Справа № 813/3075/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3075/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді Сидор Н.Т.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача Гути О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Львівського обласного Центру
медико-соціальної експертизи МСЕК №2,
головного лікаря-головного експерта
Львівського обласного центру
медико-соціальної експертизи Решоти
Володимира Йосиповича про визнання
протиправними та скасування рішень та
зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_2 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Львівського
обласного Центру медико-соціальної
експертизи МСЕК №2, головного
лікаря-головного експерта Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи Решоти Володимира
Йосиповича з врахуванням заяви про
збільшення позовних вимог з наступним:
- визнати протиправними дії головного
лікаря-головного експерта Львівського
Обласного центру медико-соціальної
експертизи п. Решоти В.Й. в неповному їй
не в обґрунтованому розгляді заяви від
18.12.2013 року №656, заяви від 18.11.2013 року
№89-02, заяви від 12.02.2014 року №63 з
врахуванням ультразвукового
обстеження серця від 15.11.2013 року та
консультативного висновку
кардіохірурга ОСОБА_6, який зазначає
вроджену ваду серця та переглянути
рішення Обласної МСЕК №2 в частині
переосвідченнн ОСОБА_2 із загального
захворювання на інваліда з дитинства
та встановлення інвалідності без
строку переогляду-по життєво;

- зобов'язати головного
лікаря-головного експерта Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи п. Решоту В.Й. розглянути
Заяву від 18.12.2013 року №656, Заяву від
18.11.2013 року №89-02, Заяву від 12.02.2014 року
№63 з врахуванням упьтразвукового
обстеження серця від 15.11.2013 року та
консультативного висновку
кардіохірурга ОСОБА_6, який зазначає
вроджену ваду серця та переглянути
рішення Обласної МСЕК №2 в частині
переосвідченмя ОСОБА_2 із загального
захворювання на інваліда з дитинства
та встановлення інвалідності без
строку переогляду-по життєво;

- визнати протиправними дії головного
лікаря-головного експерта Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи п. Решоти В.Й. з відмовою нам
в надані повної інформації у
відповідності із інформаційним
запитом від 11.03.2014 року та неналежним
чином ведення мед-експертної справи
позивача ОСОБА_2;

- зобов'язати головного
лікаря-головного експерта Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи п. Решоту В.Й надати нам
повний перелік відправлених
документів та копії даних документів з
мед-експертної справи позивача ОСОБА_2
у відповідності із інформаційним
запитом від 11.03.2014 року вх.№112;

- зобов'язати головного
лікаря-головного експерта Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи п. Решоту В.Й. упорядкувати
належним чином мед-експертну справу
ОСОБА_2 шляхом долучення до неї
документів, які їм нами надавалися, а
саме копії з трудової книжки, завірена
копія виписки медичної комісії вих.
№89-02, оригінал консультативного
висновку кардіохірурга ЛОКЛКВ від
15.11.2013 року, копія ультразвукового
обстеження серця від 15.11.2013 року копія
заяв від 18.12.2013 року та від 12.02.2014 року
№63, створивши зміст то перелік
документів даної справи і
пронумерувати її;

- визнати протиправними дії
Львівського обласного центру
медико-соціальної експертизи Обласної
МСЕК № 2 щодо відмови в задоволені
заяви від 18.11.2013 року в частині
перекваліфікації (лзреосвідчення)
захворювання позивача ОСОБА_2 із
інваліда загального захворювання на
інваліда з дитинства;

- скасувати частково акт огляду серія 10
ААВ № 682029 від 28.08.2013 року Львівської
обласної медико-соціальної експертизи
Обласної МСЕК № 2 в частині причини
інвалідності - загальне захворювання;

- зобов'язати Львівський обласний центр
медико-соціальної експертизи Обласну
МСЕК № 2 переглянути рішення в частині
щодо причин встановлення інвалідності
та встановити позивачу ОСОБА_2
інвалідність з дитинства;

- визнати протиправними дії
Львівського обласного центру
медико-соціальної експертизи Обласної
МСЕК № 2 щодо у відмові в розгляді та
задоволенні заяви від 18.11.2013 року в
частині переогляду рішення щодо
встановлення позивачу ОСОБА_2 групи
інвалідності без строку переогляду;

- скасувати частково акт огляду серія 10
ААВ № 682029 від 28.08.2013 року Львівської
обласної медико-соціальної експертизи
Обласної МСЕК №2 в частині
встановлення інвалідності позивачу
ОСОБА_2 на строк до 01.08.2014 року з датою
чергового переогляду 05.07.2014 року;

- зобов'язати Львівський обласний центр
медико-соціальної експертизи Обласну
МСЕК № 2 переглянути рішення в частині
щодо строку переогляду та встановити
позивачу ОСОБА_2 групу інвалідності без
строку переогляду;

- встановити судовий контроль за
виконанням судового рішення шляхом
зобов'язання головного
лікаря-головного експерта Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи п. Решоту В.Й. та Львівський
обласний центр медико-соціальної
експертизи Обласну МСЕК № 2 подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
являється інвалідом III групи по причині
загального захворювання. Дана
інвалідність встановлена 28.08.2013 року,
строком до 01.08.2014 року з терміном
переогляду 05.07.2014 року. Однак, пройшовши
15.11.2013 року медичне обстеження,
позивачем отримано медичний висновок
про те, що наявна у нього хвороба є
вроджена, тобто не набута, а відтак
позивач неодноразово звертався до
відповідачів з вимогою змінити причину
інвалідності з загального
захворювання на інваліда з дитинства,
проте як аргументованих відповідей на
його погляд, так і самої
перекваліфікації причини інвалідності
відповідач не здійснив, що і було
причиною звернення з даним позовом до
суду.

В судовому засіданні позивач та його
представник, позов підтримали в
повному обсязі, такий просили
задовольнити.

Представник відповідача Львівського
обласного Центру медико-соціальної
експертизи МСЕК №2 проти позову
заперечила надала суду письмові
заперечення, суть котрих зводиться до
того, що рішення Обласної МСЕК № 2 про
встановлення позивачу третьої групи
інвалідності строком на один рік
винесені після вивчення поданих
комісією медичних документів,
медичного огляду його членами комісії
та на підставі "Положення про медико -
соціальну експертизу", п. 22 "Положення
про порядок, умови та критерії
встановлення інвалідності" Постанова
КМУ № 1317 від 03.12.2009 року, "Інструкції про
встановлення груп інвалідності" наказ
МОЗ № 561 від 05.09.2011 року. Неодноразові
звернення позивача були розглянуті, та
на такі надані письмові відповіді
згідно Закону України «Про звернення
громадян». Окрім того, зазначила, що
законність висновків про інвалідність
позивача, що встановлена 28.08.2013 року,
підтверджена рішенням суду, що набрало
законної сили, а відтак таке не може
підпадати під сумнів. З цих причин в
задоволені позову просила відмовити.

Відповідач головний лікар, головний
експерт Львівського обласного центру
медико-соціальної експертизи Решота
В.Й. в судовому засідання проти позову
заперечив, зазначив, що на кожне
звернення позивача з вимогою про зміну
ним причини інвалідності надавались
неодноразові як усні так і письмові
відповіді в порядку та на виконання
вимог закону України «Про звернення
громадян», а оскільки МСЕК являється
колегіальним органом та рішення
приймаються колегіально, то й
відповідно одноособово виконати
вимоги позивача, що викладені та
адресовані йому одноособово п. Решоті
В.Й. ним виконані бути не могли. Додав,
що позивачу для зміни причини
інвалідності слід звертатись з такою
заявою до МСЕК у Львівській області, а
не до головного лікаря, про що позивачу
було відомо, адже такому вже
встановлювалась інвалідність. Просив у
задоволені позовних вимог відмовити
повністю.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані по справі докази,
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

28.08.2013 року Обласна МСЕК № 2 видала
довідку до акта огляду медико -
соціальною експертною комісією серія
№ ААВ № 682029 про встановлення ОСОБА_2
вперше третьої групи інвалідності
загального захворювання на строк до
01.08.2014 року з черговою датою переогляду
05.07.2014 року (том-I, а.с.8).

