Справа № 2а-15270/09/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
м. Київ К/9991/6409/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.08.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2011 у
справі № 2а-15270/09/2670

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Артем-Банк"

до Спеціалізованої
державної податкової інспекції у м.
Києві по роботі з

великими платниками податків

за участю Прокуратури Дарницького
району м. Києва

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2009 року Товариством до суду
оскаржено рішення від 12.08.2009 № /0,
№ /0, якими позивачеві державним
податковим органом донараховано
фінансові санкції по 5 100,00 грн. за
порушення вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг". Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що штрафні санкції застосовано до
іншої, ніж ту, що вчинила
правопорушення, особи.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволено.

Рішення суду першої інстанції, з думкою
якого погодився апеляційний суд,
вмотивоване тим, що факт допущення саме
позивачем вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" не доведено належним чином, що
виключає правомірність застосування
фінансових санкцій до нього.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати.

При цьому державний податковий орган
обґрунтовує касаційну скаргу
обставинами, зафіксованими актами
перевірок, на підставі яких було
ухвалено оспорювані позивачем рішення.

У поданих запереченнях на скаргу
позивач просить її відхилити з мотивів
необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Державною
податковою інспекцією проведено
перевірки пунктів обміну іноземної
валюти ТОВ "Артем - Банк" по вул. Бажана,
3 у м. Києві та по вул. Декабристів,12-а у
м. Києві. За підсумками вказаних
перевірок складено акти від 09.07.2009. На
підставі цих актів Державна податкова
інспекція прийняла оскаржувані
позивачем рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій. Згідно
актів перевірок санкції донараховані
за порушення позивачем пунктів 1-3, 5, 6
ст. 4 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Згідно з п. 1.3 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 10.08.2005 № 327 (втратив
чинність згідно з наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 № 984), за результатами проведення
невиїзних документальних. виїзних
планових та позапланових перевірок
фінансово-господарської діяльності
суб'єктів господарювання оформляється
акт, а в разі відсутності порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства - довідка.

Акт - службовий документ, який
стверджує факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи
позапланової перевірки
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання.

Таким чином, акт, складений податковим
органом за результатами перевірки
платника податків, є доказом, який
підтверджує виявлені факти порушення
платниками податків законодавства.

Вирішуючи спір, судами обґрунтовано
було враховано, що хоча акт перевірки і
є носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання, але не є
беззаперечним доказом щодо
встановлених порушень, оскільки
висловлена посадовими особами
контролюючого органу думка у акті
перевірки оцінюється судами із
урахуванням суті позовних вимог,
наявності спірних правовідносин та
доказів у справі щодо спростування
правопорушення.

Принцип всебічного, повного та
об'єктивного дослідження доказів судом
при розгляді адміністративної справи
закріплений ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Зазначений принцип
передбачає, зокрема, всебічну
перевірку доводів сторін, на які вони
посилаються в підтвердження своїх
позовних вимог чи заперечень на позов.

Статтею 69 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Позивач, спростовуючи обґрунтованість
застосованих до нього фінансових
санкцій із наданням відповідних
доказів послався те, що діяльність
якого саме платника податку перевіряла
Державна податкова інспекція невідомо,
оскільки територіальних підрозділів, а
також орендованих приміщень під пункти
обміну валют (починаючи з січня 2009
року), Товариство не має.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що дійсно, за
адресами, де була проведена перевірка
позивач орендував приміщення під
розміщення пункту обміну валют.
Водночас, орендоване позивачем
приміщення по вул. Бажана, 3 у м. Києві на
підставі договору суборенди від 01.06.2007
та додаткової угоди від 28.11.2008 № 1 у
зв'язку із закриттям пункту обміну
валют 31.12.2008 було повернуто
суборендодавцю, що підтверджено актом
прийому - передачі від 31.12.2008.
Діяльність пункту обміну по вул.
Декабристів,12-а у м. Києві на підставі
договору від 30.06.2008 зі строком дії до
30.04.2009 була припинена також на початку
2009 року, про що свідчать листи
Товариства від 04.01.2009, від 08.01.2009, 14.01.2009,
від 04.02.2009, 14.04.2009, адресовані державному
податковому органу різних рівнів та
отримані останніми, про повернення
оригіналів патентів пунктів обміну
(зокрема, по вул. Бажана, 3 у м. Києві та
по вул. Декабристів,12-а у м. Києві), про
зняття з реєстрації РРО у зв'язку
закриттям пунктів обміну, про
повернення довідок про реєстрацію
пунктів обміну, про повернення
передплати за патенти, меморіальний
ордер від 23.04.2009 № 99 про повернення
надміру сплаченої суми податку
Товариству, наказ від 04.01.2009 № 06-К про
звільнення працівника ОСОБА_4.

Крім того, суди встановили, що прізвища
та посади осіб, присутніх під час
проведення перевірок пунктів обміну
валют, були записані зі слів вказаних
осіб без надання підтверджуючих
документів, а на вимогу перевіряючих до
перевірки було надано копії свідоцтв
про державну реєстрацію, засвідчених
печаткою ТОВ "Артем-Банк", та довідки
про касові обороти валюти за 09.07.2009,
засвідчені штампами пунктів обміну ТОВ
"Артем-Банк".

Водночас, 09.12.2008 позивач змінив
організаційно - правову форум з
"товариства з обмеженою
відповідальністю" на "публічне
акціонерне товариства", що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців та
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи, копії яких залучені до
матеріалів справи, акти перевірки з
боку Товариства не підписані, будь -які
пояснення не надані.

Натомість, з листа начальника ГВПМ ДПІ
у Дарницькому районі міста Києва від
26.05.2010 № 3484/7/26-2/3, постанови Дарницького
РУ ГУ МВС України в м. Києві про відмову
у порушенні кримінальної справи від
10.03.2010 та постанови заступника
прокурора Дарницького району міста
Києва про скасування постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 23.04.2010 вбачається, що на
момент розгляду справи достовірно не
встановлено, які особи та на яких
підставах здійснювали діяльність з
обміну валют у пунктам обміну валют по
вул. Бажана, 3 та по вул. Декабристів,12-а
у м. Києві.

Отже, суди дійшли вірного висновку, що
фактично під час проведення перевірки
податковим органом зроблено
припущення щодо порушення вимог Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" саме позивачем, що є
недопустимим у податкових
правовідносинах, а належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували факт здійснення на
момент перевірки саме Товариством
господарської діяльності у пунктах
обміну валют по вул. Бажана, 3 та вул.
Декабристів, 12-а у м. Києві відповідачем
всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
не надано.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції у м.
Києві по роботі з великими платниками
податків відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.08.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2011 у
справі № 2а-15270/09/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко