Справа № 2а-1296/09
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/21206/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С. В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 25
грудня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 09 лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші Івано-Франківської
області, третя особа - Відкрите
акціонерне товариство
"Калушхімремонт", про визнання дій
протиправними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші
Івано-Франківської області, третя
особа - Відкрите акціонерне товариство
"Калушхімремонт", про визнання дій
протиправними та стягнення коштів.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 25
грудня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 лютого 2012
року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
у позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що з 04 жовтня 2004
року ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Калуші Івано-Франківської області
та отримує пенсію за віком.

В жовтні 2008 року відповідач повідомив
позивача про прийняття рішення про
утримання з її пенсії надміру
виплаченої суми пенсії в розмірі 20 %.

Підставою прийняття такого рішення
стали результати перевірки, якою
виявлені розбіжності у даних,
зазначених у довідці ВАТ
«Калушхімремонт» від 10 березня 2004 року
№08/112 про заробітну плату позивача за
періоди з квітня по серпень 1990 року, з
лютого по квітень 1991 року, з березня по
листопад 1992 року, з червня по вересень
1993 року, за січень, серпень, вересень 1994
року, з червня по листопад 1995 року, за
лютий, березень, серпень-грудень 1996
року, внаслідок чого виникла переплата
в сумі розмірі 1409,71 грн.

Правовідносини, що виникають у сфері
пенсійного забезпечення громадян
регулюються Законом України від 05
листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та
Законом України від 09 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон №
1058-IV).

Порядок утримання надміру виплачених
сум пенсій та відрахування з пенсій
визначений статтею 50 Закону № 1058-IV
згідно з частиною 1 якої, суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

За умовами статті 103 Закону №1788-ХІІ
суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм закону свідчить,
що зайво сплачені суми пенсії можуть
бути утримані відповідачем за умови
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних. Вказаний перелік підстав для
утримання надміру виплачених сум
пенсії є вичерпним.

При цьому, частиною 2 статті 101 Закону №
1788-ХІІ встановлено, що підприємства та
організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її.

Отже, пенсіонер не несе
відповідальність за зміст та
достовірність офіційних документів,
які видаються органами державної
влади, іншими організаціями та
установами на виконання їх
повноважень.

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
регулюється Порядком відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженим постановою правління
Пенсійного фонду України від 21 березня
2003 року № 6-4.

Згідно із пунктом 3 цього Порядку
повернення коштів проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміну у складі сім'ї
тощо.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
встановив відсутність фактів
зловживань з боку позивача при
визначенні розміру заробітної плати за
вказані періоди з 1990 року по 1996 рік.

За таких обставин, суди обґрунтовано
визнали протиправними дії відповідача
та зобов'язали повернути незаконно
утримані з пенсії позивача кошти.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судових рішеннях, підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області залишити без задоволення, а
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 25
грудня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 09 лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші Івано-Франківської
області, третя особа - Відкрите
акціонерне товариство
"Калушхімремонт", про визнання дій
протиправними та стягнення коштів - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній