Справа № 2107/1849/2012
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. м. Київ
К/800/50297/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Розваляєвої Т.С., Цуркана М.І.,

при секретарі судового засідання:
Антипенко В.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської
сільської ради Генічеського району
Херсонської області, за участі третьої
особи - ОСОБА_4, про визнання недійсним
та скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку,
провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року,

у с т а н о в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Щасливцевської сільської ради
Генічеського району Херсонської
області про визнання недійсним та
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначила, що
вона є власником земельної ділянки
площею 0,185 га АДРЕСА_1, в той час як
власником сусідньої земельної ділянки
АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 Частину належної
останньому земельної ділянки позивач
вважає такою, що належить їй на праві
приватної власності, оскільки рішення
сесії Щасливецької сільської ради
Генічеського району Херсонської
області від 19 березня 1993 року, як
підстава набуття ОСОБА_4 права
власності на спірну ділянку, не існує.

З урахуванням наведених обставин
позивач просила суд визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,2063 га, виданий
18 вересня 1997 року Щасливецькою
сільською радою Генічеського району
Херсонської області на ім`я ОСОБА_4 на
підставі неіснуючого рішення
відповідача.

Постановою Генічевського районного
суду Херсонської області від 09
листопада 2012 року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року постанову суду першої
інстанції скасовано, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати прийняту ним
постанову та залишити в силі постанову
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи свої рішення суди попередніх
інстанцій виходили з того, що даний
спір відноситься до юрисдикції
адміністративних судів.

Проте з такими висновками погодитися
не можна виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин,
розглядаються судами в порядку
цивільного судочинства, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом оскарження в ній є
незаконність державного акту про право
власності на земельну ділянку площею
0,2063 га, який виданий Щасливецькою
сільською радою Генічеського району
Херсонської області 18 вересня 1997 року
ОСОБА_4 Тобто, фактично між позивачем та
третьою особою існує спір про право
власності на земельну ділянку, зокрема,
про захист порушеного права власності
позивача щодо частини земельної
ділянки зі сторони третьої особи, яка
на підставі іншого
правовстановлюючого документу також
претендує на володіння нею. Між даними
особами склалися відносини, що
стосуються встановлення цивільного
права власності на землю, а тому спір,
який виник між зазначеними особами,
повинен вирішуватися в порядку
цивільного судочинства.

Отже предметом позову в цій справі є
захист порушеного, на думку позивача,
її права власності на частину спірної
земельної ділянки.

Враховуючи те, що фактично між
сторонами існує спір про право, колегія
суддів прийшла до висновку, що
зазначені вимоги повинні бути
розглянуті в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини
першої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, якщо провадження за
позовною заявою, яку не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, було
помилково відкрито, суд закриває
провадження у справі на підставі
пункту 1 частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України.

За правилами частини першої статті 228
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
скасовує судові рішення в касаційному
порядку і залишає позовну заяву без
розгляду або закриває провадження у
справі з підстав, встановлених
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин оскаржувані рішення
судів підлягають скасуванню з
закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 220, 223, 228, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Генічевського районного
суду Херсонської області від
09 листопада 2012 року та постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року у цій справі скасувати.

Провадження по справі відкрите в
порядку адміністративного судочинства
з а к р и т и.

Роз'яснити позивачу право на звернення
до суду в порядку цивільного
судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська