Справа № 2а/0570/23379/11
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2014 р. м. Київ
К/800/58607/13

К/800/59029/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мороз Л.Л., Сороки М.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Совєтському районі міста
Макіївки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
Совєтському районі міста Макіївки
Донецької області про стягнення сум
сплаченої пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
провадження у якій відкрито

за касаційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі міста Макіївки Донецької
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2013 року і постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 листопада 2013 року та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в Совєтському
районі міста Макіївки Донецької
області на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 листопада 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року Управління Пенсійного
фонду України в Совєтському районі
міста Макіївки Донецької області
звернулося до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
Совєтському районі міста Макіївки
Донецької області (надалі - відповідач
або Фонд) про визнання неправомірними
дій та стягнення сум сплаченої пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05
листопада 2013 року постанову суду
першої інстанції скасовано, позов
задоволено частково: стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі міста Макіївки Донецької
області на користь Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі міста Макіївки Донецької
області витрати щодо сплати пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з червня 2011 року
по листопад 2011 року у розмірі 49440,42
гривень.

У касаційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в Совєтському
районі міста Макіївки Донецької
області, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
його постанову та залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

Також, зазначаючи на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права, Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі міста Макіївки Донецької
області у касаційній скарзі просить
скасувати постанову суду першої
інстанції повністю, а постанову
апеляційного суду - частково та
прийняти нове судове рішення, яким
позов задовольнити повністю.

Обидві касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідно до протоколів
розбіжностей до актів щомісячної
звірки особових справ пенсіонерів
(потерпілих), які мають право на
отримання пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, відповідач
не прийняв до заліку витрати з виплати
такої пенсії 63 особам.

Причиною неприйняття до заліку цих
витрат Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Совєтському районі міста Макіївки
Донецької області зазначило те, що ці
особи на момент смерті потерпілих від
нещасних випадків були працездатними
або не досягли пенсійного віку.

З даного приводу колегія суддів вважає
необхідним зауважити на те, що з
набранням чинності Закону № 1105-ХІV
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні, пенсій по інвалідності у
зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24
зазначеного Закону, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Правлінням Пенсійного фонду України та
правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України прийнята спільна
постанова від 4 березня 2003 року №5-4/4,
якою затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - Порядок), який
регулює порядок виконання норм Закону
№ 1105-ХІV.

Відповідно до пункту 2 Порядку
визначено механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Згідно з пунктом 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, відповідач повинен
відшкодувати позивачу суми виплат, які
вказані в пункті 4 Порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що
усі 63 особи, яким призначені пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, на час
смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання були
працездатними (або не досягли
пенсійного віку), а отже не мали
законних підстав для отримання
страхових виплат.

Колегія суддів вважає висновок суду
таким, що зроблений на неповно
з'ясованих обставинах справи, виходячи
при цьому з того, що у відповідності до
приписів статті 33 Закону № 1105-ХІV у разі
смерті потерпілого право на одержання
страхових виплат мають лише
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання.

Зі змісту цієї норми вбачається, що
обов`язковою умовою, необхідною для
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій) по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, є відповідність її
отримувача визначеним статтею 33 Закону
№ 1105-ХІV критеріям. Зокрема пункт 2
частини другої цієї статті
непрацездатними особами визначає
непрацюючих жінок, які досягли віку 55
років.

Аналіз цих норм статті 33 Закону № 1105-ХІV
дає колегії суддів підстави погодитися
із висновком суду апеляційної
інстанції про те, що вони не містять
жодних застережень з приводу того, що
утриманці повинні бути
непрацездатними саме на день смерті
годувальника. Оскільки з матеріалів
справи вбачається, що майже усі особи,
яким була виплачена пенсія по втраті
годувальника, відповідають
встановленим у статті 33 Закону № 1105-ХІV
вимогам, тому виплачені позивачем суми
цих пенсій підлягають відшкодуванню
йому відповідачем.

Водночас колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
завчасним та необґрунтованим висновок
суду апеляційної інстанції з приводу
відмови у відшкодуванні пенсії по
втраті годувальника, виплачених ОСОБА_1
та ОСОБА_2

Так, у своїй постанові суд зазначив, що
вищевказаним особам була призначена
пенсія по втраті годувальника від
загального захворювання або каліцтва
не пов'язаного з роботою, а тому сума
витрат на виплату їм пенсій
відшкодуванню відповідачем не
підлягає.

Не погоджуючись з цим, у своїй
касаційній скарзі позивач вказує на те,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсія по втраті
годувальника була призначена
правомірно, що підтверджується
відповідними матеріалами. Вважає, що
висновки суду базувалися на
неправильно визначеному шифрі пенсії у
їх пенсійних справах.

Зазначене свідчить про те, що судом
апеляційної інстанції не в повністю
були з'ясовані обставини цієї справи.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
суду України передбачено, що судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України відзначає, що правильно
визначившись із правовою позицією щодо
застосування норм Закону № 1105-ХІV у цій
справі, суд апеляційної інстанції не в
повному обсязі дослідив обставини
справи в частині призначення пенсій по
конкретним особам - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у
зв`язку з чим його судове рішення не
може вважатися законним і
обґрунтованим.

За встановленим частиною другою статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України правилом,
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
направляється до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду або
на новий розгляд, якщо порушення
допущені тільки цим судом. В усіх інших
випадках справа направляється до суду
першої інстанції.

Враховуючи те, що допущені судом
апеляційної інстанції порушення норм
процесуального права щодо неповного
з`ясування усіх обставин справи,
призвели до неправильного її вирішення
і не можуть бути усунуті судом
касаційної інстанції, який
процесуальним законом позбавлений
можливості досліджувати докази і
встановлювати нові обставини, винесені
судові рішення підлягають скасуванню,
а сама справа - направленню на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи суду слід
витребувати від сторін усі документи,
необхідні для з`ясування дійсних
обставин призначення та виплати пенсій
по втраті годувальника ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, перевірити обґрунтованість
заявлених у касаційній скарзі позивача
зауважень і з урахуванням цього
прийняти рішення щодо законності дій
відповідача в цій частині вимог.

Керуючись статтями 222-227, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі міста Макіївки Донецької
області та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в Совєтському
районі міста Макіївки Донецької
області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 листопада 2013 року у цій справі
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська