Справа № 1007/12316/2012
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд
№ провадження 2-а/361/284/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючої судді
Білик Г.О.

при секретарі
Гончар О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Броварської міської ради Київської
області про визнання рішення
незаконним, скасування рішення та
зобов'язання витини певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Броварської міської ради Київської
області про визнання незаконним та
скасування рішення Броварської
міської ради за № 2-6/3358 від 21.09.2012 року
про відмову надати дозвіл на
розміщення тимчасової споруди
торгівельного призначення, загальною
площею 70 м.кв. для здійснення
підприємницької діяльності на
земельній ділянці розташованій у
АДРЕСА_1; та зобов'язання розглянути
заяву позивача по суті, та винести нове
рішення у якому врахувати позицію суду.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 28 серпня 2012 року
його представником було направлено до
Броварської міської ради заяву із
проханням надати дозвіл на розміщення
тимчасової споруди торгівельного
призначення для здійснення
підприємницької діяльності на
земельній ділянці розташованій у
АДРЕСА_1. 10 жовтня 2012 року, на адресу
позивача надійшла «відповідь-рішення»
від Виконавчого комітету Броварської
міської ради за № 2-6/3358 датована від
21.09.2012року, відповідно до якого йому
відмовлено у задоволенні його
клопотання щодо надання дозволу на
розміщення тимчасової споруди з тих
підстав, що дана земельна ділянка
надана іншому суб'єкту підприємницької
діяльності, а також того, що площа
тимчасової споруди для здійснення
підприємницької діяльності відповідно
до вимог закону не може перевищувати
30кв.м.

На думку позивача, вказане «рішення» є
незаконним, необґрунтованим, та таким,
що підлягає скасуванню,у зв'язку з чим
він звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про розгляд справи був повідомлений
належним чином, до суду надав заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутності, вказав, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, до суду надав
письмові заперечення, у яких просив
розглядати справу за його відсутності,
проти задоволення позову заперечує,
вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими що не
підлягають задоволенню.

При цьому посилається на те, що в
обґрунтування позову позивачем
визначено відповідь Виконавчого
комітету Броварської міської ради
Київської області, надану йому за
наслідками розгляду його заяви про
надання дозволу на встановлення
тимчасової споруди, датовану 21 вересня
2012 року, за вихідним номером №2-6/2258, як
рішення Броварської міської ради
Київської області, що на думку
останнього породжує правові наслідки
та слугує відмовою у наданні дозволу на
розміщення тимчасової споруди
торгівельного призначення загальною
площею 70 кв.м. для здійснення
підприємницької діяльності на
земельній ділянці розташованій у
АДРЕСА_1, проте згадана відповідь не
являється рішенням органу місцевого
самоврядування прийнятим відносно
позивача, а тому не може бути
оскарженою в судовому порядку.

Крім того, оскаржувана відповідь була
надана позивачу у встановлені ЗУ «Про
звернення громадян» строки. Посилання
ОСОБА_1 на те, що він просив відповідача
про надання йому дозволу на розміщення
групи тимчасових споруд не відповідає
дійсності, оскільки у своїй заяві
останній просив надати дозвіл на
розміщення тимчасової споруди.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази,
суд встановив наступні обставини
справи.

28 серпня 2012 року представник ФОП ОСОБА_1
- ОСОБА_2 (на підставі договору
доручення № 1/П/12 від 28 серпня 2012 року)
звернувся до Броварської міської ради
Київської області із заявою про
надання дозволу на розміщення
тимчасової споруди торгівельного
призначення загальною площею 70 кв.м.
для провадження підприємницької
діяльності на земельній ділянці
розташованій у АДРЕСА_1.

Згідно до ст. 20 Закону України «Про
звернення громадян» звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Із відповіді виконавчого комітету
Броварської міської ради Київської
області № 2-6/3358 від 21.09.2012року
вбачається, що звернення ФОП ОСОБА_1 від
28.08.2012 року розглянуто виконавчим
органом міської ради у встановлений
законодавством термін.

Згідно даної відповіді звернення
позивача від 28.08.2012 року щодо надання
дозволу на розміщення тимчасової
споруди торгівельного призначення
площею 0.0070 га. на земельній ділянці
розташованій у АДРЕСА_1 розглянуто та
повідомлено його про неможливість у
задоволенні його клопотання, оскільки
дана земельна ділянка надана іншому
суб'єкту підприємницької діяльності, а
також того, що площа тимчасової споруди
для здійснення підприємницької
діяльності відповідно до вимог закону
не може перевищувати 30кв.м.

Твердження позивача про те, що
«відповідь-рішення» Виконавчого
комітету Броварської міської ради
Київської області за підписом
заступника міського голови Андрєєва
від 21 вересня 2012 року, за вихідним
номером №2-6/2258, породжує правові
наслідки та слугує відмовою у наданні
дозволу на розміщення тимчасової
споруди торгівельного призначення,
загальною площею 70 кв.м для здійснення
підприємницької діяльності на
земельній ділянці розташованій у
АДРЕСА_1 є хибним, оскільки згаданий
лист-відповідь не являється актом
органу місцевого самоврядування та в
свою чергу не породжує правових
наслідків та не спрямований на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин.

Окрім того, вимоги позивача в його
заяві від 28 серпня 2012 року в частині
розміру тимчасової споруди
торгівельного призначення площею 70
кв.м суперечить вимогам ч.2 п.2 ст.28
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", за якою
тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру).

При цьому суд погоджується з
твердження представника позивача про
те, що посилання ОСОБА_1 на те, що він
просив відповідача про надання йому
дозволу на розміщення групи тимчасових
споруд не відповідає дійсності,
оскільки у своїй заяві останній просив
надати дозвіл на розміщення тимчасової
споруди. (а.с. 07)

Відповідно до ст.80 Земельного кодексу
України суб'єктами права власності на
землю є зокрема, територіальні громади,
які реалізують це право безпосередньо
або через органи місцевого
самоврядування, - на землі комунальної
власності.

Землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності (ч.1, ч.2 ст. 83
Земельного кодексу України).

Частина 1 ст. 116 Земельного кодексу
України передбачає, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 123 Земельного
кодексу України, надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування.

Крім того, відповідно до Рішення
Броварської міської ради Київської
області від 21 січня 2012 року №513-18-06 ДП
ПАТ «Київхліб» Хлібокомбінат №10
надано дозвіл на складання технічної
документації по оформленню права
користування земельною ділянкою
орієнтованою площею 0,0030 га, за рахунок
земель загального користування, для
розташування тимчасової споруди для
здійснення підприємницької діяльності
по АДРЕСА_2.

З урахуванням наведеного, беручи до
уваги той факт, що лист не являється
актом органу місцевого самоврядування
та в свою чергу не породжує правових
наслідків, не спрямований на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин; що земельна ділянка про яку
йшла мова в тексті заяви ФОП ОСОБА_1 від
28 серпня 2012 року надана іншому суб'єкту
підприємницької діяльності, а також
того, що площа тимчасової споруди для
здійснення підприємницької діяльності
відповідно до вимог закону не може
перевищувати 30кв.м. по зовнішньому
контуру, суд приходить до переконання,
що відмова відповідача надати позивачу
дозвіл на розміщення тимчасової
споруди площею 70 кв.м. для провадження
підприємницької діяльності на
земельній ділянці розташованій у
АДРЕСА_1 є правомірною.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів суду те, що
оскаржуваний позивачем лист-відповідь
наданий позивачу у відповідності до
вимог чинного законодавства.

Натомість позивач не надав суду
допустимих доказів на обґрунтування
заявлених ним позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Броварської
міської ради Київської області про
визнання незаконним та скасування
рішення Броварської міської ради за №
2-6/3358 від 21.09.2012 року про відмову надати
дозвіл на розміщення тимчасової
споруди торгівельного призначення,
загальною площею 70 м.кв. для ведення
підприємницької діяльності на
земельній ділянці розташованій у
АДРЕСА_1; та зобов'язання розглянути
заяву позивача по суті, та винести нове
рішення у якому врахувати позицію суду,
- залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не
було подано. Апеляційна скарга на
постанову суду подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Броварський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо
вона не скасована, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Г. О. Білик