Справа № 825/2005/14
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 825/2005/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі представників позивача -
Виноградова В.В, Зазимко З.М.,
Горбаченка С.С.,

представника відповідача -
Кумановського О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "СТВ" до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.06.2013 року звернувся з позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Державної податкової служби
і просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові
ГУ Міндоходів у Чернігівській області
від 04.06.2014 р.: № щодо збільшення
грошового зобов'язання ПП «СТВ» по
податку на прибуток приватних
підприємств і сплати 91 021 грн. за
основним платежем і 35235 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями, а
всього 126 256 грн.; № щодо
збільшення грошового зобов'язання ПП
«СТВ» по податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) і сплати за основним платежем
81449 грн. і 39249 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями, а всього 120698
грн.; стягнути з Державного бюджету
України на користь позивача 487,20 грн.
судового збору. Свої вимоги мотивує
тим, що відповідачем неправомірно, в
порушення вимог чинного податкового
законодавства, донараховано податок на
додану вартість та податок на прибуток.
Висновок відповідача про порушення ПП
«СТВ» податкового законодавства та про
безпідставність формування позивачем
податкового кредиту з ПДВ та витрат
підприємства, що приймають участь у
визначенні об'єкта оподаткування,
ґрунтується на висновках актів
перевірки його контрагентів. На думку
відповідача господарські відносини
позивача з рядом контрагентів не
спричинили настання реальних
наслідків для сторін угод, однак
позивач наполягає на тому, що витрати
підприємства, понесені за реальними
угодами, належним чином підтверджені
документально, а тому формування
показника витрат підприємства для
визначення суми податкового
зобов'язання з податку на прибуток ПП
«СТВ» є законним, та не порушує вимог
податкового законодавства. За
наслідками господарських
взаємовідносин з ТОВ «П'ятий фактор»,
ПП «Альфа-ком», ТОВ «Магмастіл», ТОВ
«Дніпрозварка», ТОВ «Лікон Лоджистік»,
ТОВ «Парма-ЛТД», ТОВ «Градієнт ТЕК»,
«С.К. Груп», ТОВ «Крепеж Люкс Юг», ПП
«АТМ», ТОВ СУРП «Вектор-М» позивачем
отримано податкові накладні, які
відповідно до вимог Податкового
кодексу України є єдиною підставою для
формування підприємством показника
податкового кредиту з ПДВ. Позивач
наполягає на тому, що його
контрагентами було поставлено
товарно-матеріальні цінності, в ціні
яких ним було сплачено ПДВ, а така
сплата надає платнику податку право на
формування податкового кредиту з ПДВ.
Крім того, позивач зазначає, що
посилання ДПІ в м. Чернігові на
ненадання первинних бухгалтерських
документів по взаємовідносинам з ТОВ
«П'ятий фактор», ПП «Альфа-ком» ТОВ
«Магмастіл», ТОВ «Дніпрозварка», ТОВ
«Лікон Лоджистік», ПП «Аплікат», ТОВ
«Парма-ЛТД», ТОВ «Градієнт ТЕК», то
позивач зазначає, що ним неодноразово
на письмові запити відповідача
надавались первинні документи по цим
контрагентам. Також позивач наполягає
на тому, що в жовтні 2012 року
підприємство не мало взаємовідносин з
ПП «Аплікат». Щодо взаємовідносин ПП
«СТВ» та ПП «АТМ» то ці відносини вже
перевірялися ДПІ в м. Чернігові та
складався акт перевірки, за
результатами якого винесено податкові
повідомлення-рішення, що буди
скасовані ГУ Міндоходів в
Чернігівській області. Витрати
підприємства по взаємовідносинам з ПП
«Альфа-ком» позивачем не було включено
до витрат, що приймають участь в
обчисленні об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємства, а
віднесено до поліпшення основних
засобів. Враховуючи наведене, позивач
вважає, що донарахування йому
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та з податку на
прибуток є безпідставним, а податкові
повідомлення-рішення ДПІ в м. Чернігові
є неправомірними, тому просить
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали в
повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив в їх
задоволенні відмовити, пояснив, що під
час проведення перевірки позивачем не
було надано документів, що
підтверджували б його господарські
відносини з ТОВ «П'ятий фактор», ПП
«Альфа-ком» ТОВ «Магмастіл», ТОВ
«Дніпрозварка», ТОВ «Лікон Лоджистік»,
ПП «Аплікат», ТОВ «Парма-ЛТД», ТОВ
«Градієнт ТЕК». Щодо таких
контрагентів як ПП «Альфа-ком», ТОВ
«С.К. Груп», ТОВ «Магмастіл», ТОВ
«Дніпрозварка», ТОВ «Парма-ЛТД», ТОВ
«Градієнт ТЕК», ТОВ «Крепеж Люкс Юг», ПП
«Аплікат», ПП «АТМ», - то ДПІ в м.
Чернігові було отримано від інших
податкових інспекцій акти перевірки,
згідно яких не підтверджено
здійснення реальних господарських
операцій цими суб'єктами
господарювання, а тому відповідач
вважає, що формування показників
податкової звітності з податку на
додану вартість та податку на прибуток
за результатами відносин з цими
контрагентами є незаконним. Крім того,
відповідач зазначає, що ПП «Альфа-ком»
вироком Дніпровського районного суму
м. Києва від 28.05.2013 року визнано
фіктивним підприємством, оскільки воно
було створено особами без постійного
джерела прибутків за грошову
винагороду, а тому відносини з таким
підприємством не створили реальних
юридичних наслідків для позивача.
Враховуючи зазначене, ДПІ в м.
Чернігові вважає, що позивачем
документально не підтверджено
показники податкового кредиту з
податку на додану вартість та витрат
підприємства, що приймають участь у
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а тому
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є правомірними та
не підлягають скасуванню. Враховуючи
наведене, ДПІ в м. Чернігові просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що працівниками ДПІ у
м.Чернігові була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ПП «СТВ» щодо декларування в
податковій звітності з ПДВ за березень
2011 року у складі податкового кредиту
операцій з ТОВ «Пятий фактор»; за
квітень 2011 року у складі податкового
кредиту операцій з ТОВ «Авто Тех Союз»;
за червень, липень 2011 року у складі
податкового кредиту операцій з ПП
«Альфа-Ком»; за грудень 2011 року,
травень, вересень 2012 року у складі
податкового кредиту операцій TOB «С.К.
Груп»; за січень, квітень, червень,
липень, серпень, жовтень, листопад,
грудень 2012 року у складі податкового
кредиту операцій з ТОВ «Магмастіл»; за
березень 2012 року у складі податкового
кредиту операцій з ТОВ «Дніпрозварка»;
за квітень 2012 року у складі податкового
кредиту операцій з ТОВ «Лікон
Лоджистік»; за жовтень 2012 року у складі
податкового кредиту операцій з ПП
«Аплікат»; за жовтень 2012 року у складі
податкового кредиту операцій з ТОВ
«Парма-ЛТД»; за листопад 2012 року у
складі податкового кредиту операцій з
ПП «АТМ»; за листопад 2012 року у складі
податкового кредиту операцій з ТОВ
«Градієнт ТЕК»; за червень, липень,
серпень 2013 року у складі податкового
кредиту операцій з ТОВ «Крепеж Люкс
Юг»; за серпень 2013 року у складі
податкового кредиту операцій з ТОВ
«Лада-Спорт»; за жовтень 2013 року у
складі податкового кредиту операцій з
ПП «Вінтаж-Люкс»; за грудень 2013 року у
складі податкового кредиту операцій з
ТОВ «Метінвест СМЦ»; за січень 2014 року
у складі податкового кредиту операцій
з ТОВ ВКФ «Труботорг» та податку на
прибуток підприємств за відповідні
періоди; правильності декларування
від'ємного значення ПДВ за лютий,
березень 2014 року. За результатами
перевірки складено акт № 1189/22/22818209 від
16.05.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення
товариством:

