Справа № 818/1128/14
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 р.
Справа №818/1128/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.

за участю секретаря судового засідання
- Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
управління Укртрансінспекції у
Сумській області про визнання
протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом,
який підтримала в судовому засіданні
та мотивує тим, що 18 лютого 2014 року в м.
Київ складено акт, яким зафіксовано
факт надання послуг з перевезення
пасажирів належним їй автобусом . При
цьому водій відмовився надати на
перевірку документи, чим порушив
вимоги ст. 39 закону України "Про
автомобільний транспорт". Крім того,
перевезення пасажирів на маршруті
протяжністю більше 500 км здійснювалось
одним водієм, що також є порушенням
вимог ст. 35 закону. 14 квітня 2014 року в.о.
начальника управління
Укртрансінспекції у Сумській області
винесено дві постанови про
застосування до позивачки штрафних
санкцій за вчинені правопорушення.

Вважає такі постанови
необґрунтованими. При розгляді справи
відповідачем не взято до уваги докази
перебування належного їй автомобіля в
період з 178 по 19 лютого 2014 року на
ремонті, в зв'язку з чим він не міг
перебувати в м. Київ 18 лютого 2014 року.
Просить визнати протиправними та
скасувати постанови від 14 квітня 2014
року про застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700 грн. та 510 грн.

Представник відповідача позов не
визнав. Пояснив, що при проведенні
рейдової перевірки інспектором
управління Укртрансінспекції в м. Київ
18.02.2014 року встановлено факт надання
послуг з перевезення пасажирів за
маршрутом Лебедин-Київ-Лебедин
автомобілем, який належить
відповідачці. На момент перевірки в
автомобілі знаходилось 11 пасажирів,
мався трафарет з найменуванням
маршруту. На перевірку не надано
договір з замовником послуг, документ
про оплату послуг, що є порушенням
вимог ст. 39 закону України "Про
автомобільний транспорт". Крім того, в
рейс протяжністю понад 500 км
виконувався одним водієм, що також є
порушенням вимог закону, ліцензійних
умов та Положення про робочий часі час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів. Вважає, що
постанови про застосування до
позивачки штрафу винесені правомірно.
Просить в задоволенні позову
відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачка
зареєстрована як фізична
особа-підприємець. Має ліцензію на
надання послуг з внутрішніх перевезень
пасажирів автобусами (а.с. 7-9).

Відповідно до направлення на
перевірку від 17 лютого 2014 року № 022278
управлінням Укртрансінспекції у м.
Києві в період з 17.02.2014 року по 21.02.2014
року проводилась рейдова перевірка
автомобільних перевізників щодо
додержання ними вимог
автотранспортного законодавства
України, які знаходяться в площині
радіусом 15 км з центром на станції
метро Льва Толстого (а.с. 39). 18 лютого 2014
року складено акт відповідно до якого
виявлено факт перевезення автомобілем
з номерним знаком НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_1 11 пасажирів за маршрутом
Лебедин-Київ-Лебедин. При цьому водієм
не надано документу, що посвідчує його
особу, дорожнього листа, ліцензійної
картки, не оформлено договір із
замовником транспортних послуг, докази
оплати послуг. (а.с. 11). 14 квітня 2014 року
в.о. начальника управління
Укртрансінспекції у Сумській області
винесено постанову № 034119, якою
застосовано до позивачки
адміністративно-господарські санкції
в сумі 1700 грн. за порушення вимог ст. 39
закону України "Про автомобільний
транспорт" та № 034120, якою застосовано
санкції в розмірі 510 грн. за порушення
вимог ст. 35 зазначеного закону (а.с. 12-13).

Судом встановлено, що позивачка
надає послуги з нерегулярних
пасажирських перевезень. Відповідно до
ст. 39 закону України "Про автомобільний
транспорт" автомобільні перевізники,
водії, при здійсненні нерегулярних
пасажирських перевезень повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення: для автомобільного
перевізника - ліцензія, документ, що
засвідчує використання автобуса на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, договір із
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.
Відповідно до акту перевірки, при її
проведенні водієм не надано документу,
що посвідчує його особу, ліцензійну
картку, договір з замовником послуг,
інформаційний лист-узгодження,
документи, що засвідчують оплату
послуг. З акту перевірки вбачається, що
в ході її проведення не було
встановлено особу водія, наявність у
нього посвідчення водія відповідної
категорії, наявність ліцензійної
картки, а також докази здійснення
перевезення пасажирів крім трафарету з
назвою маршруту слідування: не надано
договору з замовником послуг з
перевезення, доказів оплати послуги. За
поясненням позивачки належний їй
автомобіль Mercedes-Benz, який
використовується нею для надання
послуг з перевезення пасажирів,
знаходився в ремонті і 18 лютого, коли
складено акт перевірки, ніяких рейсів
не здійснював, в тому числі і до м. Київ.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що в
період з 17 по 19 лютого 2014 року проводив
ремонт автомобіля Mercedes-Benz, який
належить його дочці - ОСОБА_1 Ремонт
проводився власними силами в
приміщенні СТО в м. Лебедин. В зв'язку з
необхідністю придбання та доставки
запчастин ремонт проводився три дні.
Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що в
лютому 2014 року на прохання знайомої
ОСОБА_1 Надавав допомогу в ремонті її
автобуса Mercedes-Benz. Автомобіль
знаходився в приміщенні СТО в м.
Лебедин, але ремонт здійснювався ними
власноручно.