15.11.2013 року позивач, пройшовши медичне
обстеження, отримав консультативний
висновок про те, що у позивача наявна
міксоматозна дегенерація мітрального
клапана (вроджена), тобто висновок про
те, що у позивача вроджена вада серця.

18.11.2013 року №656 позивач з заявою
звернувся до голови Львівського
обласного Центру медико-соціальної
експертизи МСЕК №2 Левченка Я.І. про
перекваліфікацію причини встановлення
інвалідності з загального
захворювання на причину захворювання
вроджену (том-I, а.с.9).

02.12.2013 року листом №89-02 надано
відповідь про те, що висновок від 28.08.2013
року Обласної МСЕК № 2 грунтується на
результатах об'єктивного дослідження
та документів наданих на день
проведення такого обстеження. Для
надання більш повної відповіді на
заяву від 18.11.2013 року в підтвердження
причин вродженої хвороби як для
підстав змін інвалідності позивачу
запропоновано надати копії
військового квитка та медичні
документи про встановлення діагнозу до
16-18 річного віку.(том-I, а.с.12)

18.12.2013 року позивач за результатом
отримання відповіді від 02.12.2013 року
№89-02, котру вважав необґрунтованою,
звернувсь до головного лікаря,
головного експерта Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи Решоти В.Й про перегляд
рішення від 28.08.2013 року Обласна МСЕК № 2
котрим позивачу було встановлено
вперше третю групу інвалідності
загального захворювання. В такій заяві
зазначив, що не може представити
документи про встановлення діагнозу до
16-18 річного віку, оскільки такі у нього
відсутні (а.с. том-I, 124).

15.01.2014 №21, 06.02.2014 №62, позивачу надано
відповідь на заяву від 18.12.2013 року, в
котрій відповідач Решота В.Й. зазначив,
що рішення МСЕК від 28.08.2013 року про
встановлення вперше III групи
інвалідності позивачу, по причині
загального захворювання, є
правомірним, та не може переглядатись,
оскільки таке встановлене за
результатами медичного огляду
позивача членами МСЕК, та після
вивчення наданих комісії медичних
документів (а.с. том-I, 128).

12.02.2014 року позивач втретє звернувся до
головного лікаря Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи Решоти В.Й про повний та
об'єктивний розгляд його заяви від
18.02.2013 року №656 (а.с. том-I, 129-131).

03.03.2014 року позивачу надано відповідь
№91, що за результатом розгляду заяви
від 12.02.2014 року та за наслідками
неодноразових звернень позивача та
його представника про перегляд
рішення МСЕК від 28.08.2013 року котрим
позивачу вперше було встановлено III
групу інвалідності, мед експертну
справу направлено було до
науково-дослідного інституту
реабілітації інвалідів м. Вінниця для
надання консультативного висновку.
(а.с. том-I, 143).

11.03.2014 року позивачем за результатом
отримання відповіді №91 від 03.03.2014 року
направлено відповідачу Решоті В.Й.
інформаційний запит про ознайомлення з
мед-експертною справою (а.с. том-I, 144).

Листом №123 від 25.03.2014 року позивачу
надали відповідь про те, що з
матеріалами мед-експертної справи від
може ознайомитись звернувшись
Обласний МСЕК каб.28.(а.с. том-I, 145)

Не погоджуючись з даними відповідями
на звернення позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з такого.

Щодо позовних вимог заявлених до
відповідача головного лікаря,
головного експерта Львівького
обласного центру медико-соціальної
експертизи п.Решоти В.Й.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» інвалідом є особа
зі стійким розладом функцій організму,
зумовленим захворюванням, наслідком
травм або з уродженими дефектами, що
призводить до обмеження
життєдіяльності, до необхідності в
соціальній допомозі і захисті.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону
інвалідність як міра втрати здоров'я
визначається шляхом експертного
обстеження в органах медико-соціальної
експертизи Міністерства охорони
здоров'я України.

