Справа № 209/2077/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2014 р. м. Київ
К/800/9131/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Голяшкіна О.В.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного Фонду України в м. Козятині
та Козятинському районі Вінницької
області на постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного Фонду
України в м. Козятині та Козятинському
районі Вінницької області про
перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного Фонду України в
м. Козятині та Козятинському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії.

Постановою Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 18 липня 2012 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено
повністю. Визнано протиправним дії
управління Пенсійного Фонду України в
м. Козятині та Козятинському районі
Вінницької області та зобов'язано
провести позивачу нарахування пенсії з
урахуванням її трудового стажу та
отриманої заробітної плати за період
роботи в СФГ з 01 березня 1992 року по 31
грудня 1995 року.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного Фонду України в м. Козятині
та Козятинському районі Вінницької
області, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказане судове
рішення та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером та
отримує пенсію за віком відповідно до
статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

22 березня 2012 року позивач подала до
УПФУ в м. Козятин та Козятинському
районі заяву та довідку про заробітну
плату №115 від 22 березня 2012 року видану
КП «Козятинський трудовий архів» за
період роботи в СФГ «Зоря Олексій
Іванович» з 01 березня 1992 року по 31
грудня 1995 року, в якій вона просила
взяти до врахування при призначені
пенсії її заробітну плату у СФГ «Зоря
Олексій Іванович».

Листом УПФУ в м. Козятин та
Козятинському районі №666/06-44/02-10 від 30
березня 2012 року позивачу відмовлено у
перерахунку пенсії, з тим
обґрунтуванням, що СФГ «Зоря Олексій
Іванович» перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду лише з
серпня 1994 року та за період з серпня 1994
року по 31 грудня 1995 року нарахування та
сплату збору на обов'язкове державне
страхування не проводило.

Відповідно до пункту 2 статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
заробітної плати для обчислення пенсії
враховується сума виплат, на які
нараховуються внески на обов'язкове
державне пенсійне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
найманих працівників та інших осіб, які
належать до кола осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та зазначені у
статті 11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», сплачуються їх
роботодавцями та безпосередньо
застрахованими особами.

Згідно пунктів 2, 3 статті 28 Закону
України «Про селянське (фермерське)
господарство» селянське (фермерське)
господарство реєструється як платник
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в органах Пенсійного
фонду України за своїм місцем
розташування, у встановленому порядку
сплачує збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування з усіх видів
заробітку за членів селянського
(фермерського) господарства та осіб,
які працюють у ньому за трудовим
договором (контрактом), а також як
платник страхових внесків з окремих
видів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
зазначених у частині першій цієї
статті, сплачує страхові внески у
встановленому законодавством порядку.
Час роботи в селянському (фермерському)
господарстві членів господарства та
осіб, які працюють у ньому за трудовим
договором (контрактом), зараховується
до загального і безперервного стажу
роботи на підставі записів у трудовій
книжці і документів, що підтверджують
сплату внесків (збору) на соціальне
страхування.

Разом з тим, частиною 2 статті 27 Закону
України «Про селянське (фермерське)
господарство» передбачено, що
новостворені селянські (фермерські)
господарства звільняються від
оподаткування на 3 роки, а в
трудонедостатніх селах - на 5 років.

Судами попередніх інстанцій
досліджено, що згідно довідки
управління Пенсійного фонду України в
Козятинському районі Вінницької
області № 240 від 02 листопада 2011 року,
СФГ «Зоря Олексій Іванович» перебуває
на обліку в управлінні з серпня 1994 року.
За період з серпня 1994 року по 31 грудня
1995 року господарство нарахування та
сплату збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування не проводилось.

Аналізуючи норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що право застрахованої особи на
перерахунок пенсії не ставиться в
залежність від сплати страхових
внесків страхувальником, оскільки
позивач, як застрахована особа,
позбавлена можливості впливати на
сплату страхових внесків СФГ «Зоря
Олексій Іванович».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
про те, що із заробітної плати позивача
щомісячно утримуються суми страхових
внесків, і відповідно, позивач не може
нести відповідальність за неналежне
виконання підприємством, на якому він
працює, своїх обов'язків, а тому позовні
вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом
апеляційної інстанції оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного Фонду України в м. Козятині
та Козятинському районі Вінницької
області залишити без задоволення, а
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: