Справа № 2а/2207/4658/11
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/2207/4658/11
Головуючий у 1-й інстанції: Пашкевич Р.В.
Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Загороднюк А.Г.

судді: Драчук Т. О. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління соціального захисту
населення Ізяславської районної
державної адміністрації Хмельницької
області на постанову Ізяславського
районного суду Хмельницької області
від 14 грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління соціального захисту
населення Ізяславської районної
державної адміністрації Хмельницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася в суд з
адміністративним позовом до
відповідача про перерахунок пенсії.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено .

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до частини першої статті 48
Закону України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»(далі -Закон
№ 796-ХІІ) передбачена одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, яка виплачується в таких
розмірах: інвалідам I групи - 60
мінімальних заробітних плат; інвалідам
II групи - 45 мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат.

Однак, відповідач відмовив у виплаті
одноразової компенсації у
встановленому Законом № 796-ХІІ розмірі,
посилаючись на постанову Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
постанова № 836).

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Вищезазначеною постановою № 836
всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ (який
встановив розмір одноразової
компенсації як величину, кратну
відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом
на час здійснення виплати) для
інвалідів установлено конкретні
розміри такої компенсації в твердій
грошовій сумі: для інвалідів І групи
-379,30 гривень, для інвалідів ІІ групи
-284,40 гривень, для інвалідів ІІІ групи
-189,60 гривень.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами при вирішенні
даного спору підлягає застосуванню
стаття 48 Закону № 796-ХІІ, а не постанова
КМУ № 836.

Таким чином, суд першої інстанцій
прийшов до правильного і
обґрунтованого висновку про
неправомірність дій відповідача та
задоволення позовних вимог про
зобов`язання відповідача зробити
перерахунок разової грошової
компенсації позивачу у зв`язку із
встановленням йому інвалідності ІІІ
групи в розмірі, передбаченому статтею
48 Закону № 796-ХІІ, з розрахунку 30
мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Ізяславської районної державної
адміністрації Хмельницької області,
-залишити без задоволення, а постанову
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 14 грудня 2011
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Смілянець Е. С.