Справа № 2а/0470/6732/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року м.
Київ К/9991/66914/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівГаманка О.І.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Державної екологічної
інспекції в Дніпропетровській області,
третя особа - ОСОБА_5, про поновлення на
роботі,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому зазначив, що з 03 січня 2012 року
працював на посаді начальника відділу
екологічного контролю
природно-заповідного фонду,
рослинного та тваринного світу -
старшого державного інспектора з
охорони навколишнього природного
середовища Дніпропетровській області.
Через неналежне виконання ним своїх
службових обов'язків, наказами
начальника Державної екологічної
інспекції в Дніпропетровській області
від 26 березня 2012 року № 63 та від 02
квітня 2012 року № 69 йому оголошено
догани, а з 02 квітня 2012 року звільнено
із займаної посади за систематичне
невиконання своїх обов'язків за
пунктом 3 статті 40 Кодексу Законів про
працю України (далі - КЗпП України),
згідно із наказом від 02 квітня 2012 року
№ 19-а. Вважаючи своє звільнення
незаконним та уточнивши позовні
вимоги, просив суд визнати
неправомірним та скасувати наказ від 26
березня 2012 року № 63 в частині
оголошення йому догани, накази від 02
квітня 2012 року № 69, № 19-а, поновити на
посаді та стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
липня 2012 року в задоволенні позову про
часткове визнання незаконним і
часткове скасування наказу від 26
березня 2012 року № 63 відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 липня 2012
року відмовлено у задоволенні заяви
про прийняття додаткового судового
рішення про адміністративній справі в
частині інших позовних вимог.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2012 року скасовані
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
липня 2012 року та ухвала
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 липня 2012
року та прийнято нову постанову про
задоволення позову. Визнано незаконним
та скасовано наказ Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області від 26
березня 2012 року в частині оголошення
ОСОБА_4 догани. Визнано незаконним та
скасовано наказ Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
від 02 квітня 2012 року про оголошення
ОСОБА_4 догани. Визнано незаконним та
скасовано наказ Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
від 02 квітня 2012 року про звільнення
ОСОБА_4 з Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника
відділу екологічного контролю
природно-заповідного фонду, рослинного
та тваринного світу Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області з 02 квітня
2012 року. Зобов'язано Державну
екологічну інспекцію у
Дніпропетровській області нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 02 квітня по 11 жовтня
2012 року.

У касаційній скарзі відповідач порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
постанови та ухвали суду першої
інстанції. Зазначає, що судом порушено
норми матеріального права, зокрема, не
правильно застосовано норми КЗпП
України. Вказує, що суд не дав належної
оцінки обставинам справи, зокрема не
взяв до уваги висновки службового
розслідування та мотиви, за яких
позивача притягнуто до дисциплінарної
відповідальності. Зазначає, що
змінюючи позовні вимоги, позивач їх
зменшив, а тому суд першої інстанції
обґрунтовано їх не розглянув. Крім
того, ОСОБА_4 пропустив строк звернення
до суду і поважних причин для його
поновлення не навів.

Позивач в запереченнях на касаційну
скаргу посилається на те, що рішення
суду апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, судом правильно
встановлені факти, досліджені докази
та наведені обґрунтовані висновки.
Вказує, що накази про притягнення його
до дисциплінарної відповідальності не
містять інформації щодо вчиненого ним
дисциплінарного проступку та порушень
трудової дисципліни, а саме звільнення
є необґрунтованим через відсутність
систематичних порушень з його боку.
Зазначає, що суд першої інстанції
безпідставно зменшив його позовні
вимоги, оскільки заяву про відмову від
позовних вимог або клопотання про
залишення позовної заяви без розгляду
він не подавав. Просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що з 30 березня 2007
року по 30 грудня 2011 року ОСОБА_4
працював у Державній екологічній
інспекції України в Дніпропетровській
області на різних посадах, а з 03 січня
2012 року - на посаді начальника відділу
екологічного контролю
природно-заповідного фонду, рослинного
та тваринного світу - старшого
державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Дніпропетровської області.

Наказом начальника Державної
екологічної інспекції в
Дніпропетровській області від 26
березня 2012 року № 63 позивачу оголошено
першу догану за неналежне виконання
своїх посадових обов'язків, що призвело
до недотримання оформлення матеріалів
перевірок, а 02 квітня 2012 року наказом №
69 - другу догану за аналогічних
обставин.

Підставою видачі цих наказів стали
подання прокуратури Дніпропетровської
області від 07 березня 2012 року «Про
усунення порушень вимог законодавства
при здійсненні державного контролю у
сфері охорони лісових ресурсів,
мисливського господарства та
полювання» та висновки службового
розслідування, проведеного 02 квітня 2012
року.

Наказом виконуючого обов'язки
начальника інспекції від 02 квітня 2012
року № 19-а з 02 квітня 2012 року ОСОБА_4
звільнено з займаної посади за пунктом
3 статті 40 КЗпП України за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
положенням про відділ.

Наказ про звільнення видано на
підставі висновків службового
розслідування від 02 квітня 2012 року.

