Справа № 279/3958/14-а
Суддя: Коренюк В. П.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
Справа № 279/3958/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

16 липня 2014 року
Коростенський
міськрайонний суду

Житомирської області

в складі: головуючого судді
Коренюка В.П.

при секретарі
Мейнарович Л.А.

за участю представника позивача
Пашинської А.М.

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні у залі суду № 1 у м. Коростені

адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Коростені та Коростенському районі
Житомирської області до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про визнання
незаконним рішення державного
виконавця та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о
в и в :

Позивач звернувся у суд з даним
позовом, в якому зазначив, що 29.05.2014 року
отримав постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області ВП №41752639 про примусове
виконання виконавчого листа № 2а-2045/11,
виданого 28.02.2013 року Коростенським
міськрайонним судом про стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
м. Коростень та Коростенському районі
Житомирської області на користь ОСОБА_2
доплати до пенсії, передбаченої ст.39
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", як пенсіонеру, що має
статус потерпілого від аварії на ЧАЕС
1-ої категорії і постійно проживає на
радіоактивно забрудненій території у
зоні гарантованого добровільного
відселення - в розмірі двох мінімальних
заробітних плат щомісячно, за період з
11.11.2009 року по 31.10.2010 року, з врахуванням
проведених виплат та зміни розміру
мінімальної заробітної плати у
відповідний період в сумі 32428,63 грн.

Вважає, що дана постанова винесена з
перевищенням повноважень, наданих
Державній виконавчій службі, оскільки
ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що рішення
про стягнення коштів з державних
органів, державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, тому орган ДВС, отримавши
виконавчий лист №2а-2045/11 від 28.02.2013 року
зобов'язаний був прийняти постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження згідно п.8 ч.1, ч.2 ст.26 Закону
України "Про виконавче провадження",
оскільки примусове виконання
вказаного виконавчого листа у
подальшому може призвести до порушення
майнових прав, свобод та інтересів
держави в особі органу Пенсійного
фонду України, тому просить зупинити
примусове виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження
старшого державного виконавця Луцюк
А.В. ВП №41752639 від 30.01.2014 року, визнати
незаконними дії відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області щодо винесення вказаної
постанови та скасувати цю постанову.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала і
просила їх задовольнити з підстав,
зазначених у позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав письмові
заперечення щодо заявлених позовних
вимог та просив розглянути справу у
його відсутності.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
в їх сукупності, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 30.01.2014 року
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області Луцюк А.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 41752639 з
виконання виконавчого листа № 2а-2045/11,
виданого Коростенським міськрайонним
судом 28.02.2013 року про стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
м. Коростень та Коростенському районі
Житомирської області на користь ОСОБА_2
доплати до пенсії, передбаченої ст.39
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", як пенсіонеру, що має
статус потерпілого від аварії на ЧАЕС
1-ої категорії і постійно проживає на
радіоактивно забрудненій території у
зоні гарантованого добровільного
відселення - в розмірі двох мінімальних
заробітних плат щомісячно, за період з
11.11.2009 року по 31.10.2010 року, з врахуванням
проведених виплат та зміни розміру
мінімальної заробітної плати у
відповідний період в сумі 32428,63 грн.

Згідно ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, що спрямовані
на примусове виконання рішень судів та
інших органів ( посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до
вказаного Закону та інших законів, а
також рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 11 вказаного Закону визначені
обов'язки та права державного
виконавця, зокрема частина 1 вказаної
статті передбачає, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених Законом "Про виконавче
провадження" заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Згідно частин 2 та 3 ст.3 Закону України
"Про виконавче провадження", рішення
про стягнення коштів з державних
органів, державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів. Вказані органи не є органами
примусового виконання, крім органів та
посадових осіб, які виконують рішення
про притягнення до кримінальної або
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
за заявою стягувача про виконання
рішення центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, в
межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та
Перехідних положень (пункт набрав
чинності 16.10.2013 року) цього ж Закону ,
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою ст.2
цього Закону суб'єкти (державний орган,
державне підприємство, юридична особа,
примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства), які видані або ухвалені
до набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статі 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Пунктом 1 частини 2 ст.17 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що відповідно до
вказаного Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі листи, що видані судами.

Згідно вимог ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, посилання позивача на те,
що виконання судових рішень про
стягнення соціальних виплат з
державних органів належить до
компетенції органів державної
казначейської служби, а також, що
Законом України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" Пенсійному Фонду
України не встановлено бюджетне
призначення для забезпечення
виконання рішень суду про стягнення
коштів з Пенсійного фонду України, суд
вважає безпідставними, так як вказані
обставини можуть бути перевірені
державним виконавцем в ході виконання
судового рішення і це не позбавляє
останнього в межах наданих йому
повноважень вирішити питання про
подальше спрямування виконавчого
документа, відповідно до Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2011 року №845 у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 30.01.2013
року № 45 та вимог Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень".

При цьому суд враховує, що виконавчий
лист, за яким винесена оскаржувана
постанова, виданий судом до набрання
чинності Законом України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень".

Крім того, відсутність коштів у
позивача на здійснення виплат, не є
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження, так як ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження" така підстава не
передбачена.

При вирішенні спору суд, відповідно до
ч. 2 ст. 8 КАС України, застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини", суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський Суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі
проти Італії" зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатись на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що дії
державного виконавця при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження були законними, останній
діяв в межах наданих йому повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законом України "Про
виконавче провадження", а тому позовні
вимоги управління Пенсійного Фонду
України в м.Коростені та
Коростенському районі є
безпідставними в зв'язку з чим в позові
позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 14, 69-71, 159-163, 167 КАС України,
Законом України "Про виконавче
провадження", Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", суд -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в м. Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про визнання незаконним
рішення державного виконавця та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження - відмовити за
безпідставністю.

Постанова Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а
особою, яка не була присутня у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Коростенського
міськрайонного суду

Житомирської області
В. П.
Коренюк