Справа № 1003/13446/12 (2а/357/124/13)
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Дмитренко
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 15 квітня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції,
просила, з урахуванням уточнених
позовних вимог, визнати протиправними
дії відповідача щодо прийняття
постанови про закінчення виконавчого
провадження; скасувати постанову про
прийняття постанови про закінчення
виконавчого провадження; накласти на
відповідача подвійний
адміністративний штраф за навмисне
невиконання рішення суду.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 15 квітня 2013 року адміністративний
позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції щодо винесення
постанови від 29 серпня 2011 року про
закінчення виконавчого провадження №
28172334 щодо виконання виконавчого листа
по справі № 2-а-25399/2011 року, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 20 червня 2011 року та
скасовано дану постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Міський відділ державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 20
червня 2011 року Білоцерківським
міськрайонним судом видано виконавчий
лист по справі № 2-а-25399/2011 року за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Біла
Церква Київської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії.

На підставі вищевказаного виконавчого
листа, 03 серпня 2011 року головним
державним виконавцем міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та зобов'язано боржника
виконати негайно постанову суду.

25 серпня 2011 року до міського відділу
державної виконавчої служби надійшло
повідомлення від Управління
Пенсійного фонду України в м. Біла
Церква Київської області в якому
зазначено, що вищевказаний виконавчий
лист прийнятий до негайного виконання,
та згідно розпорядження № 174863
проведено перерахунок пенсії,
додаткової пенсії та доплати до пенсії
ОСОБА_3

На підставі даного повідомлення та
копії розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в м. Біла
Церква Київської області про
перерахунок пенсії ОСОБА_3 головним
державним виконавцем міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції 29 серпня 2011 року
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Не погоджуючись з вищевказаною
постановою про закінчення виконавчого
провадження та вважаючи її
протиправною, позивач звернулась до
суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини 2 ст. 11 вказаного
Закону визначено, що державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом;

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом.

Відповідно до ст.75 вищевказаного
Закону, після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

В силу ч.3 ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання /повідомлення/ правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу /посадової особи/, що
його видав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25
серпня 2011 року до міського відділу
державної виконавчої служби надійшло
повідомлення від Управління
Пенсійного фонду України в м. Біла
Церква Київської області про те, що
виконавчий лист прийнятий до негайного
виконання, та згідно розпорядження №
174863 проведено перерахунок пенсії,
додаткової пенсії та доплати до пенсії
ОСОБА_3

Так, вищевказане повідомлення стало
підставою для прийняття головним
державним виконавцем міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції 29 серпня 2011 року
постанови про закінчення виконавчого
провадження.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що жодних відомостей
про виплату ОСОБА_3 нарахованих сум у
повідомлення не вказано.

Так, з відповіді Управління Пенсійного
фонду України в м. Біла Церква
Київської області від 09 серпня 2012 року
вбачається, що перерахунок пенсії
позивачу було проведено 30 серпня 2011
року, а доплату в сумі 56837 грн.19 коп.
нараховано додатковими списками на
листопад 2011 року.

Таким чином, на час винесення державним
виконавцем постанови про закінчення
виконавчого провадження 29 серпня 2011
року судове рішення по справі №
2-а-25399/2011 не було фактично виконане в
повному обсязі.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що у
державного виконавця були відсутні
правові підстави для закінчення
виконавчого провадження згідно п.8 ч.1
ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження».

Крім того, відповідно до п.17 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 21 травня 2012 року № 5 «Про
внесення змін до постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», державний виконавець
зобов'язаний здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Державні виконавці мають право
повертати документи щодо виконання
рішень адміністративних судів про
стягнення з пенсійних органів та
суб'єктів владних повноважень
відповідних виплат пенсії,
соціальної допомоги тощо у разі
здійснення державним виконавцем усіх
можливих дій, спрямованих на виконання
рішення.

Разом з тим, державним виконавцем не
було проведено перевірки виконання
судового рішення, не було вжито всіх
можливих заходів для виконання
рішення згідно приписів ст.75 Закону
«Про виконавче провадження», та
передчасно винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження, що
призвело до порушення прав та
інтересів позивачки.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що адміністративний
позов ОСОБА_3 в частині визнання
протиправними дії відповідача щодо
винесення постанови від 29 серпня 2011
року про закінчення виконавчого
провадження та скасування даної
постанови є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції - залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 15 квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 02.07.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.