Відповідно до ст. 69 Основ законодавства
України про охорону здоров'я
експертиза тривалої або стійкої втрати
працездатності здійснюється
медико-соціальними експертними
комісіями, які встановлюють ступінь та
причину інвалідності, визначають для
інвалідів роботи і професії, доступні
їм за станом здоров'я, перевіряють
правильність використання праці
інвалідів згідно з висновком
експертної комісії та сприяють
відновленню працездатності інвалідів.
Висновки органів медико-соціальної
експертизи про умови і характер праці
інвалідів є обов'язковими для
власників та адміністрації
підприємств, установ і організацій.
Порядок організації та проведення
медико-соціальної експертизи
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п. 3, п. 17, п. 20 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2009 року
№1317, медико-соціальна експертиза
проводиться особам, що звертаються для
встановлення інвалідності, за
направленням
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я після проведення
діагностичних, лікувальних і
реабілітаційних заходів за наявності
відомостей, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлених захворюваннями,
наслідками травм чи вродженими вадами,
які спричиняють обмеження
життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза
проводиться після повного медичного
обстеження, проведення необхідних
досліджень, оцінювання соціальних
потреб інваліда, визначення
клініко-функціонального діагнозу,
професійного, трудового прогнозу,
одержання результатів відповідного
лікування, реабілітації за наявності
даних, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлених захворюваннями,
наслідками травм чи вродженими вадами,
які спричиняють обмеження
життєдіяльності. Комісія під час
встановлення інвалідності керується
Інструкцією про встановлення груп
інвалідності, затвердженою МОЗ за
погодженням з Мінпраці та Радою
Федерації незалежних профспілок
України.

Згідно п. 4 Положення про
медико-соціальну експертизу №1317,
медико-соціальну експертизу проводять
медико-соціальні експертні комісії
(далі - комісії), з яких утворюються в
установленому порядку центри (бюро), що
належать до закладів охорони здоров'я
при Міністерстві охорони здоров'я
Автономної Республіки Крим,
управліннях охорони здоров'я обласних,
Київської та Севастопольської міських
держадміністрацій.

Центр (бюро) очолює головний лікар, який
призначається Міністром охорони
здоров'я Автономної Республіки Крим,
керівником управління охорони здоров'я
обласної (міської) держадміністрації.

З наведеного вбачається, що для
встановлення інвалідності,
проводиться Медико-соціальна
експертиза, яка проводиться особам за
умови направлення їх лікувальним
закладом охорони здоров'я, після
проведення діагностичних, лікувальних
і реабілітаційних заходів щодо таких
осіб, та за наявності відомостей, що
підтверджують стійке порушення
функцій організму.

Наказом МОЗ України від 14.02.2012 року №110
затверджено направлення на
медико-соціально-експертну комісію
(МСЕК) (Форма № 088/о), а також Інструкцію
щодо заповнення форми первинної
облікової документації № 088/о
"Направлення на
медико-соціально-експертну комісію
(МСЕК)".

Відповідно до п. 3 даної Інструкції
підставами для направлення на МСЕК є,
зокрема, наявність ознак інвалідності,
закінчення терміну інвалідності,
необхідність продовження листка
непрацездатності.

Згідно п. 2 Інструкції Форма № 088/о
заповнюється лікуючим лікарем закладу
охорони здоров'я за місцем проживання
чи лікування хворого, підписується
головою і членами
лікарсько-консультаційної комісії і
надсилається в
медико-соціально-експертну комісію
(далі - МСЕК).

Відповідно п. 4 Положення про
медико-соціальну експертизу №1317,
медико-соціальну експертизу проводять
медико-соціальні експертні комісії
(далі - комісії), з яких утворюються в
установленому порядку центри (бюро), що
належать до закладів охорони здоров'я
при Міністерстві охорони здоров'я
Автономної Республіки Крим,
управліннях охорони здоров'я обласних,
Київської та Севастопольської міських
держадміністрацій.

Відповідно до пп.19, 22 Положення про
медико-соціальну експертизу №1317
Комісія проводить засідання у повному
складі і колегіально приймає рішення.
Відомості щодо результатів
експертного огляду і прийнятих рішень
вносяться до акта огляду та протоколу
засідання комісії, що підписуються
головою комісії та її членами і
засвідчуються печаткою.

