Справа № 2а/1570/1378/2011
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1570/1378/2011

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Юхтенко Л.Р.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Шевчук
О.А.

за участю секретаря судового засідання
- Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області на
додаткову постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, Суворовського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області, третя особа
ОСОБА_2 про скасування наказів про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2011
року (т. 1 а.с. 215-226), залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 березня 2013 року (т. 2 а.с.
113-115, 118), частково задоволений
адміністративний позов ОСОБА_1.

03 грудня 2013 року ОСОБА_1 подав
заяву про ухвалення додаткової
постанови, в якій просив суд встановити
суму середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, яка має бути
стягнута на його користь (т. 2 а.с. 176).

17 грудня 2013 року Одеський
окружний адміністративний суд ухвалив
додаткову постанову (т. 2 а.с. 195-198), якою
задовольнив заяву ОСОБА_1, стягнув з
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, через Суворовський РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області, на
користь ОСОБА_1 середню заробітну плату
за весь час вимушеного прогулу у
загальному розмірі 66 522,16 грн., з яких: 20
550 грн. (двадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят
гривень) за період з 25 жовтня 2010 року по
25 липня 2011 року, та 45 972,16 грн. (сорок
п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят дві
гривні 16 копійок) за період роботи з 06
грудня 2011 року по 23 жовтня 2013 року.

Не погоджуючись з додатковою
постановою ГУ МВС України в Одеській
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржене
судове рішення та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1
про ухвалення додаткової постанови.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 проходів
службу в Суворовському РВ ОМУ ГУ МВС
України в Одеській області, яке є
юридичною особою, та яке виплачувало
позивачу грошове забезпечення.

ОСОБА_1 письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи додаткову постанову,
суд першої інстанції встановив, що
постановою суду першої інстанції від 23
червня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 березня 2013 року, суд
вирішив питання про право позивача,
щодо виплати середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу за
період з 25 жовтня 2010 року по дату
поновлення на роботі без встановлення
суми середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Оскільки відповідачем надані
розрахунки, відповідно до яких
позивачу повинно бути виплачена сума
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період з дати першого
звільнення по дату поновлення - з 25.10.2010
року по 25 липня 2011 року в сумі 20 550 грн.,
та з дати звільнення на підставі
постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду по дату
поновлення відповідно до ухвали Вищого
адміністративного суду України, - з
06.12.2011 року по 23.10.2013 року в сумі 45 972 грн.,
з урахуванням вимог ст. 168 КАС України,
суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність правових підстав для
ухвалення додаткової постанови про
стягнення з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, через Суворовський
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області, на користь ОСОБА_1 середньої
заробітної плати за весь час
вимушеного прогулу у загальному
розмірі 66 522,16 грн.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представників ГУ МВС України в
Одеській області, ГУ Державної
казначейської служби України в
Одеській області, розглянувши та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
в межах доводів апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2011
року (т. 1 а.с. 215-226), залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 березня 2013 року (т. 2 а.с.
113-115, 118), частково задоволений
адміністративний позов ОСОБА_1, а саме:

- визнаний протиправним та
скасований наказ начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області №1129
від 13.10.2010 року «Про покарання
працівника Хаджибеївського відділу
міліції Суворовського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області»;

- визнаний протиправним та скасований
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області №528 о/с від 20.10.2010
року в частині звільнення у запас
Збройних Сил України старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Хаджибеївського відділу
міліції Суворовського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області;

- зобов'язано Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області поновити ОСОБА_1 в
органах внутрішніх справ України на
посаді оперуповноваженого сектора
карного розшуку Хаджибеївського
відділу міліції Суворовського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області;

- стягнуто з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області на користь ОСОБА_1
середню заробітну плату за весь час
вимушеного прогулу з 25 жовтня 2010 року
по дату поновлення на роботі з
урахуванням знаходження на
лікарняному.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2013
року (т. 2 а.с. 165-166) задоволена заява ГУ
МВС України в Одеській області та
роз'яснена резолютивна частина
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2011
року, в якій зазначено:

- «стягнуто з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області на користь ОСОБА_1
середню заробітну плату за весь час
вимушеного прогулу з 25 жовтня 2010 року
по дату поновлення на роботі з
урахуванням знаходження на
лікарняному»,

а саме суд зазначив, що цей абзац
резолютивної частини:

- «необхідно розуміти таким чином, що
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу за період з 25.10.2010
року по день поновлення на роботі з
урахуванням лікарняного на користь
позивача необхідно стягнути з
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області через Суворовський РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області,
оскільки він є розпорядником коштів з
виплати заробітної плати своїм
співробітникам».

Частиною 1 ст. 168 КАС України
встановлені випадки, коли суд, що
ухвалив судове рішення, може за заявою
особи, яка брала участь у справі, чи з
власної ініціативи прийняти додаткову
постанову, а саме у разі, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з
приводу якої досліджувалися докази, чи
одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення;

3) судом не вирішено питання про судові
витрати.

При ухвалені оскарженої додаткової
постанови, суд першої інстанції
послався саме на п. 2 ч. 1 ст. 168 КАС
України, дійшовши висновку, що
вирішивши питання про право, суд не
визначив способу виконання судового
рішення, оскільки не зазначив суму
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Апеляційний суд не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
оскільки, скасувавши оскаржені накази
та зобов'язавши поновити позивача на
роботі, суд першої інстанції одночасно
вирішив питання про право ОСОБА_1 на
отримання середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 25 жовтня 2010 року
по дату поновлення на роботі з
урахуванням знаходження на
лікарняному.

При цьому абзац п'ятий резолютивної
частини постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2011
року (т. 1 а.с. 226), містить спосіб
виконання встановленого права, а саме
шляхом стягнення.

Також апеляційний суд зазначає, що
вирішивши питання про право та
визначивши спосіб виконання судового
рішення шляхом стягнення, суд першої
інстанції, ухвалою від 31 травня 2013 року
(т. 2 а.с. 165-166), надав роз'яснення цієї
частини судового рішення.

Заява ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 176) про ухвалення
додаткової постанови мотивована лише
необхідністю встановлення суми
середньої заробітної плати, а не
відсутністю способу виконання
судового рішення.

Отримавши виконавчий лист в частині
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу (т. 2 а.с. 177),
враховуючи ухвалу суду першої
інстанції про роз'яснення судового
рішення в частині стягнення, та за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення, позивач, як
особа, яка бере участь у справі,
наділений правом звернутись до суду
першої інстанції із заявою про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, як то
передбачено ст. 263 КАС України.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов висновку про порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання щодо ухвалення
додаткової постанови, у зв'язку з чим,
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
це є підставою для часткового
задоволення апеляційної скарги,
скасування оскарженої додаткової
постанови та ухвалення нової постанови
про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1
про ухвалення додаткової постанови
щодо визначення суми середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

Відповідно до ст. 94 КАС України, з
урахуванням задоволення клопотання
апелянта про відстрочення сплати
судового збору, та враховуючи те, що
апеляційний суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги, апелянт має бути
звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 94, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст.
199, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області
задовольнити частково.

Скасувати додаткову постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 17 грудня 2013 року та ухвалити
нову постанову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1
про ухвалення додаткової постанови
щодо визначення суми середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

Звільнити Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області від сплати судового
збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання судового рішення в
повному обсязі.

Повний текст судового рішення
складений 17 липня 2014 року.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
О.А.Шевчук