Справа № 2а-724/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 липня 2014 року Справа № 115606/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 05 квітня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області про встановлення відсутності
повноважень, визнання вимоги
незаконною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області про встановлення відсутності
повноважень у суб'єкта владних
повноважень та визнання вимоги
управління ПФУ незаконною та її
скасування.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідачем
складено письмову вимогу про сплату
боргу №1116 від 10.12.2010 року про сплату
позивачем недоїмки зі страхових
внесків, фінансових санкцій (штрафів)
та пені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
854,46 грн. Зазначає, що сплачує збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України у складі єдиного та
фіксованого податку згідно з п.6 Указу
Президента України від 03.07.1998 року №
727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» та
абз.17 та. 19 пп. б п.1 ст.1 ст.14 Розділу IV
Декрету КМУ «Про прибутковий податок з
громадян». Вважає, що вимога №1116 від
10.12.2010 року складена з порушеннями
законодавства України.

Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 05
квітня 2011 року в задоволені позовних
вимог відмовлено. Суд виходив із того,
що хоча позивач підприємець і
перебуває на спрощеній системі
оподаткування (сплачує єдиний податок)
сплата внесків до Пенсійного фонду
України не входить в суму зазначеного
податку. Тому із-за заборгованості
відповідач скеровує вимогу про сплату
судового збору..

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням сторона позивача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким задоволити позовні
вимоги.

Покликання маються на те, що не
враховано ст. 2 КАС України, ст. 19
Конституції України. Збір сплачується
на загальнообов'язкове пенсійне
страхування у складі єдиного
фіксованого податку. Крім того, ним
заява згідно з додатком № 28 до
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загально обов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України встановленої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 не подавалась,
звітність не надавалась, тому немає
законних підстав для нарахування
боргу.

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім
для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вбачає її
частково аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
зокрема неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, що відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (надалі Закон України №
1058-IV) регулює відносини, що виникають
між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування (стаття 5). Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці правовідносини лише
у випадках, передбачених зазначеним
Законом, або в частині, що йому не
суперечить. Виключно цим
нормативно-правовим актом
визначаються: принципи та структура
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
коло осіб, на яких поширюється його дія;
перелік платників страхових внесків,
їх права та обов'язки; порядок
нарахування, обчислення, сплати цих
внесків і стягнення заборгованості за
ними.

Пунктом 1 статті 11 Закону України № 1058-IV
встановлено, що загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають особи, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях, інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств, організацій, в об'єднаннях
громадян, у фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності та інших
осіб, включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований чи
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 зазначеного
вище Закону страхувальниками
зазначених осіб є їхні роботодавці, які
відповідно до частини першої статті 15
цього Закону належать до платників
страхових внесків і зобов'язані на
підставі пункту 6 частини другої статті
17 цього ж нормативно-правового акта
нараховувати, обчислювати та
сплачувати в установлені строки й у
повному обсязі страхові внески.

Статтею 18 Закону № 1058-IV встановлено, що
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом,
вони не включаються до складу податків,
інших обов'язкових платежів, що
складають систему оподаткування. На ці
внески не поширюється податкове
законодавство, а іншим законодавством
не можуть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги
зі сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлено
Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», яким, як і Законом № 1058-IV,
не передбачено такої пільги, як
звільнення від сплати цього збору для
суб'єктів підприємницької діяльності,
котрі перейшли на спрощену систему
оподаткування.

Відтак, позовні вимоги по суті є
неаргументовані та суперечать окрім
наведеного практиці Верховного Суду
України, викладеної в судових рішеннях
від 07.05.2012 року (справа №21-300а11) та від
21.10.2008 року (справа №61-961во08).

Разом з тим, колегія суддів приходить
до висновку, що порушені норми
процесуального права, оскільки даний
спір повинен розглядати окружний суд, а
не місцевий як адміністративний, тому
порушено предметну підсудність, що
складає підстави для скасування
судового рішення із прийняттям нового,
з метою виправлення порушення з
приводу прийняття судового рішення
неповноважним складом суду.

За таких обставин, проаналізувавши
вищевикладене, судова колегія вважає,
що доводи апеляційної скарги являються
частково суттєвими із-за порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч. 4, 197, 198 п.3 ч.1, 202,
205, 207, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити
частково, скасувати постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 05 квітня 2011
року по справі № 2а-724/11 та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області про встановлення відсутності
повноважень, визнання вимоги
незаконною та її скасування.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г.Левицька

В.П. Сапіга