Справа № 756/2345/14-а(2а/756/135/14)
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
756/2345/14-а(2а/756/135/14) Головуючий у 1-й
інстанції: Скрипник О.Г.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Губської О.А.
та Федотова І.В.,

при секретарі Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві на
постанову Оболонського районного суду
м.Києва від 07 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року позивач звернувся в
Оболонський районний суд м. Києва з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 07 квітня 2014 року позов
задоволено. Рішення суду вмотивоване
тим, що відмова відповідача щодо
проведення індексації нарахованої та
невиплаченої суми пенсії є
неправомірною.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що немає
законних підстав для здійснення
компенсації втрати частини доходів
громадян, оскільки виплата за рішенням
суду носить одноразовий характер.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини та наданим доказам
дав правильну правову оцінку.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач проходив військову службу в
органах державної безпеки України та
за станом здоров'я був звільнений у
запас з 15.10.2006 року.

Управлінням СБ України в м. Києві
позивачу було призначено пенсію
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб». Розрахунок пенсії проводився з
урахуванням обмежень, передбачених
Законом України «Про державний бюджет
України на 2006 рік».

Позивач не погодився із зазначеним
порядком розрахунку пенсії та
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві, про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії з моменту її призначення, який
постановою від 12.08.2009 року задовольнив
позов.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
12.07.2011 року скасовано вищезазначену
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва та ухвалено нове рішення,
яким зобов'язано відповідача сплатити
позивачу суму грошових коштів у
розмірі 40 083,96 грн., за період з 22.05.2008
року по 01.08.2011 року.

Для примусового виконання
вищевказаного рішення Апеляційного
суду м. Києва, позивач 23.10.2013 року
звернувся до управління Державної
виконавчої служби м. Києва з заявою, на
підставі якої 29.10.2013 року було відкрито
виконавче провадження.

10 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
заявою до відповідача в якій просив:
письмово роз'яснити причини зменшення
суми виплат за рішенням Апеляційного
суду м. Києва від 12.07.2011 року у справі №
11/491, яке набрало законної сили 5 березня
2013 року та надати відповідні офіційні
документи і розрахунки; здійснити
індексацію нарахованої згідно
вищезазначеним рішенням суми в розмірі
40 083,96 грн (а.с. 4).

На заяву позивача Головним управлінням
Пенсійного фонду України направлено
відповідь від 07.02.2014 року № 3156/12/П44 якою
повідомлено, що згідно перерахунку
проведеного відповідачем сума до
виплати за рішенням Апеляційного суду
м. Києва від 12.07.2011 року становить 38 754, 04
грн. Також повідомлено, що
вищезазначеним рішенням відповідача
не зобов'язано при виконанні проводити
індексацію нарахованої суми, тому
підстави для проведення індексації
відсутні (а.с. 5).

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком відповідача, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» нараховані суми
пенсії, на виплату яких пенсіонер мав
право, але своєчасно не отримав з
власної вини, виплачуються за минулий
час, але не більш як за три роки до дня
звернення за отриманням пенсії. У
цьому разі частина суми недоотриманої
пенсії, але не більш як за 12 місяців,
виплачується одночасно, а решта суми
виплачується щомісяця рівними
частинами, що не перевищують
місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані
пенсіонером з вини органу Пенсійного
фонду України, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів.

Згідно частини 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у випадку порушення
встановлених строків їх виплати, у
тому числі з вини власника або
уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону передбачено, що
компенсація громадянам втрати
частини доходів у

зв'язку з порушенням строків їх
виплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід
розуміти грошові доходи громадян, які
вони одержують на території України і
які не мають разового характеру:
пенсії; соціальні виплати; стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення)
та інші.

Згідно ст. 3 Закону, сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за

який виплачується доход, до уваги не
береться).

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта про те, що виплата за
рішенням суду носить одноразовий
характер, тому немає законних підстав
для здійснення компенсації втрати
частини доходів громадян, оскільки
предметом розгляду справи є
перерахунок пенсії, а відповідно до ст.
2 Закону пенсії відносяться до грошових
доходів громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що нараховані суми пенсії, не отримані
пенсіонером з вини органу,
виплачуються без обмеження будь-яким
строком з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів, суд першої
інстанції дійшов до обгрунтованого
висновку, про задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду
м.Києва від 07 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 21
липня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
О.А. Губська

І.В. Федотов

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Губська О.А.

Федотов І.В.