Справа № 811/1462/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 липня 2014 року м. Київ
В/800/2930/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівЄрьоміна А.В.
Калашнікової О.В. Мороз Л.Л. Шведа
Е.Ю.розглянувши заяву Кіровоградської
митниці Міндоходів про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 10
квітня 2014 року (К/800/4113/14) в
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
"УкрАгроКом" до Кіровоградської
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Кіровоградській
області про зобов'язання вчинити певні
дії

в с т а н о в и л а :

ТОВ "УкрАгроКом" звернулося до суду з
позовом до Кіровоградської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Кіровоградській області про
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року, залишеною без зміни ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2013 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ТОВ "УкрАгроКом" надмірно
сплачений податок на додану вартість у
розмірі 2 071 619,66 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10 квітня 2014 року касаційну
скаргу Кіровоградської митниці
Міндоходів залишено без задоволення, а
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2013 року - без зміни.

Кіровоградська митниця Міндоходів
направила до Вищого адміністративного
суду України заяву про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 10
квітня 2014 року у зазначеній справі.

У заяві просить скасувати зазначену
постанову Вищого адміністративного
суду України з підстав, передбачених
пунктом 1 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У поданій заяві із посиланням на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 23 серпня 2012 року (К/9991/33537/12), Митниця
порушила питання про скасування ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 10 квітня 2014 року з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

На думку заявника суд касаційної
інстанції, застосовуючи одні і ті ж
норми матеріального права у подібних
правовідносинах, ухвалив різні за
змістом судові рішення.

Вивчивши заяву Кіровоградської
митниці Міндоходів та додані до неї
матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку про відсутність підстав для
допуску до перегляду Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 10
квітня 2014 року у зазначеній справі,
оскільки у даному випадку мають місце
різні обставини справи та відсутнє
неоднакове застосування судами
касаційних інстанцій одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах і прийняття різних за
змістом судових рішень.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
може бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах та встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у пункті 4 постанови від 13
грудня 2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України" роз'яснив судам, що заява про
перегляд рішення з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема, різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню, різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню, різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Згідно з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 10
квітня 2014 року, про перегляд Верховним
Судом України якої подано заяву, суд
касаційної інстанції у цій справі
встановив, що вже після закінчення
митного оформлення імпорту вказаного
вище товару позивачеві стало відомо
про можливість застосування
преференції зі сплати податку на
додану вартість відповідно до
Класифікатора звільнень від сплати
митних платежів при ввезенні товарів
на митну територію України,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 20 вересня 2012 року
№ 1011 "Про затвердження відомчих
класифікаторів інформації з питань
державної митної справи, які
використовуються у процесі оформлення
митних декларацій".

Проте, згідно з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 23
серпня 2012 року (К/9991/33537/12), на яку
посилається заявник, позивачем було
надміру сплачено митні платежі не в
наслідок неправильного визначення
митної вартості товару, а внаслідок
відмови від використання при митному
оформленні товару тарифної
преференції.

Отже, у даному випадку спірні
правовідносини не мають характеру
тотожності. Крім того, відсутнє й
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Враховуючи наведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску заяви до
провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску заяви
Кіровоградської митниці Міндоходів
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10 квітня 2014 року (К/800/4113/14) в
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрАгроКом" до
Кіровоградської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Кіровоградській області про
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Горбатюк С.А.

Єрьомін А.В.

Калашнікова О.В.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.