Справа № 817/1460/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нор
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"23" липня 2014 р.
Справа № 817/1460/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу
Дубровицької об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"10" червня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Дубровицької об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про скасування
вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дубровицької об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - Дубровицька ОДПІ) про
скасування вимоги.

Позовні вимоги позивач обгрунтувала
тим, що вона отримує пенсію за віком та
є суб'єктом підприємницької діяльності
- фізичною особою, платником єдиного
податку. Згідно ч.4 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон
№2464) позивач звільнений від сплати за
себе єдиного внеску. Однак незважаючи
на це, відповідач 07.05.2014 року виніс щодо
позивача вимогу №Ф-20/02 про сплату боргу
по єдиному внеску в сумі 2374,43 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Скасовано вимогу Дубровицької
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
№Ф-20/02 від 07.05.2014 року про сплату боргу
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 2374,43 грн.
на ім'я ОСОБА_3

В апеляційній скарзі Дубровицька ОДПІ
Рівненської області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати постанову суду та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3
зареєстрована як фізична особа -
підприємець 27.06.2001 року, є платником
єдиного податку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464,
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Як вбачається з пенсійного посвідчення
ОСОБА_3 з 19.11.2013 року та довічно отримує
пенсію за віком, тобто вона є
пенсіонером за віком (а.с.9).

Згідно ч.4 ст.4 Закону №2464, особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Вказана норма
набрала законної сили 06.08.2011 року. Таким
чином, позивач звільнена від сплати
єдиного внеску.

Колегія суддів не погоджується з
доводами апелянта стосовно того, що
позивач не підпадає під дію ст.26 Закону
№1058, а тому і не звільняється від
сплати єдиного внеску на підставі ч.4
ст.4 Закону №2464, враховуючи наступне.

Стаття 9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлює наступні види
пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачені умови
призначення пенсії за віком, а саме
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Виходячи зі змісту норм Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" - особи, що стали
інвалідами внаслідок захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті,
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи чи виконанням
інтернаціонального обов'язку, мають
право на призначення дострокової
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 55 років, жінками - 50 років та
за наявності страхового стажу не менше
25 років для чоловіків і не менше 20 років
для жінок.

Таким чином, ОСОБА_3 є пенсіонером, який
отримує пенсію за віком, з урахуванням
чого має передбачене п.4 ст.4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", право на
звільнення від сплати єдиного внеску.

Вказана правова позиція знайшла своє
підтвердження в рішенні
Конституційного суду України від 11
червня 2014 року у справі за № 1-2/2014 року,
який зазначив, що " в Україні правове
регулювання відносин пенсійного
забезпечення здійснюється на підставі
Основного Закону України, відповідно
до якого виключно законами України
визначаються форми і види пенсійного
забезпечення (пункт 6 частини першої
статті 92 Конституції України). Умови та
порядок призначення, перерахунок і
виплата пенсій встановлюються Законом
України "Про пенсійне забезпечення" від
5 листопада 1991 року N 1788-ХІІ зі змінами
(далі - Закон N 1788), Законом N 1058, Законом N
796 та іншими законами України. Окремим
видом трудової пенсії є пенсія за віком
(пункт "а" статті 2 Закону N 1788). За
статтею 26, пунктами 3, 72 розділу ХУ
"Прикінцеві положення" Закону N 1058,
статтею 55 Закону N 796 умовами
призначення пенсії за віком, у тому
числі із зменшенням пенсійного віку, є
досягнення особою певного віку та
наявність необхідного страхового
стажу роботи. Згідно з частиною першою
статті 55 Закону N 796 особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону N
1058. Досягнувши передбаченого в
законодавстві України пенсійного віку
та маючи необхідний страховий стаж
роботи, працівники отримують право на
пенсію за віком. Реалізуючи це право,
вони набувають статусу пенсіонера за
віком. Конституційний Суд України
виходить з того, що зміна в
законодавстві поняття "пенсія по
старості" на "пенсія за віком" не може
погіршувати правове становище осіб,
які потребують соціального захисту.
Отже, до пенсіонерів по старості за
абзацом шостим статті 125 Кодексу
віднесено осіб, яким відповідно до
законодавства України призначено
пенсію за віком, у тому числі із
зменшенням пенсійного віку згідно зі
статтею 55 Закону N 796".

Згідно ст.19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Отже, за приписами вищевказаної статті,
правильне застосування норм
матеріального та процесуального права
необхідне для гарантування
справедливого результату судочинства
та справедливого процесу його
здійснення, що забезпечує такий
результат. Для ухвалення
обґрунтованого рішення суду необхідно
правильно оцінити докази, оцінка яких
здійснюється на основі внутрішнього
переконання, що має бути засноване на
повному, безпосередньому, всебічному
та об'єктивному дослідженні доказів.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду
першої інстанції про задоволення
позову ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в
судовому засіданні усіх обставин
справи в їх сукупності. Судом вірно
встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення , не встановлено. Твердження
апеляційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дубровицької
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "10" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Дубровицька об"єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області пров.
Макарівський,1А,м.Дубровиця,Рівненська
область,34100

- ,