Загальні засади діяльності, а також
статус державних службовців, які
працюють в державних органах та їх
апараті, визначені Законом України від
16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну
службу» (далі - Закон № 3723-XII),
відповідно до статей 9, 30 якого,
правовий статус окремих категорій
державних службовців регулюється
Конституцією України, спеціальними
законами та КЗпП України.

Частиною 2 статті 147 КЗпП України
встановлено, що за кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. Заходами стягнення є догана
і звільнення (частина 1 статті 147 КЗпП
України).

Порядок застосування дисциплінарного
стягнення визначений статтею 149 КЗпП
України, згідно з частиною 2 якої, за
кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення, а при обранні
виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника (частина 3 статті 149 КЗпП
України).

Отже, враховуючи приписи частини 3
статті 149 КЗпП України, наказ про
застосування до працівника
дисциплінарного стягнення повинен
бути обґрунтованим, а вид стягнення
визначений з урахуванням усіх
обставин, що спричинили виникнення
підстав для притягнення особи до
дисциплінарної відповідальності.

З наведеної норми слідує, що власник
підприємства не вправі оголосити
догану, а потім ще й звільнити
працівника за один і той же проступок.

Як встановлено апеляційним судом,
наказ начальника Державної
екологічної інспекції в
Дніпропетровській області від 26
березня 2012 року № 63 про оголошення
ОСОБА_4 догани мотивований
недотриманням останнім вимог Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затвердженого наказом
Мінприроди від 10 вересня 2008 року №464.

Проте, в оскаржуваному наказі № 63
відсутня інформація щодо дій або
бездіяльності позивача, які свідчать
про неналежне виконання ним посадових
обов'язків, не зазначено які саме
посадові обов'язки він не виконав, та в
чому полягає вчинений позивачем
дисциплінарний проступок.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
обґрунтованого висновку, що наказ від 26
березня 2012 року № 63 є немотивованим,
оскільки викладені в ньому причини
притягнення винних осіб до
дисциплінарної відповідальності
носять формальний характер і не
містять чіткої інформації щодо
порушення позивачем трудової
дисципліни та дати вчинення ним
правопорушення.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом за систематичне невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

За змістом наведеної норми закону,
система має місце у разі вчинення
працівником проступку на роботі після
застосування до нього дисциплінарного
стягнення, яке не втратило юридичної
сили.

У таких випадках враховуються ті
заходи дисциплінарного стягнення, які
встановлені чинним законодавством і не
втратили юридичної сили за давністю
або зняті достроково (стаття 151 КЗпП), і
ті громадські стягнення, які
застосовані до працівника за порушення
трудової дисципліни у відповідності до
положення або статуту, що визначає
діяльність громадської організації, і
з дня накладення яких до видання наказу
про звільнення минулого не більше
одного року.

Крім того, у наказі про звільнення
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний навести конкретні факти
порушень, не обмежуючись загальним
посиланням на систематичне порушення
трудових обов'язків з боку працівника.

Перевіряючи доводи відповідачів щодо
законності оголошення ОСОБА_4 другої
догани 02 квітня 2012 року апеляційний суд
встановив, що із змісту наказу від 02
квітня 2012 року № 69 видно, що його видано
на підставі акту службового
розслідування відповідача від 02 квітня
2012 року, яким встановлено неналежне
виконання позивачем своїх посадових
обов'язків, що призвело до недотримання
оформлення матеріалів перевірок.
Проте, і в наказі № 69 і в акті
службового розслідування відсутні
данні щодо дій або бездіяльності
позивача, які свідчать про неналежне
виконання ним посадових обов'язків, в
чому вони полягають і які саме посадові
обов'язки позивач не виконав.

У цьому наказі відсутня дата вчинення
працівником порушення трудової
дисципліни та дата його виявлення.

Тому наказ № 69 обґрунтовано визнано
апеляційним судом незаконним та
скасовано.

Що стосується наказу від 02 квітня 2012
року №19-а про звільнення позивача за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків, то цей наказ також
видано на підставі висновків
службового розслідування від 02 квітня
2012 року, що свідчить про те, що ОСОБА_4
двічі притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за один і той-же
проступок.

Враховуючи те, що конкретних фактів
порушень, допущених позивачем, які
можна кваліфікувати як систематичне
невиконання без поважних причин
службових обов'язків наказ про
звільнення не містить, апеляційний суд
правильно визнав, що підстав для
звільнення позивача за систематичне
невиконання ним без поважних причин
своїх обов'язків не встановлено.

Доводи касаційної скарги про те, що
позивач зменшив позовні вимоги та не
вимагав скасувати накази від 02 квітня
2014 року №69 та №19-а не відповідають
обставинам справи.

Відповідно до статті 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Це
положення означає що лише позивач має
право змінити свої позовні вимоги або
відмовитися від них.

У встановленому процесуальним законом
порядку (стаття 136 КАС України)
ОСОБА_4 від заявлених вимог не
відмовлявся.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції правильно скасував ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 липня 2012
року, поновив позивачу строк звернення
до суду за захистом своїх прав і
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги.

Враховуючи викладене, підстави для
скасування рішення апеляційного суду
відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області відхилити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді О.І.
Гаманко Ю.К. Черпак