п. 5.1, п.п. 5.2.1. п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» та п.п. 138.1 ст.138,
п.п. 139.1.9 п. 139.1 сі. 159 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток на загальну суму
106203,00 грн.;

п. 198.2 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового
Кодексу України, що призвело до
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 95314,00 грн.; та завищено
від'ємне значення з ПДВ на загальну
суму 4049,00 грн.

ПП «СТВ» було подано до ДПІ в м.
Чернігові заперечення на акт
перевірки, листом від 30.05.2014 року №
6951/10/25-26-22-01-12 відповідач повідомив, що
заперечення позивача будуть частково
враховані при винесенні податкового
повідомлення-рішення, а саме
заперечення частково задоволені в
частині відносин ПП «СТВ» та ТОВ «Лікон
Лоджистік» за квітень 2012 року на суму
53725,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ в м.
Чернігові було винесено податкові
повідомлення-рішення:

№ від 04.06.2014 року, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання ПП
«СТВ» по податку на прибуток приватних
підприємств в сумі 91021,00 грн. за
основним платежем і 35235,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями, а
всього 126256,00 грн.

№ від 04.06.2014 року, яким ПП «СТВ»
збільшено грошове зобов'язання ПП
«СТВ» по податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) за основним платежем 81449,00 грн.
та 39249,00 грн. за штрафними (фінансовими і
санкціями, а всього 120698,00 грн.

В ході проведеної перевірки ДПІ в м.
Чернігові було встановлено, що в грудні
2011 року, травні, вересні 2012 року ПП
«СТВ» мало господарські відносини з
ТОВ «С.К. Груп». В судове засідання
позивачем надано договір № 965 від 11.07.2011
року (а.с. 88 Т.1), укладений між позивачем,
як покупцем та ТОВ «С.К. Груп», як
постачальником. Відповідно до умов
договору постачальник зобов'язується
передати у власність покупцю
металопродукцію, а покупець
зобов'язується прийняти продукцію від
постачальника та оплатити її загальну
вартість на умовах цього договору.
Продукція поставляється партіями на
умовах EXWфранко - склад продавця,
відповідно до міжнародних правил
тлумачення термінів «Інкотермс» в
редакції 2000 року, або на умовах
вказаних в специфікації. За
домовленістю можлива поставка на склад
покупця.

В судове засідання та на перевірку
позивачем було надано видаткові
накладні, які свідчать про здійснення
ТОВ «С.К. Груп» поставки
металопродукції до позивача: № 315 від
26.12.2011 р., № 458 від 31.05.2012 р., № 565 від 05.09.2012
р.

На оплату поставленого товару ТОВ «С.К.
Груп» виставлено позивачу рахунки: № 251
від 23.12.2011 р., № 190 від 24.05.2012 р., оплата
яких здійснена в безготівковій формі
відповідно до платіжних доручень № 7656
від 26.12.2011 р., № 1173 від 28.05.2012 р., № 2272 від
06.09.2012 р. Здійснення взаєморозрахунків
позивача з постачальником
підтверджується актами звіряння
взаємних розрахунків.

Отримання товару належним чином
відображено в бухгалтерському обліку,
що підтверджується наданими в судове
засідання картками рахунку № 281 за
грудень 2011 року - грудень2013 року. ПП
«СТВ» також виписувалися довіреності
на отримання товару, про що свідчить
копії аркушів журналу реєстрації
довіреностей.

На суму податкових зобов'язань ТОВ «С.К.
Груп» було виписано позивачу податкові
накладні: № 30 від 26.12.2011 р., № 37 від 28.05.2012
р., № 48 від 31.05.2012 р., № 9 від 05.09.2012 р., № 13
від 06.09.2012 р. (а.с. 87-113 Т.1).

В ході проведеної перевірки ДПІ в м.
Чернігові було встановлено, що позивач
в січні, квітні, червні, липні, серпні,
жовтні, листопаді, грудні 2012 року мав
господарські взаємовідносини з ТОВ
«Магмастіл». Так, в ході перевірки було
встановлено, що між ПП «СТВ», як
покупцем та ТОВ «Магмастіл», як
постачальником було укладено договір
№ 140257 від 11.01.2012р. (а.с. 115). Відповідно до
умов договору постачальник продає, а
покупець купує продукцію. Кількість
товару вказується у товарних
накладних, рахунках-фактурах, що є
невід'ємною частиною цього договору.

На підтвердження виконання сторонами
умов договору позивачем на перевірку
було надано видаткові накладні: №
М-00000163 від 16.01.2012р., № М-001973 від 04.04.2012р.,
№ М-001972 від 04.04.2012р., № М-003631 від 13.06.2012 р.,
№ М-003605 від 13.06.2012 р., № М-004215 від 11.07.2012
р., № М-004580 від 26.07.2012р., № М-004698 від 01.08.2012
р., № М-004851 від 08.08.2012 р., № М-004915 від
10.08.2012 р., № М-006245 від 08.10.2012 р., № М-006591
від 29.10.2012 р., № М-007064 від 12.11.2012р., № М-007199
від 16.11.2012 р., № М-007471 від 30.11.2012 р., №
М-007616 від 07.12.2012 р.

Ціна поставленого товару відображена в
рахунках-фактурах, що є невідємною
частиною договору: № М-2/23 від 11.01.2012 р.,
№ М-2/442 від 03.04.2012 р., № М-2/443 від 03.04.2012 р.,
№ М-2/759 від 05.06.2012 р., № М-2/816 від 13.06.2012 р.,
№ М-2/1011 від 20.07.2012 р., № М-2/920 від 04.07.2012 р.,
№ М-2/1099 від 07.08.2012 р., № М-2/1065 від 30.07.2012
р., № М-2/1392 від 05.10.2012 р., № М-2/1451 від
22.10.2012 р., № М-2/1547 від 09.11.2012 р., № М-2/1573
від 15.11.2012 р., № М-2/1604 від 22.11.2012 р., №
М-2/1670 від 06.12.2012 р. Оплата поставленого
товару була здійснена позивачем згідно
платіжних доручень: № 60 від 13.01.2012 р., №
679 від 03.04.2012 р., № 297 від 13.06.2012 р., № 1348
від 12.06.2012 р., № 1838 від 25.07.2012 р., № 1651 від
10.07.2012 р., № 1990 від 09.08.2012 р., № 1920 від
01.08.2012 р., № 2661 від 10.10.2012 р., № 2849 від
26.10.2012 р., № 3094 від 15.11.2012 р., № 3292 від
04.12.2012 р., № 3170 від 22.11.2012 р., № 3359 від
11.12.2012 р., № 1428 від 19.06.2012 р.

Взаєморозрахунки між сторонами
договору здійснено в повному обсязі
відповідно до актів звіряння взаємних
розрахунків.

Відображення здійснених поставок в
бухгалтерському обліку позивача
підтверджується картками по рахунку №
281 за грудень 2011 року - грудень2013 року.
Отримання товару позивачем посвідчено
копіями аркушів журналу реєстрації
довіреностей.

На суму податкових зобов'язань з ПДВ
контрагентом позивача ТОВ «Магмастіл»
виписано податкові накладні: № 150 від
13.01.2012 р., № 69 від 03.04.2012 р., № 68 від 03.04.2012
р., № 271 від 12.06.2012 р., № 230 від 10.07.2012 р., №
624 від 25.07.2012 р., № 2 від 01.08.2012 р., № 159 від
08.08.2012 р., № 230 від 09.08.2012 р., № 177 від 08.10.2012
р., № 534 від 23.10.2012 р., № 225 від 12.11.2012 р., №
359 від 16.11.2012 р., № 636 від 30.11.2012 р., № 119 від
07.12.2012 р. (а.с. 114-242 Т.1).

В судовому засіданні було встановлено,
що позивач мав господарські відносини
з ТОВ «Парма-ЛТД» в жовтні 2012 року, а
саме позивачем здійснено закупівлю
дизельного палива.

Поставка товару здійснена відповідно
до видаткової накладної № П-00000040 від
08.10.2012 р. Розрахунки між сторонами
здійснювались на підставі
рахунку-фактури № П-00000051 від 04.10.2012 р. та
платіжного доручення № 2594 від 04.10.2012 р.
Заборгованості між сторонами не існує,
про що свідчить між сторонами акт
звіряння взаємних розрахунків.

Транспортування дизельного палива
посвідчено товарно-транспортною
накладною на відпуск нафтопродуктів
(нафти) № 67026 від 08.10.2012 р.

Оприбуткування дизельного палива в
бухгалтерському обліку ПП «СТВ»
підтверджується картками рахунків № 631
за жовтень 2012 року, № 203 за 4 квартал 2012
року. Отримання дизельного пального
також підтверджується копіями аркушів
журналу реєстрації та видачі
довіреностей.

Від контрагента позивачем отримано
податкову накладну № 5 від 04.10.2012 р. (а.с.
243-252 Т.1).

Під час судового засідання було
встановлено, що протягом березня 2012
року між позивачем та ТОВ
«Дніпрозварка» здійснювались
господарські операції, а саме ПП «СТВ»
здійснило закупівлю у ТОВ
«Дніпрозварка» заварювальну установку
TIG AC/DC 200P Профі та іншу зварювальну
продукцію відповідно до договору №
1201ДР від 02.03.2012 року (а.с. 2-3 Т.2).

Поставка продукції відбулася
відповідно до видаткових накладних №
298 від 03.03.2012 р. та № 345 від 15.03.2012 р.
Контрагентом позивачу було виставлено
рахунки № 263 від 02.03.2012 р., № 283 від 06.03.2012
р. Розрахунки між сторонами здійснено в
повному обсязі, про що свідчать копії
платіжних доручень № 416 від 02.03.2012 р., №
468 від 12.03.2012 р. та акт звіряння взаємних
розрахунків.

Про доставку товару позивачу свідчить
витяг з журналу реєстрації
довіреностей за березень 2012 року.
Відображення господарської операції з
придбання зварювального обладнання
відображено позивачем в
бухгалтерському обліку на рахунку № 281
за грудень-2011 року - грудень 2013 року.

На суму податкових зобов'язань ТОВ
«Дніпрозварка» виписано ПП «СТВ»
податкові накладні № 46 від 12.03.2012 р. та
№ 14 від 02.03.2012 р. (а.с. 4-20 Т.2).

В судове засідання, позивачем, на
підтвердження формування податкового
кредиту з ПДВ та показника витрат
підприємства за жовтень 2012 року по
господарським відносинам з ПП
«Аплікат» (стара назва підприємства
ТОВ СУПР «Вектор») було надано
видаткову накладну № 2721 від 25.10.2012 р.,
відповідно до якої контрагентом
позивача здійснено поставку тросу для
розтяжки, дроту та труби.

ТОВ СУРП «Вектор-М» виписано позивачу
податкову накладну № 227 від 25.10.2012р.

Між сторонами відсутня заборгованість
за поставлений товар, про що свідчить
акт звіряння взаємних розрахунків.
Відображення господарської операції в
бухгалтерському обліку підприємства
підтверджено карткою рахунку 281 за
грудень 2011 року - грудень 2013 року (а.с.
21-25 Т.2).

Також ДПІ в м. Чернігові під час
проведення перевірки було встановлено,
що ПП «СТВ» в листопаді 2012 року мало
господарські відносини з ПП «АТМ».

ПП «АТМ» було здійснено поставку
позивачу товару (болт, гайка, шайба,
електрод), що підтверджується
видатковою накладною № 5023 від 29.11.2012р.

Оплата товару здійснена позивачем на
підставі рахунку-фактури № 2811 від
28.11.2012 р., в безготівкові формі, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3235 від 29.11.2012р. оплата здійснена в
повному обсязі, як свідчить акт
звіряння взаємних розрахунків.

На суму податкових зобов'язань з ПДВ ПП
«АТМ» було виписано позивачу податкову
накладну № 333 від 29.11.2012 р.

Оприбуткування товару підтверджується
карткою рахунку № 281 за грудень 2011 року
- грудень 2013 року (а.с. 26-33 Т.2).

В ході перевірки відповідачем було
встановлено, що ПП «СТВ» в листопаді 2012
року мало взаємовідносини з ТОВ
«Градієнт ТЕК».

В судове засідання позивачем надано
документальне підтвердження
здійсненої господарської операції, а
саме видаткову накладну № 102 від 30.11.2012
р. Позивачем оплачено товар в повному
обсязі, про що свідчить акт звіряння
взаємних розрахунків

ТОВ «Градієнт Тек» виписано позивачу
податкову накладну № 72 від 30.11.2012 р.

Операція відображена в
бухгалтерському обліку підприємства
на рахунку № 281, про що свідчить картка
рахунку № 281 за грудень 2011 року -
грудень 2013 року (а.с. 34-38 Т.2).

В ході проведеної перевірки ДПІ в м.
Чернігові було встановлено, що в
червні, липні, серпні 2013 року ПП «СТВ»
здійснювало взаємовідносини з ПП
«Крепеж Люкс Юг».

В судове засідання було надано
додаткову угоду від 18.01.2013 р. до
договору поставки № 18 від 18.01.2013 року.
Відповідно до змісту цієї угоди
позивач виступає в якості покупця, а ПП
«Крепеж Люкс Юг» в якості
постачальника товару.

Товар поставлений відповідно до
видаткових накладних: № 594 від 04.06.2013 р.,
№ 622 від 06.04.2013 р., № 707 від 14.06.2013 р., № 795
від 26.06.2013 р., № 793 від 26.06.2013 р., № 794 від
26.06.2013 р., № 906 від 10.07.2013 р., № 907 від 10.07.2013
р., № 905 від 10.07.2013 р., № 913 від 11.07.2013 р., №
1011 від 19.07.2013 р., № 1010 від 19.07.2013 р., № 1009
від 19.07.2013 р., № 1056 від 25.07.2013 р., № 1082 від
29.07.2013 р., № 1083 від 29.07.2013 р., № 1096 від
29.07.2013 р., № 1162 від 05.08.2013 р., № 1237 від
14.08.2013 р., № 1291 від 20.08.2013 р., № 1342 від
27.08.2013 р., № 1376 від 30.08.2013 р.

ПП «Крепеж Люкс Юг» за поставлену
продукцію було виставлено позивачу
рахунки № 674 від 04.06.2013 р., № 698 від 06.06.2013
р., № 640 від 31.05.2013 р., № 645 від 31.05.2013 р., №
786 від 14.06.2013 р., № 895 від 26.06.2013 р., № 893 від
26.06.2013 р., № 876 від 21.06.2013 р., № 1001 від
09.07.2013 р., № 995 від 09.07.2013 р., № 1018 від
11.07.2013 р., № 986 від 08.07.2013 р., № 1099 від
18.07.2013 р., № 1081 від 17.07.2013 р., № 1124 від
19.07.2013 р., № 1183 від 25.07.2013 р., № 1211 від
29.07.2013 р., № 1204 від 26.07.2013 р., № 1216 від
29.07.2013 р., № 1390 від 14.08.2014 р., № 1276 від
02.08.2013 р., № 1446 від 20.08.2013 р., № 1497 від
27.08.2013 р.

Оплата товару здійснена в
безготівковій формі, про що свідчать
платіжні доручення: № 1518 від 13.06.2013р., №
1600 від 20.06.2013 р., № 1744 від 04.07.2013 р., № 1873
від 15.07.2013 р., № 2040 від 29.07.2013 р., № 2091 від
01.08.2013 р., № 2276 від 20.08.2013 р., № 2384 від
30.08.2013 р. Оплата здійснена в повному
обсязі, що підтверджується актами
звіряння взаємних розрахунків.

На суму податкових зобов'язань з ПДВ
контрагентом позивача виписано
податкові накладні: № 14 від 04.06.2013 р., №
40 від 06.06.2013 р., № 125 від 14.06.2013 р., № 214 від
26.06.2013 р., № 212 від 26.06.2013 р., № 213 від 26.06.2013
р., № 75 від 10.07.2013 р., № 76 від 10.07.2013 р., № 74
від 10.07.2013 р., № 82 від 11.07.2013 р., № 181 від
19.07.2013 р., № 180 від 19.07.2013 р., № 179 від 19.07.2013
р., № 228 від 25.07.2013 р., № 252 від 29.07.2013 р., №
266 від 29.07.2013 р., № 253 від 29.07.2013 р., № 23 від
05.08.2013 р., № 97 від 14.08.2013 р., № 153 від 20.08.2013
р., № 204 від 27.08.2013 р., № 241 від 30.08.2013 р.

