 3491-VІ «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» установлено, що у 2011
році норми і положення статей 39,50,51,52,54
Закону України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
момент набрання чинності зазначеним
Законом, Кабінетом Міністрів України
не встановлено нового порядку та
розміру виплат окремим категоріям
громадян. Такий порядок та розмірі
виплат були встановлені Постановою
Кабінетів Міністрів України № 745 від 06
липня 2011 року «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23.07.2011 року.
Виходячи з цього виплати відповідно до
ст.. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» необхідно провести за
період по 22.07.2011 року.

При розгляді даної справи кінцевою
датою мав бути день винесення рішення,
проте колегія суддів з метою повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача обмежує задоволення позову до
22.07.2011 року.

Зазначене позбавляє можливості
залишення без змін постанови суду
першої інстанції щодо не визначення
кінцевої дати виплати встановленої
судом доплати, і призводить до
необхідності зміни постанови суду
першої інстанції.

Керуючись ч. 10 ст.1832, ст.195, ст. 197, п.2 ч.1
ст. 198, ст. 201, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст.212, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 24
грудня 2010 року у справі № 2-а-964/10 -
задовольнити частково.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 24 грудня 2010
року у справі № 2-а-964/10 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок розміру
призначеної пенсії - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини
постанови Кагарлицького районного
суду Київської області від 24 грудня 2010
року у справі № 2-а-964/10 слова "починаючи
з 27.04.2010 року" замінити словами "з 27
квітня 2010 року по 22 липня 2011 року".

В іншій частині постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 24 грудня 2010 року
у справі № 2-а-964/10 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.В.Карпушова

Судді
Г.М.Бистрик

О.М.Оксененко

Головуючий суддя

Карпушова О.В.

Судді:

Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.