Справа № 810/7024/13-а
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року м. Київ
810/7024/13-а

17:35

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Кушнєрьова
А.В.,

представника третьої особи - Лущик О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Васильківської
районної державної адміністрації
Київської області

третя особа: Путрівська сільська
рада Васильківського району Київської
області

про зобов'язання
вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного
суду Київської області звернувся
ОСОБА_1 з позовом до Васильківської
районної державної адміністрації
Київської області, Путрівської
сільської ради Васильківського району
Київської області про зобов'язання
відповідача виділити ОСОБА_1 земельну
ділянку (пай) в натурі (на місцевості) за
рахунок земель запасу чи резервного
фонду розташованих на території іншої
Ради в адміністративних межах
Васильківського району Київської
області в розмірі середньої частки
(паю) члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території відповідної Ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він був працівником
колишнього радгоспу «Калинівський»,
який внаслідок реорганізації
перейменований в КСП «Калинівське», в
якому набув право на земельну частку
(пай) цього підприємства на підставі
рішення загальних зборів. Рішенням
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 04.03.2008, яке
набрало законної сили, зобов'язано
Путрівську сільську раду виділити йому
земельну частку (пай) в розмірі
середньої частки (паю) КСП
«Калинівське». У зв'язку з тим, що землі
на території Путрівської сільської
ради були розпайовані у повному обсязі,
Путрівська сільська рада прийняла
рішення про звернення до
Васильківської районної державної
адміністрації для надання земельної
частки (паю) гр. ОСОБА_1 в
адміністративних межах на території
Васильківського району.

У подальшому з листа Васильківської
районної державної адміністрації від
11.05.2011 позивач дізнався про те, що
Васильківська районна державна
адміністрація Київської області
вважає за можливе надання земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства на території
Великобугаївської сільської ради
Васильківського району за межами
населеного пункту. Водночас, при
ознайомленні з викопіюванням
розташування земельної ділянки
виявилось, що по ній проходить
газопровід. На неодноразові звернення
з приводу даного питання до
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області
відповідачем не було прийнято рішення
щодо виділення земельної ділянки в
натурі.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до
суду з метою зобов'язання відповідача
виділити йому земельну ділянку.

В ході судового розгляду судом
виключено зі складу відповідачів і на
підставі статті 53 Кодексу
адміністративного судочинства України
залучено у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Путрівську сільську раду
Васильківського району Київської
області.

У судовому засіданні позивач і його
представник підтримали позовні вимоги
і просили суд позов задовольнити. Крім
того, позивач уточнив позовні вимоги та
просив суд зобов'язати Васильківську
районну державну адміністрацію
Київської області прийняти рішення
щодо виділення ОСОБА_1 земельної
ділянки (паю) у натурі (на місцевості) за
рахунок земель запасу чи резервного
фонду розташованих в адміністративних
межах Васильківського району
Київської області в розмірі середньої
частки (паю) члена КСП «Калинівське» (4,4
умовних кадастрових гектари).

Відповідач позову не визнав.
Заперечення надав суду у письмовій
формі. Представник відповідача
зазначив, що відповідно до статті 122
Земельного кодексу України до
повноважень Васильківської районної
державної адміністрації Київської
області не належить розпорядження
землями сільськогосподарського
призначення. На думку відповідача
земельні ділянки для ведення товарного
сільського господарства надаються у
власність або у користування
територіальними органами
Держземагентства.

Представник третьої особи у судовому
засіданні зазначив, що Путрівська
сільська рада Васильківського району
Київської області не заперечує проти
права позивача на земельну ділянку
(пай) у КСП «Калинівське», проте при
прийнятті рішення просить врахувати
той факт, що позивач мав змогу отримати
земельну ділянку у власність для
ведення особистого сільського
господарства і позивачу було
запропоновано земельну ділянку в межах
села Велика Бугаївка Васильківського
району Київської області.

Заслухавши пояснення позивача, його
представника, представника
відповідача і представника третьої
особи, дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 04.03.2008 у справі № 2-228-08 встановлено,
що ОСОБА_1 має право на частку у
колективній власності КСП
«Калинівське» та у резолютивній
частині рішення зобов'язано
Путрівську сільську раду
Васильківського району Київської
області виділити ОСОБА_1 земельну
частку (пай) в розмірі середньої частки
(паю) члена КСП «Калинівське» у
відповідності з рішенням одинадцятої
сесії 23 скликання Путрівської
сільської ради від 11.01.2000 та надати
викопіювання місця розташування
земельної частки (паю).

Листом від 09.08.2006 № 11576 Васильківський
районний відділ земельних ресурсів
повідомив, що відповідно до
Розпорядження голови Васильківської
районної державної адміністрації від
26.05.1997 № 251/1.40 затверджено розмір
земельної частки (паю) в КСП
«Калинівське» у розмірі 4,4 умовних
кадастрових гектарів.

На виконання зазначеного рішення судом
видано виконавчий лист від 17.11.2008.

Рішенням від 23.01.2009 № 436 Путрівська
сільська рада Васильківського району
Київської області «Про виконання
рішення Васильківського
міськрайонного суду за позовом ОСОБА_1»
вирішила звернутись до Васильківської
районної державної адміністрації для
надання земельної частки (паю) гр.
ОСОБА_1 в адміністративних межах на
території Васильківського району, у
зв'язку з тим, що землі на території
Путрівської сільської ради
розпайовані в повному обсязі, землі
запасу та резервного фонду, щодо
надання земельної ділянки частки (паю),
а саме для товарного
сільськогосподарського виробництва
відсутні і рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
виконати неможливо.

У подальшому, Путрівською сільською
радою було надіслано на адресу
Васильківської районної держаної
адміністрації лист від 20.02.2009 вих. №
37/02-24, в якому орган місцевого
самоврядування у зв'язку із
відсутністю земель запасу в межах
населених пунктів Путрівської
сільської ради для надання земельної
частик паю, проси надати земельну
ділянку частку (пай) для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва гр.ОСОБА_1

На вказане звернення від Управління
Держкомзему у Васильківському районі
Київської області надійшов лист від
21.12.2009 № 4239/01-1, в якому повідомлялось, що
у зв'язку із тим, що вільні землі запасу
та резервного фонду на території
Путрівської сільської ради відсутні,
рекомендуємо виділення земельної
частик (паю) гр. ОСОБА_1 в розмірі
середньої частки (паю) члена КСП
«Калинівське» за рахунок земель запасу
на території Великобугаївської
сільської ради, за межами населеного
пункту.

Листом від 11.05.2011 № К 533.17 Васильківська
районна державна адміністрація
Київської області повідомила позивачу,
що вважає за можливе надання земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства на території
Великобугаївської сільської ради
Васильківського району за межами
населеного пункту.

Також листом від 16.06.2011 № 2033/02-1
Управління Держкомзему у
Васильківському районі Київської
області повідомило позивачу про
проходження центрального газопроводу
на території Великобугаївської
сільської ради.

Постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції від 19.04.2010 закінчено
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 17.11.2008 у зв'язку з
неможливістю виконання рішення суду.

У подальшому позивач неодноразово
звертався до Васильківської районної
державної адміністрації Київської
області з приводу виділення земельної
ділянки (паю).

Зокрема, листом від 19.10.2012 № К937.17
відповідач повідомив позивачу, що
розгляд звернення було доручено
Управлінню Держкомзему у
Васильківському районі Київської
області, яке рекомендувало розглянути
питання щодо виділення в натурі (на
місцевості) за рахунок земель запасу чи
резервного фонду, розташованих на
території іншої ради.

Отже, оскільки станом на час звернення
позивача до суду рішення про виділення
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) не було прийнято
відповідачем, позивач звернувся до
суду.

Крім того, оскільки представник
відповідача в ході судового розгляду
наполягав на тому, що відповідно до
статті 122 Земельного кодексу України до
повноважень Васильківської районної
державної адміністрації не належить
розпорядження землями
сільськогосподарського призначення, а
дані повноваження здійснює Управління
Держземагентства в області, позивач
звернувся до Управління
Держземагентства у Васильківському
районі Київської області та до
Головного управління Держземагентства
у Київській області з приводу
виділення земельної ділянки.

Так, Управління Держземагентства у
Васильківському районі Київської
області листом від 25.02.2014 № 69/к-132
повідомило позивачу, що оскільки
рішенням суду зобов'язано саме
Путрівську сільську раду
Васильківського району Київської
області виділити ОСОБА_1 земельну
частку (пай), у позивача є право, яке
передбачено вимогами статті 55
Конституції України на звернення до
суду за захистом своїх прав.

У свою чергу, Головне управління
Держземагентства у Київській області
листом від 04.03.2014 № 08-03/1105 повідомило
позивачу, що правові підстави для
прийняття рішення про виділення
власникам сертифікатів земельних
часток (паїв) в натурі (на місцевості)
у Головного управління відсутні. Тому,
для подальшого оформлення
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, необхідно звернутись
до Васильківського районної державної
адміністрації Київської області.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України основним завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 1
Земельного кодексу України право
власності на землю гарантується.

Згідно з частиною першою статті 3
Земельного кодексу України земельні
відносини регулюються Конституцією
України, цим Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

При вирішенні даного спору по суті
заявлених позовних вимог, суд враховує,
що предметом цього спору є право
позивача на отримання земельної
ділянки як власника земельної частки
(паю). При цьому, позивач неодноразово
звертався до різних органів влади, у
тому числі і до відповідача, шодо
вирішення даного питання по суті, проте
не отримав відповідного рішення.

Слід зазначити, що нормативно-правовим
актом, який регулює організаційні та
правові засади виділення власникам
земельних часток (паїв) земельних
ділянок у натурі (на місцевості) із
земель, що належали колективним
сільськогосподарським підприємствам,
сільськогосподарським кооперативам,
сільськогосподарським акціонерним
товариствам на праві колективної
власності, а також порядок обміну цими
земельними ділянками є Закону України
від 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення
в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)».

Суд звертає увагу, що даний закон діяв
як на час звернення позивача до
Васильківської районної державної
адміністрації, так і на час розгляд
цієї справи в суді.

Згідно зі статтею 3 Закону України від
05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)» підставами для виділення
земельних ділянок у натурі (на
місцевості) власникам земельних часток
(паїв) є рішення відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право
на земельну частку (пай), які виявили
бажання одержати належну їм земельну
частку (пай) в натурі (на місцевості),
подають до відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації заяву про
виділення їм земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її
власнику в натурі (на місцевості), як
правило, однією земельною ділянкою. За
бажанням власника земельної частки
(паю) йому можуть бути виділені в натурі
(на місцевості) дві земельні ділянки з
різним складом сільськогосподарських
угідь (рілля, багаторічні насадження,
сінокоси або пасовища).

Відповідно до статті 5 Закону України
від 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення
в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)» сільські, селищні, міські ради
та районні державні адміністрації в
межах їх повноважень щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості):

розглядають заяви власників земельних
часток (паїв) щодо виділення їм в натурі
(на місцевості) земельних ділянок і
видачі документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку;

приймають рішення щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості);

уточняють списки осіб, які мають право
на земельну частку (пай);

уточняють місце розташування, межі і
площі сільськогосподарських угідь, які
підлягають розподілу між власниками
земельних часток (паїв);

укладають із землевпорядними
організаціями договори на виконання
робіт із землеустрою щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості) та виготовлення технічної
документації, яка необхідна для
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку,
якщо такі роботи виконуються за
рахунок місцевого бюджету;

сприяють в укладанні договорів на
виконання землевпорядними
організаціями робіт із землеустрою
щодо виділення земельних часток (паїв)
у натурі (на місцевості) та
виготовлення технічної документації,
яка необхідна для складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, якщо такі роботи
виконуються за рахунок осіб, які мають
право на земельну частку (пай), або за
рахунок коштів підприємств, установ та
організацій, що орендують земельні
частки (паї), проектів технічної
допомоги тощо;

надають землевпорядним організаціям
уточнені списки осіб, які мають право
на земельну частку (пай);

розглядають та погоджують проекти
землеустрою щодо організації
території земельних часток (паїв);

організовують проведення розподілу
земельних ділянок між особами, які
мають право на виділення їм земельних
часток (паїв) у натурі (на місцевості), в
порядку, визначеному цим Законом;

оформляють матеріали обміну
земельними частками (паями),
проведеного за бажанням їх власників
до моменту видачі державних актів на
право власності на земельну ділянку;

приймають рішення про видачу
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку,
власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради
приймають рішення щодо виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв) у межах населених пунктів, а
районні державні адміністрації - за
межами населених пунктів.

Тобто, саме до повноважень районних
державних адміністрацій віднесено
прийняття рішення щодо виділення
земельних ділянок в натурі власникам
земельних часток (паїв), якщо ці
земельні ділянки розташовані за межами
населених пунктів.

Таким чином, твердження відповідача
про те, що районні державні
адміністрації не мають повноважень на
виділення земельних ділянок, і це
відноситься до повноважень Головного
управління Держземагенства в
Київській області є безпідставними та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Головне управління Держземагентства у
Київській області листом від 04.03.2014 №
08-03/1105 також підтвердило, що вказане
питання не відноситься до компетенції
цього органу і позивач має звертатись
саме до Васильківської районної
державної адміністрації Київської
області.

Як було встановлено судом, право
позивача на виділення земельної частки
(паю) є законним, оскільки визнано у
рішенні суду від 04.03.2008 у справі № 2-228-08,
що набрало законної сили 12.06.2008.

Проте, на території Путрівської
сільської ради землі запасу та
резервного фонду відсутні.

У свою чергу, на неодноразові звернення
позивача до Васильківської районної
державної адміністрації Київської
області відповідачем фактично не було
прийнято рішення щодо виділення
земельних частки (паю) в натурі на
місцевості та вчинено інші дії, як того
передбачає стаття 5 Закону України від
05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)».

Наявні у матеріалах справи відповіді
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області від
11.05.2011 № К 533.17 та від 19.10.2012 №
К937.17 за своїм змістом не є таким
рішення. Фактично це листи-відповіді на
звернення позивача, які лише містять
припущення щодо можливості надання
земельної ділянки без зазначення
координат розташування даної
земельної ділянки та фактично
виділення її в натурі із визначенням
її цільового призначення.

Будь-яких рішень відносно виділення
позивачу земельної частки (паю) у
натурі на місцевості за межами
населеного пункту станом на час
розгляду справи відповідачем суду не
надано.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено суду
обґрунтованості заперечень на
адміністративний позов, з огляду на
викладене, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до статті 97 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням однієї зі сторін
визначає грошовий розмір судових
витрат, які повинні бути їй
компенсовані.

Оскільки позивач вимог про
відшкодування судових витрат не
заявляв, судові витрати стягненню на
користь позивача не підлягають.

Керуючись статями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Васильківську районну
державну адміністрацію Київської
області прийняти рішення щодо
виділення ОСОБА_1 земельної ділянки
(паю) у натурі (на місцевості) за рахунок
земель запасу чи резервного фонду
розташованих в адміністративних межах
Васильківського району Київської
області в розмірі середньої частки
(паю) члена КСП «Калинівське» (4,4
умовних кадастрових гектари).

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 12 травня 2014 р.