Справа № 806/477/14
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" липня 2014 р.
Справа № 806/477/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю представника позивача -
Крисевич В.П.,

представника відповідача - Коваленко
Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Житомирі
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "17" березня
2014 р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Житомирі
про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з відповідача суму основного розміру
пенсії, цільової грошової допомоги на
прожиття, допомоги на поховання та
витрати на виплату та доставку пенсій у
розмірі 972,13 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року стягнуто з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Житомирському районі
Житомирської області суму основного
розміру пенсії, цільової грошової
допомоги на прожиття, та витрат на
виплату та доставку пенсій в розмірі
972,13 грн.

Не погоджуючись з даною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач звернувся до
відповідача з метою проведення звірки
та відшкодування витрат, зокрема,
основного розміру пенсії, цільової
грошової допомоги на прожиття,
допомоги на поховання та витрати на
виплату та доставку пенсій за жовтень -
грудень 2013 року у розмірі 972,13 грн.,
призначених ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 як опікуну ОСОБА_9

Витрати на виплату вказаних видів
соціальної допомоги не були прийняті
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
до заліку для відшкодування.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Задовольняючі позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
неправомірність дій відповідача.

Колегія суддів, не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений ст. 21 Закону.
Відповідно до положень цієї статті
Фонд зобов'язаний у встановленому
законом порядку своєчасно та в повному
обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до ст.10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
здійснюється органами Пенсійного
фонду України. Призначення та виплата
пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999року №1105-ХІУ
(далі - Закон), обов'язок відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті при настанні
страхового випадку, зокрема, виплати
йому або особам, які перебувають на
його утриманні пенсій по інвалідності
у зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Надаючи правову оцінку спірним
обставинам справи, колегією суддів
враховано, що відповідно до ст.2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Отже, якщо за законодавством СРСР або
законодавством України (що діяло на
момент травмування на виробництві або
професійного захворювання) було
встановлено право на отримання
відшкодування шкоди завданої трудовим
каліцтвом або професійним
захворюванням, то такі особи
відповідно мають право на забезпечення
по страхуванню від нещасного випадку
відповідно до норм Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності". У такому випадку на
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань покладається
обов'язок по відшкодуванню виплат,
проведених пенсійним фондом, названим
особам.

Якщо ж за законодавством СРСР або
законодавством України (що діяло на
момент травмування на виробництві або
професійного захворювання) не було
встановлено права на отримання
відшкодування шкоди завданої трудовим
каліцтвом або професійним
захворюванням, то такі особи,
відповідно, не мають право на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до Закону
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", а відповідно Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань не має обов'язку по
відшкодуванню виплат, проведених
Пенсійним фондом, названим особам.

Що стосується витрат по особових
справах ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як
опікуну ОСОБА_9, слід зазначити
слідуюче.

Відповідно до Положення про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
постановою Президії ВЦСПС у 1954 році, п.1
Правил відшкодування шкоди
підприємствами, установами та
організаціями шкоди заподіяної
робітникам і службовцям каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я пов'язаною
із їх роботою", затверджених Постановою
Державного комітету Ради Міністрів
СРСР з питань праці та заробітної плати
і Президії ВЦРПС від 22.12.1961року №483/25 та
п. 1 Правил відшкодування шкоди
підприємствами, установами та
організаціями збитку заподіяного
робітникам і службовцям каліцтвом або
іншим ушкодженням» здоров'я пов'язаним
із виконання ними трудових обов'язків",
затверджених постановою Ради
Міністрів СРСР №690 від 3 липня 1984 р.,
Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.06.1994 року №472, що були чинними на
період отримання травми потерпілими,
підприємство не відшкодовувало шкоду
якщо у нещасному випадку не було його
вини.

Наявними у справі доказами
підтверджуються обставини, що у
нещасних випадках перелічених осіб
вини підприємства не було, а відтак за
законодавством, що діяло до прийняття
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" такі особи не набули
права на відшкодування шкоди
підприємством.

З врахуванням встановлених обставин
справи та ст. 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" за законодавством СРСР
або законодавством України (що діяло на
момент травмування на виробництві або
професійного захворювання) перелічені
особи не мали права на отримання
відшкодування підприємством шкоди
завданої трудовим каліцтвом, а відтак
такі особи відповідно не мають право на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до Закону
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", а відповідно Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань не має обов'язку по
відшкодуванню виплат, проведених
Пенсійним фондом названим особам.

Що стосується витрат по особовій
справі ОСОБА_6, слід зазначити слідуюче.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999року №1105-XIV
(далі - Закону), обов'язок відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті при настанні
страхового випадку, зокрема, виплати
йому або особам, які перебувають на
його утриманні пенсій по інвалідності
у зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до п. 4 Порядку №5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, відповідач повинен
відшкодувати позивачу суми виплат, які
вказані в пункті 4 Порядку.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" для розгляду справ про
страхові виплати до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
подаються, зокрема, акт розслідування
нещасного випадку або акт
розслідування професійного
захворювання за встановленими формами
та (або) висновок МСЕК про ступінь
втрати професійної працездатності
застрахованого чи копія свідоцтва про
його смерть.

Отже, підставою для отримання
страхових виплат Фонду соціального
страхування від нещасних випадків є
акт розслідування нещасного випадку
або висновок МСЕК.

Колегією суддів встановлено, що
підставою для призначення пенсійних
виплат пов'язаних з трудовим каліцтвом
або професійним захворюванням ОСОБА_6
були не лише акти розслідування
нещасних випадків (які на думку
відповідача містять недоліки у
оформленні), алей акти огляду (висновки)
МСЕК, відносно яких у відповідача
зауважень немає. При цьому, актами
огляду (висновками) МСЕК було
встановлено, що причиною інвалідності
названих осіб є трудове каліцтво.

Відтак, підставою для призначення та
здійснення пенсійних виплат
пов'язаних з трудовим каліцтвом
названої особи був документ
передбачений ст. 35 названого вище
Закону (акт огляду - висновок МСЕК) яким
встановлено обставини щодо трудового
каліцтва та відносно якого у
відповідача зауважень немає.

Отже, наявність акта Н-1 або виписки з
акта огляду МСЕК у якому зазначено, що
причиною інвалідності є трудове
каліцтво є підставою для призначення
та виплати відповідної пенсії.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому вбачаються підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
яким позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 207, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Житомирі
задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "17" березня
2014 р. - скасувати та ухвалити нове
рішення.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Житомирському районі
Житомирської області суму основного
розміру пенсії, цільової грошової
допомоги на прожиття, та витрат на
виплату та доставку пенсій в розмірі
186,46 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "23" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області пл. Польова, 8,м.Житомир,10009

3- відповідачу/відповідачам:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Житомирі
пров. Львівський,2,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,