Отримання товару відображено в
бухгалтерському обліку підприємства
на рахунку № 281, про що свідчить картка
рахунку за червень2013 року - грудень 2013
року. Працівникам підприємства
виписано довіреності на отримання
товару, як свідчить витяг з журналу
реєстрації довіреностей (а.с. 39-251 Т.2 1-6
Т.3).

Також в судове засідання позивачем
надано товарно-транспортні накладні,
що посвідчують транспортування товару
до позивача від контрагентів
постачальників ТОВ «С.К. Груп», ТОВ
«Магмастіл», ТОВ «Дніпрозварка», ТОВ
СУПР «Вектор-М», ПП «АТМ», ПП «Крепеж
Люкс Юг», ТОВ «Градієнт Тек» (а.с. 217-235,
240-266 Т.3)

Щодо взаємовідносин позивача з ПП
«Альфа-Ком» то в ході проведеної
перевірки ДПІ в м. Чернігові
встановлено, що з цим контрагентом
позивач мав господарські відносини в
червні-липні 2011 року.

В судовому засіданні встановлено, що
між ПП «СТВ», як замовником та ПП
«Альфа-Ком», як підрядником було
укладено договір на виготовлення
об'ємних літер з нержавіючої сталі з
світильниками № 103 від 06.06.2011 року (а.с.
76-78 Т.1).

Виконання робіт за договором
підтверджується актом виконаних робіт.
Розрахунки між сторонами
здійснювались відповідно до
рахунку-фактури № 54 від 05.06.2011 р. Оплата
робіт здійснена в безготівковій формі
відповідно до платіжних доручень: № 5749
від 08.06.2011р., № 5988 від 04.07.2011 р., № 6207 від
28.07.2011р.

ПП «Альфа-ком» було виписано позивачу
податкові накладні: № 48 від 22.07.2011 р., №
06 від 04.07.2011 р.

Згідно ст.. 4 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік та фінансова звітність
ґрунтуються на таких основних
принципах, зокрема превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Отже, на підтвердження включення
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту та включення
витрат за господарськими операціями до
складу витрат підприємства необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п. 2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 р. № 88,
зокрема: документи, що підтверджують
факт отримання товару від іншої особи
та документи, що підтверджують зв'язок
понесених витрат з господарською
діяльністю платника податку.

Всі зазначені вище первинні
бухгалтерські документи оформлені у
відповідності до ст.. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п. 2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 та
повністю відображають реальність
проведених господарських операцій між
ПП «СТВ» та ПП «Альфа-ком» ТОВ
«Магмастіл», ТОВ «Дніпрозварка», ПП
«Аплікат» (ТОВ СУПР «Вектор-М»), ТОВ
«Парма-ЛТД», ТОВ «Градієнт ТЕК», ТОВ
«С.К. Груп», ТОВ «Крепеж Люкс Юг», ПП
«АТМ».

Відповідно до п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» передбачено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Згідно п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» датою збільшення валових
витрат виробництва (обігу) вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку;

або дата оприбуткування платником
податку товарів, а для робіт (послуг) -
дата фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно із п. 138.1 ст. 138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Отже, із положень зазначених норм
законодавства вбачається, що
формування платником податку витрат
підприємства допускається за умови
підтвердження відповідних сум
належним чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами, а також
використання отриманих за договором
поставки товарів у власній
господарській діяльності . ДПІ в м.
Чернігові ДПС не надано суду доказів
того, що ПП «СТВ» не було використано у
власній господарській діяльності
отримані послуги та товари, надання
таких товарів/послуг позивачу
підтверджена всіма необхідними
первинними документами.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що витрати на оплату
поставлених товарно-матеріальних
цінностей та послуг з виготовлення
літер з назвою підприємства для
вивіски позивач протягом
перевіряємого періоду правомірно, на
підставі Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та Податкового кодексу України
включив до складу витрат підприємства,
тобто висновки ДПІ в м. Чернігові про
завищення витрат та заниження податку
на прибуток є безпідставними, як і
подальше донарахування сум податку на
прибуток.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу податковий кредит
- сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу;

Згідно із п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України
передбачено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Отже, із положень зазначених норм
законодавства вбачається, що
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість
допускається за умови підтвердження
відповідних сум належним чином
оформленими документами. Такими
документами Податковий кодекс України
визначає податкові накладні. Наявність
таких податкових накладних, які
відповідають вимогам Податкового
кодексу України була встановлена в
судовому засіданні, тому у позивача
були законні підстави для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

В судовому засіданні було встановлено,
що підставою для висновків ДПІ в м.
Чернігові про відсутність у позивача
права на формування податкового
кредиту та на формування витрат
підприємства з врахуванням показників
по взаємовідносинам з ТОВ «С.К. Груп»,
ПП «Альфа-ком», ТОВ «Магмастіл», ТОВ
«Дніпрозварка», ТОВ «Парма-ЛТД», ТОВ
«Градієнт ТЕК», ТОВ «Крепеж Люкс Юг», ПП
«АТМ», ТОВ СУРП «Вектор М» (ПП
«Аплікат») стали акти перевірок:

ДПІ у Печерському районі м. Києва №
8750/7/22.8-11 від 26.06.2015 р «Про результати
проведення перевірки ПП «Альфа-ком» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «Смарткол» і ТОВ «Мобілсвіт» на
підтвердження господарських відносин
з платниками за період з 01.12.2009 року по
31.12.2012 року»;

Броварської ОДПІ № 10/10-06-22-02/37014841 від
12.09.20 і З Р. «Про неможливість
проведення зустрічної звірки з ТОВ
«С.К.Груп» з питань підтвердження
відомостей по взаємовідносинам з ТОВ
«Лігран», ТОВ «Шоковіта», ТОВ «Нельсон
Інтрехолд» та
підприємствами-покупцями за період з
01.12.2011 року по 30.09.2012 року»;

ДПІ у Святошинському районі м. Києва №
760/22.2.09/37769301 від 23.04.2013 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«Магмастіл» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року;

ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська № 252/226/30852549 від 25.02.2013
р. з питань правомірності проведення
ТОВ «Дніпрозварка» господарських
відносин з платниками податків;

ДПІ у м. Чернігові № 123/22/37298925 від 25.04.2013
р. «Про результати зустрічної звірки
ТОВ «Парма-ЛТД» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами, якими сформовано
податкові зобов'язання та податковий
кредит за вересень-грудень 2012 року,
січень, лютий 2013 року з ТОВ «Агрікор
Холдінг»;

ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська № 257/224/36095668 від 18.02.2013
р. «Про неможливість проведення
зустрічної звірки з суб'єктом
господарювання ТОВ «Градієнт ТЕК» з
ТОВ «Матадор» за вересень 2012 року, ТОВ
«Ривс» за червень 2012 року, ТОВ «Старт Д»
за липень 2012 року»;

Миколаївського відділення Очаківської
ОДПІ ТУ Міндоходів у Миколаївської
області - № 109/22/37279127 від 30.12.2013 p., №
2/22-37279127 від 21.01.2014 року та № 26/22-37279127 від
28.02.2014 р. про результат документальних
позапланових невиїзних перевірок ПП
«Крепеж Люкс Юг» з питань
правомірності формування податкового
кредиту та встановлення факту
існування фінансово-господарських
відносин з ПП «Роялті-Торг»;

ДПА у Полтавській області № 416/22.5-10/24829234
від 08.04.2013р «про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ СУРП
«Вектор М» (нован назва підприємства ПП
«Аплікат») з правомірності проведених
господарських відносин із платниками
податків за період лютий 2010 року - лютий
2013 року»;

ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська № 7198/22-4/24606641 від 21.12.12
р. «Щодо документального підтвердження
господарських відносин ПП «ATM» із
платниками податків ТОВ «Будівництво
та реконструкція» за листопад 2011 року,
ТОВ «Інфотерм» за червень 2011 року, ТОВ
«Псіфік» за вересень 2011 року, БПП
«Сура» за вересень 2011 року, ПВП
«Форест» за червень 2011 року їх
реальності та повноти відображення в
обліку».

Суд вважає, що висновки ДПІ в м.
Чернігові про відсутність реального
здійснення ПП «СТВ»
фінансово-господарських відносин із
зазначеними вище контрагентами не
можуть ґрунтуватись на актах перевірки
інших податкових органів, оскільки
зазначеними актами не досліджувалось
здійснення операцій з поставки товарів
та послуг від ТОВ «С.К. Груп», ПП
«Альфа-ком», ТОВ «Магмастіл», ТОВ
«Дніпрозварка», ТОВ «Парма-ЛТД», ТОВ
«Градієнт ТЕК», ТОВ «Крепеж Люкс Юг», ПП
«АТМ», ТОВ СУРП «Вектор М» (ПП
«Аплікат»), ці перевірки не мали своїм
предметом дослідження таких
господарських відносин. Під час
проведення перевірок контрагентів
позивача не досліджувались первинні
бухгалтерські документи, не
встановлювався факт отримання товару,
що відображено в бухгалтерському
обліку ПП «СТВ». Предметом перевірки
контрагентів позивача були відносини з
іншими суб'єктами господарювання, які
не мали відносин з ПП «СТВ». Суд
зазначає, що позивач не може нести
відповідальності за дії свої
постачальників під час здійснення
своїх господарських відносин.

Крім того, чинним податковим
законодавством не передбачено право
ДПІ у м. Чернігові ДПС при складанні
акту перевірки одного платника
податків приймати за основу акт
перевірки іншого платника податків, як
підставу для висновку про наявність
порушень з боку першого.

Також, в судове засідання позивачем
надано копі судових рішень, якими
досліджувались господарські відносини
ТОВ «С.К. Груп», ПП «Альфа-ком», ТОВ
«Магмастіл», ТОВ «Дніпрозварка», ТОВ
«Парма-ЛТД», ТОВ «Градієнт ТЕК», ТОВ
«Крепеж Люкс Юг», ПП «АТМ», ТОВ СУРП
«Вектор М» (ПП «Аплікат») з іншими
суб'єктами господарювання та
встановлювалась дійсність таки
відносин та відповідність їх вимогам
податкового законодавства.

Щодо взаємовідносин ПП «СТВ» та ПП
«АТМ», то суд зазначає, що ДПІ в м.
Чернігові вже здійснювалась перевірка
взаємовідносин цих суб'єктів
господарювання за період з 01.12.2011 року
по 31.12.2012 року (акт перевірки № 2/22/22818209
від 28.03.2013 року(а.с.88-10Т.3), тобто період
(листопад 2012 року) в якому відбувалась
поставка ПП «АТМ» товарів позивач
підпадав під проведення перевірки ДПІ
в м. Чернігові. На підставі зазначеного
акту перевірки було винесено податкові
повідомлення-рішення № , № ,
№ від 08.04.2013 року. Зазначені
податкові повідомлення-рішення
скасовані рішенням ДПС у Чернігівській
області від 08.05.2013 року № 913/10/10-215 (а.с.
102-107 Т.3), таким чином висновки про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ПП «АТМ» було визнано
необґрунтованими. Тому суд вважає
безпідставним здійснення повторної
перевірки взаємовідносин ПП «СТВ» та
ПП «АТМ» в листопаді 2012 року та
вчинення висновків про порушення
правил формування витрат та
податкового кредиту за наслідками
таких відносин, які вже
спростовувались ДПС в Чернігівській
області.

Також суд не приймає до уваги посилання
відповідача на вирок Дніпровського
районного суму м. Києва від 28.05.2013 року
(а.с. 77-82), яким встановлено, що ПП
«Альфа-Ком» було зареєстровано у
державні районні адміністрації м.
Києва громадянами без постійного
джерела прибутків, а печатка вказаного
підприємства його реєстраційні та
фінансово-господарські документи
зберігалися в іншому місці.

Порушення порядку реєстрації
юридичної особи не є імперативною
ознакою протиправності її діяльності
та не може розцінюватися як
беззаперечне свідчення фіктивності
усіх господарських операцій,
здійснюваних такою особою. А відтак
сама по собі реєстрація ПП «Альфа-Ком»
особами без постійного місця отримання
прибутку, за відсутності інших
обставин, які б свідчили про
необґрунтованість податкової вигоди,
не може беззаперечно свідчити про
безтоварність спірних господарських
операцій.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивачем дійсно здійснювалась
закупівля послуг з виготовлення
вивіски підприємства, а тому суд
вважає, що така господарська операція
призвела до об'єктивної зміни складу
активів платника податків - покупця, а
тому будь-які порушення
постачальниками правил ведення
господарської діяльності не можуть
бути підставою для позбавлення покупця
права на валові витрати чи податковий
кредит.

Згідно з рішенням Європейського суду з
прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС"
АД проти Болгарії" (заява № 3991/03)
зазначено, що у разі якщо національні
органи за відсутності будь-яких
вказівок на безпосередню участь
фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке оподатковуваної ПДВ поставки,
який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Підпункт 4.1.4 Податкового кодексу
України встановлює презумпцію
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

За змістом вказаної норми податковий
кредит вважається сформованим
платником податків правомірно, однак
контролюючий орган не позбавлений
можливості довести в установленому
порядку факт невідповідності
задекларованих наслідків
господарської операції платника
податків у податковому обліку
фактичним обставинам.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На думку суду позивачем доведено ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, а відповідачем не
доказана правомірність своїх дій.

Враховуючи те, що в судовому засіданні
було встановлено наявність всіх
підтверджуючих проведення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами первинних
бухгалтерських документів, суд вважає,
що позивачем доведено, що правочини,
укладені між ним та його контрагентами
спричинили реальні юридичні наслідки
для ПП «СТВ», в судовому засіданні
встановлено факт оплати поставлених
позивачу товарів/послуг, що
підтверджує використання отриманих
благ у власній господарській
діяльності, позивачем на виконання
вимог Податкового кодексу України
отримано належним чином оформлені
податкові накладні, які є підставою для
зарахування сум ПДВ до складу
податкового кредиту, а відповідачем не
доказана правомірність своїх дій.
Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що ДПІ в м. Чернігові
неправомірно донарахувала ПП «СТВ»
податок на додану вартість та податок
на прибуток, а тому позовні вимоги про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень № ,
№ від 04.06.2014 року, підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області № , №
від 04.06.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
487 грн. 20 коп. судових витрат на користь
Приватного підприємства "СТВ".

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур