Справа № 816/722/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 р.Справа № 816/722/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Бегунца
А.О.

Резнікової С.С.

за участю:

секретаря судового засідання
Машури
Г.І.

представника позивача

Васильченка К.В.

представника відповідача
Дзюби
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Приватного підприємства "АМГ
ПЛЮС" на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
21.05.2014р. по справі № 816/722/14

за позовом Приватного
підприємства "АМГ ПЛЮС"

до Полтавської митниці Міндоходів
, Головного управління
державної казначейської служби
України у Полтавській області

про визнання протиправними та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "АМГ Плюс"(далі -
позивач), звернулося до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавської митниці Міндоходів (далі -
відповідач 1), Головного управління
державної казначейської служби
України у Полтавській області (далі -
відповідач 2), в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати
рішення від 28.01.2014 року № 806020002/2014/000005/1
про коригування митної вартості
товарів, що ввозяться на митну
територію України згідно контракту №
09-10/13 від 09.10.2013, укладеного між
Приватним підприємством "АМГ Плюс" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Повне
сільськогосподарське товариство
"Канат" (Казахстан);

- визнати протиправним та скасувати
картку відмови в прийнятті митних
декларацій, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон №
806020002/2014/00020

- визнати протиправним та скасувати
рішення від 28.01.2014 року № 806020002/2014/000004/1
про коригування митної вартості
товарів, що ввозяться на митну
територію України згідно контракту №
09-10/13 від 09.10.2013 року, укладеного між
Приватним підприємством "АМГ Плюс" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Повне
сільськогосподарське товариство
"Канат" (Казахстан);

- визнати протиправним та скасувати
картку відмови в прийнятті митних
декларацій, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон №
806020002/2014/00019

- зобов'язати повернути Приватному
підприємству "АМГ Плюс" суми надмірно
сплаченого податку на додану вартість
за деклараціями № 806020002/2014/000774 від
28.01.2014 року, № 806020002/2014/000775 від 28.01.2014
року в загальному розмірі 47972 грн. 24 коп.
шляхом перерахування на поточний
рахунок Приватного підприємства "АМГ
Плюс".

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.05.2014 року
у задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства "АМГ
Плюс" до Полтавської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Полтавській області про
визнання протиправними та скасування
рішень, зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач 1 подав заперечення на
апеляційну скаргу, в якому, посилаючись
на законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, просить суд
апеляційної інстанції залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що Приватне підприємство
"АМГ Плюс" є юридичною особою та
зареєстровано платником податку на
додану вартість з 27.02.2010 року, свідоцтво
про реєстрацію платника ПДВ № 100272022 НБ
№ 372816 /а.с. 89, 98/.

09.10.2013 року між позивачем (Покупець) та
ТОВ "Повне сільськогосподарське
товариство "Канат" (Казахстан)
(Продавець) укладено контракт № 09-10/13,
за умовами якого Продавець
зобов'язується поставити, а Покупець
своєчасно прийняти та здійснити оплату
за цибулю ріпчасту на умовах
зазначеного контракту /пункт 1.1/.
Кількість товару - 1500000 кг /пункт 1.2/.
Загальна вартість контракту складає
6750000 російських рублів, включаючи ПДВ
із розрахунку 4,5 рубля за 1 кг товару
/пункт 2.1/. Строк дії контракту - до 31.12.2013
року /пункт 8.4 контракту/ /а.с. 73-74/.

05.12.2013 року між позивачем (Покупець) та
ТОВ "Повне сільськогосподарське
товариство "Канат" (Казахстан)
(Продавець) укладено додаткову угоду №
1 до контракту № 09-10/13 від 09.10.2013 року,
якою пункти контракту викладено у
наступній редакції: 2.1 Загальна
вартість контракту складає 10200000
російських рублів, із розрахунку 6,8
рублів за 1 кг товару; 8.4 Строк дії
контракту - до 31 грудня 2014 року /а.с. 75/.

Згідно додаткової угоди № 2 від 12.12.2013
року до контракту № 09-10/13 Продавець
зобов'язується поставити, а Покупець
своєчасно прийняти та оплатити за
цибулю ріпчасту для продовольчих
цілей урожаю 2013 року на умовах
зазначеного контракту; поставка товару
проводиться відповідно до правил
Інкотермс 2000, на умовах поставки товару
EXW /а.с. 76/.

25.12.2013 року між позивачем (Покупець) та
ТОВ "Повне сільськогосподарське
товариство "Канат" (Казахстан)
(Продавець) укладено додаткову угоду
№ 3 до контракту № 09-10/13 від 09.10.2013 року,
якою пункт 2.1 контракту викладено у
наступній редакції: 2.1 Загальна
вартість контракту складає 10200000
російських рублів. Доповнено контракт
пунктом 2.2, який викладено у наступній
редакції: 2.2. Ціна товару на 1 кг
встановлюється в рахунках - фактурах
на кожну поставку /а.с. 77/.

Згідно вищевказаного контракту
позивачем отримано партії цибулі
ріпчастої та здійснено декларування
митної вартості товару при ввезенні на
митну територію України, подано митні
декларації:

- № 806020002/2014/000721 від 28.01.2014 року, в якій
митну вартість товару (цибуля ріпчаста
свіжа для продовольчих цілей, урожаю 2013
року, 19300 кг) розраховано за 1 методом
визначення митної вартості (за ціною
договору) в сумі 135100 руб. РФ, графа 45
коригування - 41110,83 грн. /а.с. 69/. До митної
декларації № 806020002/2014/000721 від 28.01.2014
позивачем було додано, зокрема,
наступні документи:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) № 09-10/13 від 09.10.2013 року з
доповненнями до зовнішньоекономічного
договору (контракту) №№ 1, 2, 3,
міжнародну автомобільну накладну 078080
від 17.01.2014 року, платіжне доручення в
іноземній валюті або банківських
металах № 5 від 25.12.2013 року на суму 394800
російських рублів, рахунок на оплату №
4 від 25.12.2013 року, калькуляцію
транспортних витрат № 1701-01 від 17.01.2014
року, рахунок-фактуру № 1 від
16.01.2014 року, пакувальний аркуш № 6 від
16.01.2014 року, договір з перевізником №
14.01.2014 року від 14.01.2014 року, сертифікат
про походження товару форми СТ-1 KZUA40500084
від 17.01.2014 року, копію митної декларації
країни відправлення № 55302/170114/0001323 від
17.01.2014 року /а.с. 73- 86, 88/.

- № 806020002/2014/000740 від 28.01.2014 року, в якій
митну вартість товару (цибуля ріпчаста
свіжа для продовольчих цілей, урожаю 2013
року, 19300 кг) розраховано за 1 методом
визначення митної вартості (за ціною
договору) в сумі 135100 руб. РФ, графа 45
коригування - 40110,83 грн. /а.с. 139/. До
митної декларації № 806020002/2014/000740 від
28.01.2014 року позивачем було додано,
зокрема: міжнародну автомобільну
накладну 0662263 від 17.01.2014 року, платіжне
доручення в іноземній валюті або
банківських металах № 5 від 25.12.2013 на
суму 394800 російських рублів, довідку
про транспортні витрати № 02 від 09.01.2014
року, рахунок-фактуру № 2 від
16.01.2014 року, пакувальний аркуш № 7 від
16.01.2014 року, зовнішньоекономічний
договір (контракт) № 09-10/13 від 09.10.2013
року з доповненнями до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) №№ 1, 2, 3, договір з
перевізником № 15/01/14 від 15.01.2014 року,
сертифікат про походження товару форми
СТ-1 KZUA40500083 від 17.01.2014 року, копію митної
декларації країни відправлення №
55302/170114/0001323 від 17.01.2014 року /а.с.141-149/ .

На підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України під час консультацій
декларанта зобов'язано протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Однак, декларант відмовився надати
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів і
обраного методу її визначення, про що
повідомив митний орган у письмовій
формі /а.с. 87, 150/.

28.01.2014 року Полтавською митницею
Міндоходів прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів №
806020002/2014/000004/1, яким із застосуванням 6
методу визначено митну вартість товару
в загальній сумі 649811,70 руб. РФ (сума
вартості за одиницю 33,6690) /а.с. 45/ та
прийнято картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 806020002/2014/00019, якою за
результатами перевірки митної
декларації або документа, що її
замінює, а також інших документів,
наданих відповідно до Митного кодексу
України, відмовлено у митному
оформленні (випуску) товарів за митною
декларацією № 806020002/2014/000721 від 28.01.2014 у
зв'язку з порушенням вимог статті 52
Митного кодексу України в частині
правильності визначення митної
вартості товару / а.с. 47-48/.

28.01.2014 року Полтавською митницею
Міндоходів прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів №
806020002/2014/000005/1, яким із застосуванням 6
методу визначено митну вартість товару
в загальній сумі 649811,70 руб. РФ (сума
вартості за одиницю 33,6690) /а.с. 27-28/ та
прийнято картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 806020002/2014/00020, якою за
результатами перевірки митної
декларації або документа, що її
замінює, а також інших документів,
наданих відповідно до Митного кодексу
України, відмовлено у митному
оформленні (випуску) товарів за митною
декларацією № 806020002/2014/000740 від 28.01.2014 у
зв'язку з порушенням вимог статті 52
Митного кодексу України в частині
правильності визначення митної
вартості товару / а.с. 29-30/.

Не погодившись із зазначеними вище
рішеннями, позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з правомірності
прийняття рішень про коригування
заявленої митної вартості товарів з
огляду на відсутність всіх необхідних
документів для її визначення за ціною
договору, наявності застережень, щодо
застосування цього методу та наявності
розбіжностей в поданих декларантом
документах.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 2 ст.51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у ч. 5, 6 ст. 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України
визначено, що у разі якщо документи,
зазначені у ч. 2 цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Разом з тим, ч. 2, 3 статті 57 Митного
кодексу України передбачено, що
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 5, 6 ст. 57 Митного кодексу
України у разі неможливості визначення
митної вартості товарів згідно з
положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу
за основу для її визначення може
братися або ціна, за якою ідентичні або
подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному із
продавцем покупцю відповідно до ст. 62
цього Кодексу, або вартість товарів,
обчислена відповідно до ст. 63 цього
Кодексу. При цьому кожний наступний
метод застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Митного кодексу
України застосуванню другорядних
методів передує процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і
60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій митний орган та декларант
можуть здійснити обмін наявною у
кожного з них інформацією за умови
додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Згідно ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу. За
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього
Кодексу, виявлено, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів, у тому числі
невірно визначено митну вартість
товарів.

З пояснень позивача встановлено, що за
товар, який ввозився за митними
деклараціями № 806020002/2014/000721 від 28.01.2014
року та № 806020002/2014/000740 від 28.01.2014 року
позивач здійснив передплату у повному
обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що у
рахунках-фактурах № 1 від 16.01.2014
року та № 2 від 16.01.2014 року /а.с. 83,
144/, які додавалися позивачем до митних
декларацій № 806020002/2014/000721 від 28.01.2014
року та № 806020002/2014/000740 від 28.01.2014 року
зазначено кількість та вартість
товару, яка відповідає зазначеним
відомостям у митних деклараціях.

Позивачем до митного оформлення по
митним деклараціям № 806020002/2014/000721 від
28.01.2014 року та № 806020002/2014/000740 від 28.01.2014
року було надано платіжне доручення №
5 від 25.12.2013 року на суму 394800 руб. РФ із
призначенням платежу: передплата за
цибулю ріпчасту згідно рах. 4 від
25.12.2013 року контракт 09-10/13 від 09.10.13 року
без ПДВ /а.с. 85/.

Під час проведення митного контролю
і митного оформлення відповідачем
встановлено, що ПП "АМГ Плюс" до митного
оформлення по митним деклараціям №
806020002/2014/000721 від 28.01.2014 року та №
806020002/2014/000740 від 28.01.2014 року було подано
платіжне доручення № 5 від 25.12.2013 року
на суму 394800 руб РФ, що відповідає вазі
товару 56400 кг, яке раніше додавалося
декларантом і до інших митних
декларацій: № 806020002/2014/000076 від 10.01.2014 та
№ 806020002/2014/000071 від 09.01.2014 /а.с. 135-138/.

Позивач зазначив, що оплата за товар
згідно митних декларацій № 806020002/2014/000721
від 28.01.2014 року та № 806020002/2014/000740 від
28.01.2014 року здійснена у повному обсязі
саме платіжним дорученням № 5 від 25.12.2013
року.

Відповідно до митних декларацій №
806020002/2014/000076 від 10.01.2014 року та №
806020002/2014/000071 від 09.01.2014 року оформлено
товар загальною вагою 38600 кг на
загальну суму 270200 руб РФ. Відтак,
залишок на наступну оплату становить
124600 руб РФ.

Згідно з митною декларацією №
806020002/2014/000721 від 28.01.2014 року ПП "АМГ Плюс"
задекларовано товар вартістю 135100 руб
РФ загальною вагою 19300 кг, що перевищує
залишок за платіжним дорученням № 5 від
25.12.2013 року.

Згідно з митною декларацією №
806020002/2014/000740 від 28.01.2014 ПП "АМГ Плюс"
задекларовано товар вартістю 135100 руб
РФ загальною вагою 19300 кг, який
відповідно ПП "АМГ Плюс" платіжним
дорученням № 5 не оплачено.

Отже, колегія суддів звертає увагу, що
платіжне доручення № 5 від 25.12.2013 року
не містить відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена позивачем за
зазначені у митних деклараціях №
806020002/2014/000721 та № 806020002/2014/000740 товари.

28.01.2014 року відповідач надіслав
декларанту повідомлення з вимогою
надати протягом 10 календарних днів
додаткові документи, перелік яких
відповідає ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України /а.с. 150, 44/.

Проте, декларант відмовився надати
додаткові документи, про що зазначив у
примірнику повідомлень митниці.

Відтак, позивач на вимогу митниці
відмовився надавати будь-які додаткові
документи, не надавав додатково
платіжних доручень, у тому числі, і
платіжних доручень № 2 та № 3.

Крім того, надані декларантом для
підтвердження заявленої митної
вартості документи містять
розбіжності щодо числових значень
складових митної вартості товарів.

Позивачем було додано копію митної
декларації країни відправлення №
55302/170114/0001323 до митних декларацій №
806020002/2014/000721 від 28.01.2014 року та №
806020002/2014/000740 від 28.01.2014 року /а.с. 88/.
Згідно з даними, зазначеними у графі 45
митної декларації країни відправлення
№ 55302/170114/0001323, митна вартість товару
становить 1626698 танге, а курс валюти,
відповідно до графи 23 експортної
митної декларації становить 4,64
танге/руб. Отже, митна вартість товару
становить 350581,47 руб РФ, а з огляду на
кількість товару /38600 кг/ вартість 1 кг
товару складає 9,08 руб/кг, а не 7 руб/кг,
як зазначено у митних деклараціях №
806020002/2014/000721 від 28.01.2014 року та №
806020002/2014/000740 від 28.01.2014 року та доданих
до них рахунка-фактурах № 1 від
16.01.2014 рокута № 2 від 16.01.2014 року.

У пакувальних аркушах №6 та №7, які
також додавалися позивачем до митних
декларацій, зазначена загальна
вартість товару 636900 танге у кожній, що в
перерахунку в грошову одиницю РФ
становить 137262,93 руб РФ, а не 135100 руб РФ,
як визначено у митних деклараціях №
806020002/2014/000721 від 28.01.2014 року та №
806020002/2014/000740 від 28.01.2014 року та доданих
до них рахунка-фактурах № 1 від
16.01.2014 року та № 2 від 16.01.2014 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що у документах, поданих позивачем на
підтвердження заявленої митної
вартості товарів відсутні відомості
щодо ціни, яка була фактично сплачена
позивачем за ці товари та відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.

У відповідності до статті 64 Митного
кодексу України та митній декларації
від 15.07.2013 року № 806020000/2013/225813, що була
визнана митним органом, відповідачем
було застосовано шостий (резервний)
метод визначення митної вартості на
підставі наявної інформації з бази
даних оформлених ВМД /а.с.134/, оскільки
відповідач 1не мав можливості
застосувати метод визначення митної
вартості за ціною договору, у зв'язку з
тим, що використані декларантом
відомості не підтверджені
документально. Метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів не може бути
прийнятий у зв'язку з відсутністю даних
щодо вартості операцій з ідентичними
товарами, скоригованими відповідно до
комерційних умов поставки та партії
товару (кількості). Метод визначення
митної вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів не може
бути прийнятий у зв'язку з відсутністю
даних щодо вартості операцій з
подібними (аналогічними) товарами,
скоригованими відповідно до
комерційних умов поставки та партії
товару (кількості). Метод визначення
митної вартості на основі віднімання
вартості та метод визначення митної
вартості на основі додавання вартості
не можуть бути використані у зв'язку з
відсутністю даних, необхідних для
проведення розрахунків.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що право позивача на заявлену
митну вартість товарів і обраного
методу її визначення не підтверджене
належними доказами, а тому висновок
відповідача про порушення вимог
статті 52 Митного кодексу України в
частині правильності визначення
митної вартості товару відповідає
дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів вважає,
що відповідачем доведено
правомірність рішень про коригування
митної вартості товарів № 806020002/2014/000005/1
від 28.01.2014 року, № 806020002/2014/000004/1 від
28.01.2014 року, а також карток відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 806020002/2014/00020
та № 806020002/2014/00019.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
повернути Приватному підприємству "АМГ
Плюс" суми надмірно сплаченого податку
на додану вартість за деклараціями №
806020002/2014/000774 від 28.01.2014, № 806020002/2014/000775
від 28.01.2014 в загальному розмірі 47972 грн.
24 коп. шляхом перерахування на поточний
рахунок Приватного підприємства "АМГ
Плюс", колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до статті 301 Митного кодексу
України повернення помилково та/або
надміру сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України.

Частиною 2 статті 45 Бюджетного кодексу
України передбачено, що центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, веде бухгалтерський
облік усіх надходжень Державного
бюджету України та за поданням органів,
що контролюють справляння надходжень
бюджету, здійснює повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету.

На виконання ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу
України розроблено Порядок повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затверджений наказом Державної митної
служби України від 20.07.2007 № 618.

Розділом III зазначеного Порядку
передбачено, що для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Матеріали справи не містять доказів
подання зазначеної заяви та отримання
відмови органу доходів і зборів у
поверненні платежів.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відсутності підстав у поверненні
Приватному підприємству "АМГ Плюс" суми
надмірно сплаченого податку на додану
вартість за деклараціями № 806020002/2014/000774
від 28.01.2014 року, № 806020002/2014/000775 від 28.01.2014
року в загальному розмірі 47972,42 грн.
шляхом перерахування на поточний
рахунок Приватного підприємства "АМГ
Плюс".

Отже, колегія суддів, підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "АМГ ПЛЮС" залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.05.2014р. по
справі № 816/722/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Рєзнікова С.С.

повний текс ухвали виготовлений 24.07.2014
року