Справа № 2а-7655/12/2670
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/73932/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Міжнародної громадської організації
"Союз православних юристів в ім'я
Архістратига Божого Михаїла" до
Кабінету Міністрів України про
визнання бездіяльність незаконною та
протиправною, зобов'язання вчинити дії
за касаційною скаргою Міжнародної
громадської організації "Союз
православних юристів в ім'я
Архістратига Божого Михаїла" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 липня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
року, -

ВСТАНОВИВ:

Міжнародна громадська організація
«Союз православних юристів в ім'я
Архистратига Божого
Михаїла»звернулася в суд з
адміністративним позовом до Кабінету
Міністрів України, Верховної Ради
України, в якому просила визнати
бездіяльність Кабінету Міністрів
України щодо розробки програми і
внесення до Верховної Ради України
пропозиції щодо альтернативного
обліку фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) протиправною
та незаконною; зобов'язати Кабінет
Міністрів України розробити програму і
внести до Верховної Ради України
пропозиції щодо альтернативного
обліку фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків).

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 10
липня 2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
року залишено без змін постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10 липня 2012 року.

МГО "Союз православних юристів в ім'я
Архістратига Божого Михаїла" не
погодився з постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 липня 2012 року та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 жовтня 2012 року і звернувся до суду
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення без
задоволення касаційної скарги на
підставі наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Відповідно до п. 63.6 ст. 63 Податкового
кодексу України облік осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби, ведеться за
прізвищем, ім'ям, по батькові і серією
та номером діючого паспорта.

Згідно п. 70.1 ст.70 Податкового кодексу
України облік фізичних осіб -платників
податків, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби, ведеться
в окремому реєстрі Державного реєстру
за прізвищем, ім'ям, по батькові та
серією і номером паспорта без
використання реєстраційного номера
облікової картки.

Згідно до пункту 4 розділу XIX
«Прикінцеві положення» Податкового
кодексу України доручено Кабінету
Міністрів України до 31 грудня 2011 року
разом із зацікавленими релігійними
організаціями розробити програму і
внести до Верховної Ради України
пропозиції щодо альтернативного
обліку фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від ідентифікаційного номера.

Оскільки, на думку позивача, по
теперішній час Кабінетом Міністрів
України не було розроблено жодної
програми та не було внесено жодної
пропозиції до Верховної Ради України
щодо альтернативного обліку фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків), а
Православна Церква суворо забороняє
ідентифікувати людину за номером,
позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом для захисту своїх
прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився
Одеський апеляційний адміністративний
суд дійшли висновку про відсутність
бездіяльності з боку Кабінету
Міністрів України при виконанні пункту
4 розділу XIX «Прикінцеві положення» та
Податкового кодексу України.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції повністю
погоджується з висновками судів, на
підставі наступного.

Параграфом 77 глави 1 розділу 8
Регламенту Кабінету Міністрів України,
затвердженого постановою Уряду від
18.07.2010 № 950 визначено, що для
організації підготовки проектів актів
законодавства, необхідних для
забезпечення реалізації закону
України та організації виконання указу
Президента України, які містять
завдання Кабінетові Міністрів,
розробляється відповідний план
(додаток 13) у порядку, встановленому
пунктом 5 параграфу 12 цього Регламенту.

Як вбачається з підпункту 1 пункту 3
Положення про Державну податкову
службу, затвердженого Указом
Президента України від 12.05.2011 № 584/2011
одним з основних завдань ДПС України є
внесення пропозицій щодо формування
державної податкової політики.

Підпунктами 1, 5, 8 пункту 4 вказаного
Положення визначено, що ДПС України
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема, виконує роботу,
пов'язану із реєстрацією та веденням
обліку платників податків, обліком
об'єктів оподаткування та об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням;
проведенням диференціації платників
податків; формуванням та веденням
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків, Єдиного банку
даних про платників податків -
юридичних осіб та інших реєстрів,
ведення яких покладено законодавством
на органи державної податкової служби;
розробляє та вносить Міністрові
проекти нормативно-правових актів
Міністерства фінансів України, що
належать до сфери діяльності ДПС
України; узагальнює практику
застосування законодавства з питань,
що належать до компетенції ДПС України,
розробляє проекти законів України,
проекти актів Президента України,
Кабінету Міністрів України та подає їх
у встановленому порядку Міністрові.

Враховуючи викладене та відповідно до
своїх повноважень 02.03.2011 року на
засіданні Уряду було схвалено План
організації підготовки проектів
нормативно-правових актів, необхідних
для забезпечення реалізації пункту 4
розділу XIX «Прикінцеві положення»
Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 5 вказаного Плану
Державній податковій службі як
відповідальному органу за виконання
цього пункту доручено розробити
програму щодо ведення альтернативного
обліку фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків). Крім того,
Державній податковій адміністрації
доручено подати Кабінету Міністрів
України інформацію щодо забезпечення
ведення органами державної податкової
служби обліку таких громадян, у разі
необхідності внести пропозиції щодо
його удосконалення разом з проектом
листа Верховній Раді України.

Водночас, встановлено, що Державна
податкова служба України листом від
14.12.2011 № 349/3/18-3110 повідомила Кабінет
Міністрів України, що ДПА на виконання
положень Податкового кодексу України
та з метою вдосконалення
альтернативного обліку фізичних осіб,
які через свої релігійні переконання
відмовляються від ідентифікаційного
номера ДПС України розробила нову
програму, якою забезпечено ведення
обліку таких громадян в окремому
Реєстрі державного реєстру фізичних
осіб-платників податків. Пропозиції
щодо подальшого вдосконалення
відсутні.

Крім того, на виконання підпункту 5
пункту 4 розділу XIX «Прикінцеві
положення» Податкового кодексу
України Кабінетом Міністрів України
направлено до Верховної Ради України
лист від 30.12.2011 року № 14960/0/2-11, в якому
зазначено, що Податковим кодексом
України передбачено альтернативний
облік фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номеру
облікової картки платника податків.

Як встановлено пунктом 63.6 статті 63
Податкового кодексу України, облік
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби, ведеться
за прізвищем, ім'ям, по-батькові і
серією та номером діючого паспорта. У
паспортах зазначених осіб органами
державної податкової служби робиться
відмітка про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі за серією
та номером паспорта.

На виконання пункту 70.1 статті 70
Податкового кодексу України ДПС
України розроблено нову програму,
створено новий реєстр та здійснюється
ведення обліку таких осіб в окремому
реєстрі Державного реєстру за
прізвищем, ім'ям, по-батькові та серією
і номером паспорта без використання
реєстраційного номера облікової
картки.

Таким чином, питання альтернативного
обліку фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) врегульовані
на законодавчому рівні.

Враховуючи викладене, твердження
позивача про протиправну
бездіяльність Уряду України щодо
невиконання пункту 4 розділу XIX
«Прикінцеві положення» Податкового
кодексу України в частині розроблення
програми та внесення до Верховної Ради
України пропозицій щодо
альтернативного обліку фізичних осіб,
які через свої релігійні переконання
відмовляються від ідентифікаційного
номера є необґрунтованими та
спростовуються наявними у матеріалах
справи доказами.

Аналізуючи норми матеріального права
та встановлені обставини по справі,
суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку про те, що Кабінет
Міністрів України діяв на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
визначений Конституцією і законами
України.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції правильно встановили
обставини справи, повно дослідили
докази по справі та ухвалили рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи викладені
в касаційній скарзі не спростовують
висновків суду першої та апеляційної
інстанції, тому підстави для
скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Міжнародної
громадської організації "Союз
православних юристів в ім'я
Архістратига Божого Михаїла" залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 липня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець