Справа № 803/1429/14
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Справа № 803/1429/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання
Шепталовій А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Луцьку до Відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції
Волинської області про визнання
бездіяльності протиправною,
скасування постанови та зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань у м. Луцьку
(далі - відділення Фонду) звернулося з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції Волинської області
(далі - відділ ДВС Луцького РУЮ) про
визнання бездіяльності протиправною,
скасування постанови та зобов'язання
вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постановою державного виконавця
відділу ДВС Луцького РУЮ від 07.07.2014 року
про повернення виконавчого документа
стягувачеві, було повернуто відділенню
Фонду виконавчий лист №316/2012 виданий
18.04.2012 року Волинським окружним
адміністративним судом на виконання
постанови суду щодо стягнення із ПП
"Євробуд-плюс" коштів в сумі 541, 66 грн.
Однак, позивач вважає, що належних дій,
спрямованих на примусове виконання
постанови Волинського окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року
про стягнення із ПП "Євробуд-плюс" на
користь відділення Фонду коштів в сумі
541, 66 грн., державним виконавцем відділу
ДВС Луцького РУЮ вчинено не було, чим
останнім порушено ст.124 Конституції
України, вимоги Закону "Про виконавче
провадження", встановлені статтями 6, 11,
12, 30, 40, 47, 75 та міжнародні зобов'язання
України. У зв'язку з чим, просить суд
визнати протиправною бездіяльність
відділу ДВС Луцького РУЮ по виконанню
постанови Волинського окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року
по справі №2а/0370/344/12, скасувати
постанову відділу ДВС Луцького РУЮ від
07.07.2014 року про повернення виконавчого
документа стягувачеві та зобов'язати
відділ ДВС Луцького РУЮ відновити
виконавче провадження №40576182 про
стягнення із ПП "Євробуд-плюс" 541, 66 грн.
заборгованості зі сплати страхових
внесків.

17 липня 2014 року позивачем через
канцелярію суду подану заяву про
уточнення позовних вимог, у якій
просить визнати протиправною
бездіяльність відділу ДВС Луцького РУЮ
по виконанню постанови Волинського
окружного адміністративного суду від
20.02.2012 року по справі №2а/0370/344/12 та
скасувати постанову відділу ДВС
Луцького РУЮ від 07.07.2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Представник позивача звернулась до
суду з клопотанням про розгляд справи у
її відсутності. Позовні вимоги
підтримує та просить суд їх
задовольнити.

Представником відповідача подано до
суду письмове клопотання за вх. №9639 від
22.07.2014 року про розгляд справи за його
відсутності. В письмових запереченнях
зазначив, що 23.08.2012 року державним
виконавцем Бондаруком П.В. при
виконанні зведеного виконавчого
провадження, боржником у якому
виступає ПП "Євробуд-плюс", винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, якою оголошено в розшук
автомобіль УАЗ 2206, д.н.з. АС3716АІ, проте
розшук даного майна виявився
безрезультатним. Відомості про
наявність нерухомого майна у
Волинському бюро технічної
інвентаризації за боржником відсутні.
Земельних ділянок зареєстрованих за ПП
"Євробуд-плюс", згідно відповіді
Держкомзему у Волинській області не
виявлено. Дані обставини
унеможливлюють подальше виконання
рішення суду, а тому на підставі п.2 ч.1
ст.26 Закону України "Про виконавче
провадження" виконавчий документ
повернуто стягувачу.

Частиною 1 статті 41 КАС України
визначено, що у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу
вирішено у відсутності сторін на
підставі наявних у ній доказів без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в їх сукупності,
проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до повного
задоволення, з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (далі
- Закон України №606-XIV) встановлено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст.19 вищевказаного
закону, державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; в інших
передбачених законом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року
по справі №2а/0370/344/12 задоволено позов
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Луцьку
Волинської області до Приватного
підприємства "Євробуд-плюс" та стягнуто
на користь відділення Фонду 541, 66 грн.
недоїмки та пені зі сплати страхових
внесків.

За вказаним судовим рішенням
Волинським окружним адміністративним
судом 18.04.2012 року був виданий
виконавчий лист №316/2012, який 04.11.2013 року
повторно було направлено до виконання
до ВДВС Луцького РУЮ.

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Луцького РУЮ від 07.11.2013 року
відкрито виконавче провадження №40576182.

Частиною 2 ст.11 Закону України №606-XIV
визначено, що державний виконавець:
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.2 ст.25 Закону України №606-XIV у
постанові про відкриття виконавчого
провадження державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

З постанови про відкриття виконавчого
провадження №40576182 від 07.11.2013 року
вбачається, що державним виконавцем
зобов'язано боржника - ПП "Євробуд-плюс"
добровільно виконати постанову до
13.11.2013 року, а в протилежному випадку
виконати його в примусовому порядку.

Спірні правовідносини між позивачем та
відповідачем виникли з приводу
невиконання останнім постанови
Волинського окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року
по справі №2а/0370/344/12.

Відповідно до частини 2 ст.6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
та основоположних свобод та практику
Суду як джерело права.

Водночас статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, визначено, що
кожна юридична особа має право мирно
володіти своїм майном і не може бути
його позбавлена інакше як в інтересах
суспільства.

Згідно з статтею 13 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
кожен, чиї права та свободи, визнані в
цій Конвенції, було порушено, має право
на ефективний засіб юридичного захисту
в національному органі, навіть якщо
таке порушення було вчинене особами,
які здійснювали свої офіційні
повноваження.

Невід'ємною частиною справедливого
судового розгляду та ефективного
захисту права на мирне володіння
майном є забезпечення державою
примусового виконання судового
рішення в розумний строк, яке в Україні
покладається на державну виконавчу
службу та державних виконавців.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі "Горнсбі проти
Греції" зазначив, що право на суд було б
ілюзорним, якби національна правова
система Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України "Про
виконавче провадження".

Згідно п.13 ч.3 ст.11 Закону України №606-XIV
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: накладати стягнення у
вигляді штрафу на фізичних, юридичних
та посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Судом встановлено, що за невиконання
рішення суду в добровільному порядку
відповідачем до боржника ПП
"Євробуд-плюс" стягнення у вигляді
штрафу не застосовувалось. Рішення
суду в добровільному порядку ПП
"Євробуд-плюс" не виконано.

19.03.2014 року державним виконавцем
винесена постанова про арешт коштів
боржника, яка надіслана у банківські
установи для виконання. Проте, згідно
відповідей банківських установ - кошти
для погашення заборгованості на
рахунках боржника відсутні.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 28.03.2012 року в межах
зведеного виконавчого провадження
№28306727, боржником у якому виступає ПП
"Євробуд-плюс", винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, згідно
якої накладено арешт на автомобіль УАЗ
2206, (1996 р.в.), бежевий, ДНЗ АС3716АІ, №куз.
Т0007820, що належить боржнику ПП
"Євробуд-плюс".

Однак, як встановлено судом, постановою
старшого державного виконавця відділу
ДВС Луцького РУЮ Плугова Г.О. про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, на підставі п.2 ч.1 ст.47 та
ст.50 Закону України "Про виконавче
провадження", виконавчий лист №316/2012
виданий 18.04.2012 року Волинським окружним
адміністративним судом на виконання
постанови суду щодо стягнення із ПП
"Євробуд-плюс" коштів в сумі 541, 66 грн.
було повернуто відділенню Фонду.

Відповідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України
№606-XIV виконавчий документ, на підставі
якого відкрито виконавче провадження,
за яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

У постанові від 07.07.2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві державний виконавець
відділу ДВС Луцького РУЮ Плугов Г.О.
зазначив, що за ПП "Євробуд-плюс"
зареєстровано транспортний засіб -
автомобіль УАЗ 2206, ДНЗ АС3716АІ, розшук
якого виявився безрезультатним.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України
№606-XIV у разі необхідності розшуку
транспортного засобу боржника
державний виконавець виносить
постанову про такий розшук, яка є
обов'язковою для виконання органами
внутрішніх справ.

Проте, в порушення ч.1 ст.40 Закону
України №606-XIV державним виконавцем
відділу ДВС Луцького РУЮ не винесено
постанову про розшук майна боржника та
не залучено ограни внутрішніх справ
для проведення виконавчих дій.

Доказів протилежного представником
відповідача суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачем не дотримано вимог
частини 1 статті 40 Закону України №606-XIV,
оскільки відділом ДВС Луцького РУЮ не
винесено постанову про розшук майна
боржника та не залучено ограни
внутрішніх справ для проведення
виконавчих дій, а саме розшуку
автомобіля УАЗ 2206, ДНЗ АС3716АІ.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
постанова Волинського окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року
по справі № 2а/0370/344/12 про стягнення із
ПП "Євробуд-плюс" залишається не
виконаною протягом 2,5 років.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що відділ Державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції по виконанню
постанови Волинського окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року
по справі №2а/0370/344/12 про стягнення із ПП
"Євробуд-плюс" недоїмки та пені по
сплаті страхових внесків в сумі 541, 66
грн., вжив недостатніх заходів
передбачених Законом України "Про
виконавче провадження" для виконання
вищевказаної постанови суду, а отже
допустив бездіяльність, яку суд визнає
протиправною, а постанову від 07.07.2014
року про повернення виконавчого
документа стягувачу такою, що підлягає
скасуванню.

Керуючись ч.3 ст.160, статтями 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
"Про виконавче провадження", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною бездіяльність
відділу Державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
по виконанню постанови Волинського
окружного адміністративного суду від
20.02.2012 року по справі № 2а/0370/344/12.

Скасувати постанову відділу Державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції від 07.07.2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачу.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 27 липня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ю.Ю. Сорока