Справа № 810/6705/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Журавель
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі:
Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Приватного підприємства «ВІК
Плюс» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
протиправним та скасування припису і
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ВІК Плюс»
звернулося до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області та просило визнати
протиправними та скасувати припис
відповідача від 23.09.2013 №С-2309/17 та
постанову від 25.11.2013 №3-2511/2-7/10-111/2511/09/02.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року позов було задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що судом першої інстанції неповно
з'ясовано та не доведено обставини, що
мають значення для справи, а висновки,
викладені ним в оскаржуваній
постанові, не відповідають обставинам
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
дослідивши й проаналізувавши доводи
апеляційної скарги і докази на їх
підтвердження, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
на підставі направлення від 30.07.2013
№2685/13/09/02 відповідачем проведено
позапланову перевірку об'єкта
«Будівництво колективних гаражів по
бульвару Незалежності в районі
розміщення заводу алюмінієвих
будівельних конструкцій в м. Бровари
Київської області» щодо перевірки
достовірності даних, наведених в
Декларації про початок будівельних
робіт, поданої замовником до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області 26.07.2013 за
№7/10-2607/29.

В ході проведення перевірки
встановлено, що проектною організацією
ПП «Вік Плюс» занижено категорію
складності об'єкта будівництва та
розроблено проектну документацію з
порушенням вихідних даних
проектування.

За результатами перевірки складено Акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
17.09.2013, в якому контролюючий орган
дійшов висновку про порушення
позивачем п.1 ст.31 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

На підставі Акту перевірки
відповідачем 23.09.2013 винесено припис
№С-2309/17 про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил в, якому
вимагається усунути порушення до
31.12.2013.

11 Листопада 2013 року відповідачем
стосовно позивача складено протокол
№2-Л-З-1111/3 про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

25 Листопада 2013 року Інспекцією ДАБК
винесено постанову №З-2511/2-7/10-111/2511 про
адміністративне правопорушення, якою
позивача визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 103230 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено належними та
допустимими доказами правомірність
спірних рішень та, враховуючи, що в ході
судового розгляду справи позивачем
було повною мірою спростовано
допущення ним будь-яких порушень у
сфері містобудівної діяльності, дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та необхідність їх задоволення.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції колегія суддів
виходить з такого:

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які
здійснюють проектування об'єктів,
експертизу проектів будівництва,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у тому числі за не створення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення, незабезпечення
приладами обліку води і теплової
енергії, а також за заниження категорії
складності об'єкта будівництва:
проектна організація - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат; експертна організація - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
усі об'єкти будівництва поділяються на
I, II, III, IV і V категорії складності.
Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до державних будівельних норм та
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.
Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету
Міністрів України від 27.04.2011 за № 557
«Про затвердження порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності», віднесення об'єкта
будівництва до відповідної категорії
складності здійснюється
проектувальником і замовником.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до довідки про розрахунок
категорії складності об'єкта позивачем
спірному об'єкту визначено ІІ
категорію складності.

Натомість, в ході проведення перевірки
Інспекція ДАБК дійшла висновку, що
спірний об'єкт будівництва відноситься
до СС2, тобто належить до ІІІ категорії
складності. Однак, ні в Акті перевірки,
ні в протоколі про правопорушення не
міститься жодних розрахунків, на
підставі яких відповідачем було
визначено III категорію складності та
клас наслідків об'єкта.

Висновки ж позивача визнано
правильними та підтверджено
компетентними установами, у т.ч.
особами, які мають статус експерта (ТОВ
«Український інститут сталевих
конструкцій ім. В.М. Шимановського», ДП
«Спеціалізована державна експертна
організація центральна служба
української державної будівельної
експертизи»).

При цьому колегія суддів бере до уваги,
що визначення категорії складності
об'єкта будівництва безпосередньо
органом ДАБК передбачено лише у
випадку проведення державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єктах самочинного будівництва (у
разі відсутності проектної
документації), цим же пунктом
передбачено право органу ДАБК в разі
необхідності визначати категорію
складності шляхом проведення
експертизи експертною організацією чи
експертом, що має відповідний
сертифікат (п.7 постанови Кабінету
Міністрів України від 27.04.2011 за № 557
«Про затвердження порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності»).

Спірний об'єкт будівництва не є
самочинним, категорію складності
визначено проектною організацією,
експертні дослідження відповідачем не
проводилися, а відтак, у органу ДАБК
були відсутні правові підстави для
самостійного визначення категорії
складності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що визначивши самостійно
категорію складності, орган ДАБК діяв з
перевищенням наданих йому чинним
законодавством повноважень. З огляду
на наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що під час визначення
категорії складності та класу
наслідків об'єкта будівництва
позивачем не було допущено порушень у
сфері містобудування.

Щодо порушення позивачем вихідних
даних об'єкта будівництва, а саме:
невідповідності кількості гаражів,
зазначених в Містобудівних умовах та
обмеженнях забудови земельної ділянки,
підготовлених Управлінням
містобудування та архітектури
Броварської міської ради Київської
області в 17.04.2012, кількості, вказаній в
проектній документації для виконання
будівельних робіт, - колегія суддів
звертає увагу на те, що відповідачем
проігноровано прийняте пізніше
рішення архітектурно-містобудівної
ради від 21.06.2012, яким погоджено проект
колективних гаражів у кількості
цегляних гаражів - 108 шт, металевих
гаражів - 48 шт, тобто всього - 156 шт.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивачем в ході
виконання проекту документації для
виконання будівельних робіт за
об'єктом будівництва «Будівництва
колективних гаражів по бульвару
Незалежності в районі розміщення
заводу алюмінієвих будівельних
конструкцій в м. Бровари Київської
області» не було допущено порушень у
сфері містобудування, а відтак, -
оскаржувані припис та постанова є
протиправними і підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, суд повно
і правильно встановив фактичні
обставини справи, правильно визначив
правовідносини, що склалися між
сторонами, і дав їм належну правову
оцінку, - з огляду на що підстави до
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області залишити
без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 29
липня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.