Справа № 825/1486/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
Справа: № 825/1486/14

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Києві апеляційну скаргу комунального
підприємства «Чернігівський обласний
академічний український
музично-драматичний театр ім. Т.Г.
Шевченка» на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом комунального
підприємства «Чернігівський обласний
академічний український
музично-драматичний театр ім. Т.Г.
Шевченка» до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ :

Комунальне підприємство
«Чернігівський обласний академічний
український музично-драматичний театр
ім. Т.Г. Шевченка» ( далі - позивач )
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області ( далі - відповідач ) про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних
санкцій та пені від 10.02.2014 року № 43/17-05-20.

Чернігівський окружний
адміністративний суд своєю постановою
від 12 червня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
зазначену постанову суду та ухвалити
нову, якою задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, так як, на думку
апелянта, оскаржуване рішення суду
прийнято з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі ( у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження ), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, комунальне підприємство
«Чернігівський обласний академічний
український музично-драматичний театр
ім. Т.Г. Шевченка» ( далі - КП
«Академічний театр» ) є юридичною
особою, яка має самостійний баланс,
рахунки в установах банку, несе
відповідальність за своїми
зобов'язаннями майном та коштами, які
знаходяться в її розпорядженні, та
перебуває на податковому обліку
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області як
платник єдиного внеску.

Державною податковою інспекцією
у м. Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
було встановлено несвоєчасну сплату
позивачем платежів з єдиного внеску на
загальну суму 579 856,18 грн., у зв'язку з
чим відповідачем було прийнято рішення
про застосування штрафних санкцій та
пені від 10.02.2014 року № 43/17-05-20, яким на КП
«Академічний театр» було накладено
штраф у розмірі 579 856,18 грн. та
нараховано пеню на суму 16 545,99 грн.

Спірні правовідносини
регулюються Конституцією України,
нормами Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» ( далі - Закон №
2464-VI ), Інструкцією про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 № 455 ( далі -
Інструкція № 455 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ст. 1 Закону № 2464-VI закріплено, що
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI,
платниками єдиного внеску є
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

П. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI передбачено,
що платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Відповідно до п. 5 ст. 7 Закону № 2464-VI,
єдиний внесок нараховується на суми,
зазначені в частинах першій та другій
цієї статті, незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також від
того чи виплачені такі суми фактично
після їх зарахування до сплати.
Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 20
числа наступного місяця.

У ч. 8, 12 ст. 9 Закону № 2464-VI зазначено, що
єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника. За несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску орган
доходів і зборів застосовує до
платника єдиного внеску штраф у
розмірі 10 відсотків своєчасно
несплачених сум.

Згідно зі ст. 25 Закону № 2464-VI, одночасно
на суму недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

Аналогічні правові норми викладені в
Інструкції № 455.

Отже, законодавством регламентовано
обов'язок платників єдиного внеску
своєчасно сплачувати страхові платежі,
а також повноваження контролюючих
органів здійснювати нагляд за належним
виконанням ними своїх зобов'язань та
застосовувати до них відповідні
штрафні санкції у разі допущення
прострочення сплати платежів за єдиним
внеском.

Таким чином, оскільки КП «Академічний
театр» прострочило сплату єдиного
внеску, що не заперечується ним самим,
то колегія суддів вважає, що приймаючи
рішення про застосування штрафних
санкцій та пені від 10.02.2014 року № 43/17-05-20,
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
зокрема ст.ст. 9, 25 Закону № 2464-VI.

Доводи апелянта щодо відсутності в
нього фінансових ресурсів для сплати
єдиного внеску судова колегія вважає
не обґрунтованими, безпідставними і
такими, що суперечать приписам ст. 9
Закону № 2464-VI, в якій чітко визначено,
що єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Таким чином, відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, діючи у
відповідності з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС
України, довів правомірність
оскаржуваного рішення від 10.02.2014 року №
43/17-05-20 та переконав суд апеляційної
інстанції у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо відсутності
жодних правових підстав для
задоволення адміністративного позову
і приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було повно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на це, судова колегія
вважає за необхідне апеляційну скаргу
комунального підприємства
«Чернігівський обласний академічний
український музично-драматичний театр
ім. Т.Г. Шевченка» залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Чернігівський обласний
академічний український
музично-драматичний театр ім. Т.Г.
Шевченка» залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.