Справа № 2а-5519/11/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 р.
Справа № 130829/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я., Гінди О.М.,

при секретарі судового
засіданні Щербі С.Б.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Львові
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова, Головного
державного податкового інспектора
відділу адміністрування податків з
фізичних осіб Копчик Б.М. про визнання
протиправними дії та бездіяльність
головного державного податкового
інспектора відділу адміністрування
податків з фізичних осіб ДПІ у
Сихівському районі м. Львова Копчик Б.М.
в частині проведення перевірки, а
проведену перевірку щодо сплати
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин та
механізмів від 09.02.2011 року незаконною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 16.05.2011року звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова, Головного державного
податкового інспектора відділу
адміністрування податків з фізичних
осіб Копчик Б.М. про визнання
протиправними дії та бездіяльність
головного державного податкового
інспектора відділу адміністрування
податків з фізичних осіб ДПІ у
Сихівському районі м. Львова Копчик Б.М.
в частині проведення перевірки, а
проведену перевірку щодо сплати
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин та
механізмів від 09.02.2011 року незаконною.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що перевірку
проведено з грубим порушенням вимог ст.
ст. 75. 86 Податкового кодексу України.
Відтак позивач вважає не правомірними
дії головного державного податкового
інспектора відділу адміністрування
податків з фізичних осіб Копчика Б.М. по
проведенню 09.02.2011 року перевірки, щодо
сплати податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року в позові відмовлено повністю.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив позивач, вважає, що суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, порушив норми
матеріального та процесуального права.
Просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою позов задоволити
повністю. На обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначає, що
перевірку проведено з грубим
порушенням вимог ст. ст. 75. 86
Податкового кодексу України. Відтак
позивач вважає неправомірними дії
головного державного податкового
інспектора відділу адміністрування
податків з фізичних осіб Копчика Б.М. по
проведенню 09.02.2011 року перевірки, щодо
сплати податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів.

Постанова мотивована тим, що згідно ч. 3
ст. 10 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04.12.1990
року № 509 - XII державні податкові
інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані спеціалізовані
державні податкові інспекції
виконують такі функції: контролюють
своєчасність подання платниками
податків бухгалтерських звітів і
балансів, податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків,
інших платежів, а також перевіряють
достовірність цих документів щодо
правильності визначення об'єктів
оподаткування і обчислення податків,
інших платежів.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно ч. 5 ст. 6 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, сума податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів, що
сплачується фізичними особами,
обчислюється за ставками, визначеними
у статті 3 цього ж Закону. У разі
виявлення юридичних чи фізичних осіб,
які не сплачували податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, вони
зобов'язані сплатити податок не більш ,
як за три попередні роки. Перерахування
неправильно сплаченого податку
допускається не більш як за три
попередні роки. Органи, що здійснюють
державну реєстрацію транспортних
засобів, зобов'язані щомісячно
повідомляти податкові органи про
транспортні засоби, зареєстровані або
зняті з реєстрації протягом
попереднього місяця, за формою,
затвердженою центральним податковим
органом України, та їх власників.

Листом управління Державтоінспекції
Львівського відділу реєстраційно -
екзаменаційної роботи Головного
управління МВС України у Львівській
області від 28.04.2010 року № 9504/10/17-108/174
повідомлено відповідача про те, що
ОСОБА_2 23.02.2010 року зареєстрував
автомобіль марки Фольксваген Т 4
державний номерний знак НОМЕР_1 2000 р.
випуску з розрахунку за рік належить до
сплати 24610 грн., податку з власників
транспортних засобів (об'єм двигуна - 2461
куб.см., ставка податку за 100 куб.см. - 1000).
Державною податкової інспекцією у
Сихівському районі м. Львова від 02.06.2010
року № 76/8/1-113 було надіслано на адресу
позивача корінець виклику - запрошення,
щодо сплати податку з власників
транспортних засобів при постановці
транспортних засобів на облік в ДАІ.
09.02.2011 року ДПІ у Сихівському районі м.
Львова складено довідку про результати
перевірки щодо сплати податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів №
73/17-1, відповідно до якої виявлено факт
ненадходження до бюджету податку з
власників транспортних засобів від
позивача в розмірі 24610 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно п. 20.1.1 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право: запрошувати
платників податків або їх
представників для перевірки
правильності нарахування та
своєчасності сплати податків та
зборів, дотримання вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Письмові
повідомлення про такі запрошення
надсилаються в порядку, встановленому
статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж
за 10 календарних днів до дня запрошення
рекомендованими листами, в яких
зазначаються підстави запрошення, дата
і час, на які запрошується платник
податків (представник платника
податків).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
від 04.12.1990 року № 509 - XII завданнями
органів державної податкової служби є:
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
неподаткових доходів, установлених
законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
від 04.12.1990 року № 509 - XII державні
податкові інспекції в районах, містах
без районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані спеціалізовані
державні податкові інспекції
виконують такі функції: контролюють
своєчасність подання платниками
податків бухгалтерських звітів і
балансів, податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків,
інших платежів, а також перевіряють
достовірність цих документів щодо
правильності визначення об'єктів
оподаткування і обчислення податків,
інших платежів.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Позивачем не надано належних та
допустимих доказів у спростування
фактів, які зафіксовані податковим
органом довідкою від 09.02.2011 року №73/17-1,
не надано доказів сплати податку з
власників транспортних засобів в сумі
24610 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про те, що відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачено Законом України
«Про державну податкову службу в
Україні» та Податковим кодексом
України, а отже вимога позивача про
визнання протиправними дії та
бездіяльність головного державного
податкового інспектора відділу
адміністрування податків з фізичних
осіб ДПІ у Сихівському районі м. Львова
Копчик Б.М. в частині проведення
перевірки, а проведену перевірку щодо
сплати податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин та механізмів від
09.02.2011 року незаконною - є
безпідставними та необґрунтованими,
відтак задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов до висновку про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог, у задоволенні позову
слід відмовити повністю.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року у справі № 2а-5519/11/1370 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

В.Я. Качмар