Справа № 758/4298/14-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/4298/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В.
С.,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративними позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної в місті Києві державної
адміністрації про перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, третя
особа: Управління Державної
казначейської служби України в
Подільському районі м. Києва, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
мотивуючи свої вимоги тим, що вона,
згідно свідоцтва про народження є
матір'ю - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку
з чим перебуває на обліку у відповідача
та звернувшись до нього у березні 2012
року, отримує з лютого 2012 року грошову
допомогу як застрахована особа у
розмірі 130,00 грн., виплату якої здійснює
Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної в м. Києві державної
адміністрації.

Зазначає, що відповідно до Закону
України № 2240-111 «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», вона є застрахованою
особою.

Посилається на те, що відповідачем їй
призначена державна допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею 3-х
років відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». Розмір призначеної допомоги
по догляду за дитиною до досягненню нею
3-х років визначено Управлінням праці
та соціального захисту населення
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації відповідно до
Порядку призначення і виплати допомоги
при народженні дитини і допомоги по
догляду за дитиною до досягнення ним 3-х
річного віку особам, застрахованим в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 11.01.2007 року № 12,
як різниця між 100 % прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатної особи і середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одного члена сім'ї за попередні 6
місяців, але не менше 130 грн.

Вважає такі дії відповідача
неправомірними, у зв'язку з чим
керуючись ЗУ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» звертається з даним
позовом до суду та просить визнати
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації щодо
нарахування та виплати державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку;
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації здійснити
нарахування їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років на поточний
рік за період з 06 лютого 2012 року до дати
досягнення дитиною трирічного віку та
стягнути з Державного бюджету України
на її користь нараховану Управлінням
праці та соціального захисту населення
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 06 лютого 2012 року з урахуванням
фактично виплачених сум.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена вчасно та
належним чином, до суду надіслала
телеграму про розгляд справи за її
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце слухання справи повідомлений
вчасно та належним чином, до суду
надано заперечення проти позову згідно
яких управління заперечує проти вимог
позивачки в повному обсязі та просить
відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи в судове
засідання також не з'явився, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлені вчасно та належним чином,
до суду надано пояснення по справі
згідно яких Управління Державної
казначейської служби України в
Подільському районі м. Києва та його
посадові особи права та охоронювані
законом інтереси позивача не
порушували і у даному випадку вони не є
учасником спірних відносин і згідно із
своїми функціональними обов'язками не
може надати суду будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд може
ухвалити рішення. Причини неявки в
судове засідання суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати
справу за відсутності вищезазначених
осіб відповідно до вимог ст. 128 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва
про народження Серія НОМЕР_1 від 20.12.2011
року (а.с. 11), позивачка у справі ОСОБА_1 є
матір'ю малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

06.02.2012 року Наказом № 1 Генерального
директора Асоціації «Ріст», ОСОБА_3,
ОСОБА_1 була надана відпустка по
догляду за дитиною з 06.02.2012 року до
досягнення нею трирічного віку (а.с. 13).

З березня 2014 року ОСОБА_1 перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Подільської районної в місті Києві
державної адміністрації та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-х років (а.с. 68-69).

Як вбачається з матеріалів справи,
18.02.2014 року позивачка звернулася до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку призначеної їй допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з моменту призначення
у відповідності до ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у розмір
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років на поточний рік (а.с. 14).

03.03.2014 року Управління праці та
соціального захисту населення
Подільської районної в місті Києві
державної адміністрації своїм Листом
№ К-17 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку
допомоги посилаючись на те, що від неї
до Управління не надходило будь-яких
заяв на призначення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в підвищеному розмірі
(а.с. 15).

Судом встановлено, що відносини, які
склалися між сторонами регулюються
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Порядком
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751.

Стаття перша ЗУ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» визначає, що громадяни
України, в сім'ях яких виховуються та
проживають неповнолітні діти, мають
право на державну допомогу у випадках
та на умовах, передбачених цим Законом
та іншими законами України.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», в редакції чинній на
момент виникнення правовідносин,
відповідно до цього Закону
призначаються такі види державної
допомоги сім'ям з дітьми, зокрема,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

Відповідно до ст.ст. 13, 15 ЗУ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», в
редакції чинній на момент виникнення
правовідносин, Право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має
особа (один з батьків дитини,
усиновлювач, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною.

Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Крім того згідно Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751, допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку призначається з дня звернення за
її призначенням, але не раніше ніж з
дня, що настає після закінчення
відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами для непрацюючих осіб та осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності,
а для працюючих осіб - з дня настання
відпустки по догляду за дитиною по день
її закінчення. Днем звернення за
призначенням допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку вважається день прийняття органом
праці та соціального захисту населення
відповідної заяви з усіма необхідними
документами.

Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення зазначеної допомоги по
день досягнення дитиною вказаного віку
включно.

Виплата допомоги в розмірі, що
перевищує мінімальний, здійснюється
протягом шести календарних місяців.
Якщо особа, якій призначена допомога,
після закінчення зазначеного строку не
підтвердила право на призначення
допомоги у розмірі, що перевищує
мінімальний, допомога виплачується у
мінімальному розмірі.

Для призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, подається в
установленому порядку довідка про
склад сім'ї та декларація про доходи та
майновий стан (заповнюється на
підставі довідок про доходи кожного
члена сім'ї).

Як уже зазначалося вище, судом
встановлено, що позивачка по справі
ОСОБА_1 05.03.2014 року звернулася до
Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної в місті Києві державної
адміністрації із Заявою про
призначення усіх видів соціальної
допомоги в тому числі і допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, у зв'язку з чим вона
була взята на облік Управління і їй
була призначена зазначена допомога в
мінімальному розмірі (130 грн.) згідно із
наданими нею документами. Крім того
останній був роз'яснений порядок та
підстави призначення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, що перевищує
мінімальний, що підтверджується її
підписом у заяві та записом «З умовами
призначення допомоги до 3 років по
доходам ознайомлена».

Судом встановлено, а позивачкою не
спростовано, що остання із моменту
призначення їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку із заявами про призначення її у
розмірі, що перевищує мінімальний, до
Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної в місті Києві державної
адміністрації, не зверталася.

Стаття дев'ятнадцята Конституції
України визначає, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Роботу щодо призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
організовує центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення.

Згідно п.п. 22, 24 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751, відповідно до
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Покриття витрат на виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку (в тому числі
військовослужбовцям) здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету у
вигляді субвенцій до місцевих
бюджетів.

З системного аналізу зазначених норм
чинного законодавства України
вбачається, що законодавцем визначено,
що фінансування видатків на виплату
допомоги по догляду за дитиною до трьох
років проводиться в межах коштів,
передбачених Законами України «Про
Державний бюджет» на відповідний рік.

Крім того, оскільки розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку прив'язаний до
прожиткового мінімуму то слід
зазначити, що згідно ч. 2 ст. 1 Закону
України «Про встановлення
прожиткового мінімуму та мінімальної
заробітної плати», розміри державних
соціальних гарантій, що визначаються
залежно від прожиткового мінімуму,
встановлюються відповідними законами
та нормативно-правовими актами
Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 22 Загальної
декларації прав людини, розміри
соціальних виплат і допомоги
встановлюються з урахуванням
фінансових можливостей держави

Судом встановлено, що Конституційний
Суд України в своєму Рішенні від 26.12.2011
року № 20-рп/2011 визначив, що розміри
соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави. А одним з визначальних
елементів у регулюванні суспільних
відносин у соціальній сфері є
додержання принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави.

Крім того згідно Рішення
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012), суд
зазначив, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України, а
також що суди під час вирішення справ
про соціальний захист громадян
керуються, зокрема, принципом
законності і цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість посилань відповідача
на те, що передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними, а механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. І такі заходи
можуть бути обумовлені необхідністю
запобігання чи усунення реальних
загроз економічній безпеці України, що
згідно з частиною першою ст. 17
Конституції України є найважливішою
функцією держави, а тому зміна
механізму нарахування певних видів
соціальних виплат та допомог є
конституційно допустимою і не ставить
під сумнів саму сутність змісту права
на соціальний захист.

Також суд вважає обґрунтованими
пояснення відповідача про те, що
Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної в місті Києві державної
адміністрації, як орган виконавчої
влади найнижчого рівня, що не є
розпорядником коштів Державного
бюджету України, не вправі брати на
себе грошові зобов'язання, не
забезпечені відповідними бюджетними
асигнуваннями (передбаченими законом
України про Державний бюджет України
на відповідний рік), а тому не може
самостійно змінювати суми допомог та
проводити їх перерахунки, а
фінансування видатків на виплату
допомоги по догляду за дитиною до трьох
років проводиться в межах коштів,
передбачених Законом України «Про
Державний бюджет України» на
відповідний рік.

Стаття 71 КАС України визначає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, встановлені
в судовому засідані обставини, суд
ввжає, що відповідачем доведено ту
обставину, що він при призначенні
позивачці допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки не знайшли
своє доведення в судовому засіданні, є
такими, що не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства, а тому
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст. 95, 96, 116,
117, 119 Конституції України, ст. 22
Загальної декларації прав людини,
ст.ст. 4, 48 Бюджетного кодексу України,
Закону України «Про Державний бюджет
України», ст. 1 Закону України «Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати», ст. 20
Закону України «Про Кабінет Міністрів
України», ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751,
Рішення Конституційного Суду України
від 03.10.1997 року № 4-зп, Рішення
Конституційного Суду України від
26.12.2011року № 20-рп/2011 «Щодо
відповідності Конституції України»,
Рішення Конституційного Суду України
від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України,
Рішення Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року №3-рп/2012 (справа № 1-11/2012),
керуючись ст.ст. 7, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162,
163, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної в місті Києві державної
адміністрації про перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, третя
особа: Управління Державної
казначейської служби України в
Подільському районі м. Києва -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя В. С. Декаленко