Відповідно до довідки ОСОБА_4 від 10
квітня 2014 року автомобіль, що належить
ОСОБА_1, з 17 по 19 лютого 2014 року
перебував на ремонті у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 В АДРЕСА_1
(а.с.26). На запит відповідача ОСОБА_4
повідомив, що автомобіль ОСОБА_1 в
період з 17 по 19 лютого на його СТО не
обслуговувався, в журналі обліку
транспорту не відображений, договір
про надання послуг не укладався. При
цьому ОСОБА_4 не заперечує, що ним була
видана попередня довідка для
повернення коштів за придбані
запчастини (а.с. 35). Виходячи зі змісту
попередньої довідки, виданої ОСОБА_4 та
пояснень свідків, суд вважає, що
довідка, видана на запит відповідача не
спростовує пояснень позивачки про
здійснення ремонту належного їй
автобуса в період з 17 по 19 лютого 2014
року в приміщенні СТО, що належить
ОСОБА_4, а лише підтверджує, що послуги з
ремонту автомобіля приватним
підприємцем не надавались. Пояснення ж
позивачки про здійснення ремонту
власними силами ніякими, дослідженими
в судовому засіданні доказами, не
спростовуються. Виходячи з
викладеного, суд вважає, що
відповідачем не в повній мірі з'ясовано
обставини справи та з достовірністю не
встановлено факт здійснення
позивачкою 18 лютого 2014 року перевезень
пасажирів до м. Київ. Судом також
встановлено, що позивачка має ліцензію
на здійснення внутрішніх перевезень
пасажирів автобусами від 20.02.2013 року з
необмеженим терміном дії тоді як в акті
перевірки зазначено, що така ліцензія
не надана (а.с. 9).

Відповідно до ст. 35 ч. 10 закону
України "Про автомобільний транспорт"
на автобусні маршрути протяжністю
понад 500 км у рейс повинні направлятися
два водії. За невиконання цієї вимоги
та перевезення пасажирів на маршруті
протяжністю понад 500 кілометрів одним
водієм ст. 60 ч. 1 абз. 9 зазначеного
закону встановлено відповідальність
перевізників у вигляді штрафу в
розмірі тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Відповідач
вважає, що наявні підстави для
застосування до позивачки такої
відповідальності, оскільки відстань
руху від м. Лебедин до м. Київ та у
зворотному напрямку до м. Лебедин є
більшою за 500 км. З такою позицією суд
погодитись не може. Як було зазначено
вище, відповідачем не встановлено
факту здійснення перевезень
позивачкою 18 лютого 2014 року. Крім того,
відповідно до ст. 1 закону України "Про
автомобільний транспорт" автобусним
маршрутом є шлях проходження автобуса
між початковим та кінцевим пунктами з
визначеними місцями на дорозі для
посадки (висадки) пасажирів. Рейсом -
рух транспортного засобу від
початкового до кінцевого пункту
маршруту. На переконання суду
відповідач безпідставно ототожнює
поняття маршруту та рейсу. Як було
зазначено вище, за актом перевірки
встановлено надання послуг з
перевезення пасажирів автомобілем, що
належить позивачці, за напрямком руху
Лебедин-Київ-Лебедин, тобто автомобіль
мав рухатися до м. Київ, а потім
повертатися у зворотному напрямку. Суд
вважає, що такий порядок руху
відповідає терміну оборотний рейс,
який відповідно до ст. 1 зазначеного
закону визначається як рух автобуса
від початкової до кінцевої зупинки
маршруту і у зворотному напрямку до
початкової зупинки. За таких обставин,
маршрутом у випадку, який
розглядається, є шлях проходження
автобуса між м. Лебедин та м. Київ,
протяжність якого є меншою за 500 км.
Статтею ж 60 встановлено
відповідальність за перевезення одним
водієм пасажирів на маршруті
протяжністю понад 500 км, а тому висновок
відповідача про наявність підстав для
застосування до позивачки такого
стягнення є безпідставним.

Виходячи з викладеного, суд
вважає, що відповідач при винесенні
постанов про застосування до позивачки
адміністративно-господарських санкцій
від 14 квітня 2014 року № № 034119 та 034120 діяв
недостатньо обґрунтовано, тобто без
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення. Ним не
доведено правомірності прийнятих
рішень. За таких обставин суд вважає
необхідним зазначені постанови
визнати протиправними та скасувати.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до управління
Укртрансінспекції у Сумській області
про визнання протиправними та
скасування постанов задовольнити

Визнати протиправними та скасувати
постанови управління
Укртрансінспекції у Сумській області
від 14 квітня 2013 року № 034119 про
застосування адміністративно -
господарського штрафу в розмірі 1700 грн.
та № 034120 про застосування
адміністративно - господарського
штрафу в сумі 510 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп.,
сплачений при зверненні до суду.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя
О.В. Соп'яненко