Рішення Центральної медико-соціальної
експертної комісії МОЗ, Кримської
республіканської, обласних,
центральних міських комісій (у тому
числі в разі проведення огляду у
складних випадках) приймається
більшістю голосів членів комісій. У
разі рівного розподілу голосів
вирішальним є голос голови комісії.
Член комісії, не згодний з прийнятим
рішенням, викладає свою думку в
письмовому вигляді, яка додається до
акта огляду. На вимогу такого члена
комісії акт огляду надсилається МОЗ.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про
звернення громадян» від 02.10.1996, № 393/96-ВР
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Статтею 3 даного Закону заява
(клопотання) - звернення громадян із
проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності. Клопотання - письмове
звернення з проханням про визнання за
особою відповідного статусу, прав чи
свобод тощо.

Статтею 5 даного Закону передбачені
вимоги до звернення, які полягають у
тому, що вони адресуються органам
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємствам,
установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян
або посадовим особам, до повноважень
яких належить вирішення порушених у
зверненнях питань.

Відповідно до ст. 15 даного Закону
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до
чинного законодавства і забезпечувати
їх виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що підставою звернення до
суду є не порушення відповідачем
порядку розгляду звернення заявника, а
незгода останнього зі змістом рішення,
прийнятого за результатом розгляду
такого звернення.

Як вбачається з матеріалів справи та й
не заперечується позивачем, що усі його
заяви про перекваліфікацію причини
встановлення інвалідності з
загального захворювання на причину
захворювання вроджену, тобто заяви про
зміну рішення МСЕК від 28.08.2013 року
котрим встановлено вперше III групу
інвалідності позивачу, а саме заяви
від 18.11.2013 року №89-02, від 18.12.2013 року №656,
та заява від 12.02.2014 року №63, а також
інформаційний запит від 11.03.2014 року,
адресовані голові Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи (МСЕК №2) п. Левченку Я.І.-
(заява від 18.11.2013 року №89-02) та головному
лікарю Львівського обласного центру
медико-соціальної експертизи Решоті
В.Й.(а.с., том-I, 8, 9, 124-126, 129-131,144).

Оскільки позивачем наведені вище заяви
адресовані головному лікарю
Львівського обласного центру
медико-соціальної експертизи Решоті
В.Й. як посадовій особі Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи, а не адресованій обласній
медико-соціальній експертній комісії
МОЗ України, то відповідачем Решотою
В.Й. на переконання суду, відповіді (від
02.12.2013 року листом №89-02, від 15.01.2014 №21,
від 06.02.2014 №62, від 28.02.2014 року №178, від
03.03.2014 року №91, від 25.03.2014 року №123) на
заяви позивача про перегляд висновку
МСЕК від 28.08.2013 року, надавались
відповідно та до вимог Закону України
«Про звернення громадян», і не могли
бути вирішені по суті поставлених у них
позивачем вимог, виходячи з такого (а.с.
том-I, 12, 128, 140, 143, 145).

Як зазначалось судом, встановлення
інвалідності здійснюється за рішенням
МСЕК. Для встановлення інвалідності
провадять медико-соціальну експертизу,
котра проводиться медико-соціальною
експертною комісією. Позивачу
розяснено, що в підтвердження причин
вродженої хвороби як для підстави
встановлення інвалідності необхідно
надати копії військового квитка та
медичні документи про встановлення
діагнозу такого до 16-18 річного віку.
Медико-соціальна експертиза
проводиться особам, що звертаються для
встановлення інвалідності, за
направленням
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я. Направлення, ж на
медико-соціально-експертну комісію
(МСЕК) (Форма № 088/о), матеріали справи не
містять. Медико-соціальні експертні
комісії утворюють в установленому
порядку центри (бюро), що належать до
закладів охорони здоров'я при
Міністерстві охорони здоров'я, та такі
центри (бюро) очолює головний лікар.
Відповідач Решота В.Й. є посадовою
особою Львівського Обласного центру
медико-соціальної експертизи, та
очолює такий, а не МСЕК, котра в свою
чергу є колегіальним органом, та
рішення про встановлення інвалідності
приймає колегіально за результатами
медико-соціальної експертизи. А так як
позивач не був направлений на МСЕК для
встановлення йому інвалідності, заяви
ж адресовані були суто відповідачу
Решоті В.Й., то й відповідно, суд вважає
твердження позивача про ненадання йому
обґрунтованих та не повних відповідей
та відмови у задоволені його заяв з
вимогою про перегляд висновків акту №
ААВ № 682029 від 28.08.2013 року Решотою В.Й.,
безпідставним, адже Решота В.Й надавав
відповіді на заяви позивача відповідно
до вимог Закону України «Про звернення
громадян», так як відповіді надавались
після перевірки викладених в заявах
фактів, відповідно до чинного
законодавства, та відповідно до
компетенції відповідача якого входить
вирішення порушених у заявах питань,
адже самостійно без наявності правових
підстав відповідач Решота В.Й., не міг
здійснити переосвідченмя ОСОБА_2 із
загального захворювання на інваліда з
дитинства, оскільки такими
повноваженнями одноособово не
наділений.

Більше того, позивач звертався не з
заявою до МСЕК про встановлення йому
заново інвалідності, а з вимогою до
відповідача Решоти В.Й. про перегляд
акту огляду серії 10 ААВ №682029 від 28.08.2013
року Львівської обласної
медико-соціальної експертизи Обласної
МСЕК № 2, в той час як необхідним є
направлення для позивача на МСЕК для
лікувальним закладом охорони здоров'я
проведення нової МСЕ, про що позивачу
було відомо, так як 28.08.2013 року Обласна
МСЕК № 2 видала йому довідку про
встановлення вперше третьої групи
інвалідності загального захворювання.

Щодо зобов'язання головного
лікаря-головного експерта Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи п. Решоту В.Й. упорядкувати
належним чином мед-експертну справу
ОСОБА_2 шляхом долучення до неї
документів що надавались позивачем, то
суд зазначає, що в судовому засіданні
судом за участі позивача та його
представника, було оглянуто
мед-експертну справу ОСОБА_2, та за
результатами огляду котрої судом не
встановлено, жодного порушення вимог
діловодства з оформлення такої, так як
така була належним чином підшита та
пронумерована, і містила усі документи,
що стосуються стану здоров'я позивача,
заяв ж позивача про перегляд акту
огляду серії 10 ААВ №682029 від 28.08.2013 року
дана мед-експертна справа не містила,
так як такі заяви оформлені позивачем
як документи, що надійшли в порядку
звернення громадян відповідно до
Закону України «Про звернення
громадян», а такі документи й
відповідно не можуть свідчити про стан
здоров'я позивача, через що й також не
долучені до даної мед-експертної
справи, а відтак така вимога заявлена
безпідставно.

Відносно вимоги зобов'язати головного
лікаря-головного експерта Львівського
обласного центру медико-соціальної
експертизи п. Решоту В.Й надати повний
перелік відправлених документів та
копії даних документів з
мед-експертної справи позивача ОСОБА_2
у відповідності із інформаційним
запитом від 11.03.2014 року вх.№112, то суд
зазначає, що в матеріалах справи
міститься лист №123 від 25.03.2014 року, в
котрому позивачу надали відповідь про
те, що з матеріалами мед-експертної
справи позивач може ознайомитись
звернувшись Обласний МСЕК у каб.28, та як
було встановлено судом в судовому
засіданні позивач скористався таким
правом, а відтак суд не вбачає
порушеного відповідачем права
позивача, що й виключає можливість
задовлення даної позовної вимоги.(а.с.
том-I, 145)

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, враховуючи встановлені обставини
справи, суд вважає доведеною
правомірність винесених відповідачем
рішень, оскільки позивачем не було
надано суду належних та допустимих
доказів протилежного, а тому позовні
вимоги заявлені до головного
лікаря-головного експерта Львівського
Обласного центру медико-соціальної
експертизи п. Решоти В.Й задоволенню не
підлягають.

Щодо позовних вимог до Львівського
обласного Центру медико-соціальної
експертизи МСЕК №2, суд зазначає
наступне.

Позивач фактично хоче визнати
неправомірним та скасувати акт огляду
серії 10 ААВ №682029 від 28.08.2013 з причин
отримання ним 15.11.2013 року
консультативного висновку про те, що у
позивача вроджена вада серця.

Проте суд з такою позицією позивача не
може погодиться, оскільки рішення
Обласної МСЕК № 2 про встановлення
позивачу третьої групи інвалідності
строком на один рік винесені після
вивчення поданих комісією медичних
документів, медичного огляду позивача
членами комісії та на підставі
«Положення про медико-соціальну
експертизу», п. 22 "Положення про
порядок, умови та критерії
встановлення інвалідності" Постанова
КМУ № 1317 від 03.12.2009 року, "Інструкції про
встановлення груп інвалідності" наказ
МОЗ № 561 від 05.09.2011 року, а так як на
момент прийняття даного рішення,
консультативного висновку від 15.11.2013
року, про те, що у позивача наявна
міксоматозна дегенерація мітрального
клапана (вроджена), тобто висновку про
те, що у позивача вроджена вада серця,
не було, що й логічно, що такий не був
взятий до уваги, при встановленні
позивачу третьої групи інвалідності за
загальним захворюванням, то й підстав
для скасування такого немає, адже МСЕК
№2 виходила з обставин та документів
навних на день постановлення такого
висновку.

Суд звертає увагу позивача, що висновки
№ ААВ № 682029 від 28.08.2013 року Обласної
МСЕК №2 складені на підставі огляду та
документів наявних на день
постановлення таких висновків, а
відповідно поява для позивача нової
обставини, що може бути підставою для
встановлення інвалідності є
обставиною за якої слід заново
провести медико-соціальну експертизу з
метою встановлення наявності чи
відсутності підстав для інвалідності
позивача, а не є тією обставиною, що
слугує для перегляду правомірності та
скасування висновків акту № ААВ № 682029
від 28.08.2013 року.

Більше того, судом з матеріалів справи
встановлено, що постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
24.10.2013 року №813/6840/13-а, що набрало
законної сили, після його перегляду
Львівським апеляційним
адміністративним судом, було
встановлено законність акту огляду
серія 10 ААВ №682029 від 28.08.2013 року
Львівської обласної медико-соціальної
експертизи Обласної МСЕК № 2 та
висновку щодо причини інвалідності
позивача за загальним захворюванням.
(том-I, а.с.211-215, 216-221).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Таким чином, законність акту огляду
серія 10 ААВ №682029 від 28.08.2013 року
Львівської обласної медико-соціальної
експертизи Обласної МСЕК № 2 та
висновку щодо причини інвалідності
позивача за загальним захворюванням, є
обставиною встановленою постановою
Львівського окружного
адміністративного суду 24.10.2013 року в
адміністративній справі №813/6840/13-а, яка
набрала законної сили.

Оскільки суд не знайшов підстав для
задоволення жодної з вимог позивача, то
й підстав для встановлення судового
контролю відповідно не має. Більше того
згідно ст. 267 КАС України такий контроль
є правом, а не обов'язком суду.

Суд згідно ч. 6 ст. 71 КАС України
вирішує справу на підставі наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. 86 КАС
України суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно п. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

З огляду на те, що при прийнятті
рішень за наслідками розгляду звернень
позивача, відповідачі діяли в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надане, обґрунтовано, з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття таких рішень, та
з дотриманням процедури прийняття
оскаржуваних рішень, в той час як,
обґрунтування протиправності дій та
рішень відповідачів не знайшли свого
підтвердження належними та
допустимими доказами, зважаючи на всі
наведені обставини справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що в
задоволенні позову слід відмовити, так
як такий заявлено безпідставно.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст. 94 КАС України, судові
витрати у формі судового збору,
покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с
т а н о в и в:

в задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання повного
тексту постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Повний текст постанови складено
та підписано 28.07.2014 року.

Суддя
Сидор Н.Т.