Справа № 806/2318/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"23" липня 2014 р.
Справа № 806/2318/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представника позивача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Головного управління
Держземагенства у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"11" червня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Держземагенства у Житомирській
області про визнання дій
протиправними і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Житомирського
окружного адміністративного суду з
вказаним позовом, в якому просив
визнати вимагання Головним
управлінням Держземагенства в
Житомирській області додаткових
документів за його клопотанням від
01.04.2014 року, які не передбачені ст. 123
Земельного кодексу України,
протиправними, а також зобов'язати
Головне управління Держземагенства в
Житомирській області розглянути його
клопотання від 01.04.2014 року та прийняти
рішення згідно чинного законодавства.

В обґрунтування зазначеного позову
позивач вказав, що 01.04.2014 року він
звернувся до Головного управління
Держземагенства в Житомирській
області на підставі ст.ст. 122,123,124,134
Земельного кодексу України із заявою
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою земельної ділянки
орієнтовною площею 70 га із земель
запасу та резерву на території
Приворотської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області. До вказаної заяви ним додані
графічні матеріали. Однак, листом від
17.04.2014 року № 19-6-0.21-2334/2-14 відповідач
повідомив, що до даної заяви необхідно
долучити належним чином оформлені
документи, що підтверджують досвід
роботи в сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі. Позивач вважає, що
такі дії відповідача суперечать ст.123
ЗК України, оскільки нею заборонено
вимагати додаткові документи.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Головного
управління Держземагентства у
Житомирській області щодо вимагання у
ОСОБА_4 документів, які не передбачені
ст.123 Земельного кодексу України.

Зобов'язано Головне управління
Держземагентства у Житомирській
області повторно розглянути
клопотання ОСОБА_4 від 01.04.2014 року та
прийняти рішення відповідно до
законодавства.

В апеляційній скарзі Головне
управління Держземагенства у
Житомирській області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати постанову суду та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що правовідносини,
що виникли між сторонами регулюються
Земельним кодексом України від 25.10.2001
року № 2768-III зі змінами і доповненнями
(далі- Кодекс ).

Статтею 122 ЗК України визначено
повноваження органів виконавчої влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування.

Зокрема, згідно ч. 4 цієї статті
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України
визначено, що особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Аналіз зазначених норм Кодексу дає
підстави для висновку, що для одержання
у користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності особі достатньо подати
відповідне клопотання із зазначенням
орієнтовного розміру земельної
ділянки та її цільового призначення, а
також графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки. Перелік
даних документів є виключним та
розширеному тлумаченню не підлягає.
Крім того, дана норма містить пряму
заборону вимагати додаткові документи.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 01.04.2014 року звернувся до
Головного управління Держземагенства
в Житомирській області на підставі
ст.ст. 122,123,124,134 Земельного кодексу
України з клопотанням про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою земельної ділянки
орієнтовною площею 70 га із земель
запасу та резерву на території
Приворотської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області. До вказаного клопотання ним
додані графічні матеріали із
зазначенням бажаного місця
розташування та розміру земельної
ділянки.

Головне управління Держземагенства в
Житомирській області листом від 17.04.2014
року № 19-6-0.21-2334/2-14 повідомило, що до
даного клопотання необхідно долучити
належним чином оформлені графічні
матеріали, документи, що підтверджують
досвід роботи в сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі. При цьому відповідач у свої
відповіді посилався на ст.7 Закону
України "Про фермерське господарство",
якою визначено даний перелік
документів.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що такі дії відповідача
суперечать вимогам ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
з огляду на наступне.

Так, статтею 7 Закону України "Про
фермерське господарство" від 19.06.2003
року № 973- IV визначено порядок
надання (передачі) земельних ділянок
для ведення фермерського господарства

Зокрема, ч.1 цієї статті передбачено, що
для отримання (придбання) у власність
або в оренду земельної ділянки
державної власності з метою ведення
фермерського господарства громадяни
звертаються до відповідної районної
державної адміністрації. Для отримання
у власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві, затверджується
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

Аналіз зазначених норм дає підстави
для висновку, що ними врегульовано
відносини, які виникають лише між
громадянами та районними державними
адміністраціями чи місцевими радами з
питань отримання в оренду земельної
ділянки.

Тобто, дана норма не поширює свою
дію на відносини, які виникли між
ОСОБА_4 та Головним управлінням
Держземагенства в Житомирській
області, оскільки останній не
наділений повноваженнями вимагати
додаткові документи, що не передбачені
ст. 123 Земельного кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
апелянт, не розглянувши належним чином
клопотання ОСОБА_4 від 01.04.2014 року, та не
прийнявши рішення відповідно до
законодавства, порушив право позивача
на отримання земельної ділянки в
оренду.

Тому з метою захисту порушених прав
позивача суд першої інстанції вірно
зобов'язав апелянта повторно
розглянути клопотання ОСОБА_4 від
01.04.2014 року та прийняти рішення
відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Отже, за приписами вищевказаної статті,
правильне застосування норм
матеріального та процесуального права
необхідне для гарантування
справедливого результату судочинства
та справедливого процесу його
здійснення, що забезпечує такий
результат. Для ухвалення
обґрунтованого рішення суду необхідно
правильно оцінити докази, оцінка яких
здійснюється на основі внутрішнього
переконання, що має бути засноване на
повному, безпосередньому, всебічному
та об'єктивному дослідженні доказів.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду
першої інстанції про задоволення
позову ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в
судовому засіданні усіх обставин
справи в їх сукупності. Судом вірно
встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення , не встановлено. Твердження
апеляційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суда від "11" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "24" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне
управління Держземагенства у
Житомирській області вул.
Довженка,45,м.Житомир,10002

4-третій особі: - ,