Справа № 813/3249/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/3249/14
зал судових
засідань №6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представника позивача Ємельянової А.М.,
представника відповідача Холявки І.Я.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Аскона" ЛТД до
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення, -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Аскона" ЛТД (далі -
ТзОВ «Аскона» ЛТД) звернулося до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Франківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області (далі -
ДПІ у Франкфівському районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області), в
якому просить суд визнати протиправним
та скасувати податкове
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
результатами проведення позапланової
перевірки ТзОВ «Аскона» ЛТД відповідач
протиправно дійшов висновку про
порушення позивачем п.п. «а» п.185.1 ст.185,
ст.201, п.11 підрозділу 2 розділу XX
Перехідних положень Податкового
кодексу України (далі - ПК України), що
призвело до заниження податку на
додану вартість на загальну суму
413400грн. Позивач зазначає, що він
відмовив ТзОВ «Снєкжка Україна» у
видачі податкової накладної на суму
ПДВ 413400грн., оскільки оспорював у
судовому порядку державу реєстрацію
права власності за ТзОВ «Снєжка
Україна» на нерухоме майно, яка стала
підставою для видачі податкової
накладної. Зважаючи на судовий розгляд
вказаного питання, у відповідача не
було підстав для донарахування
позивачу грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість у
сумі 413400 грн. Крім того, позивач вважає,
що відповідачем неправильно визначено
ТзОВ «Аскона» ЛТД штрафну санкцію у
розмірі 50% без врахування того, що
від 28.05.2012р., яким позивачу вперше
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість, скасоване
у судовому порядку.
Відповідач подав до суду заперечення
на позовну заяву, в якому просить суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Свої заперечення обґрунтовує
тим, що правомірність переходу до ТзОВ
«Снєжка Україна» права власності на
об'єкт нерухомості підтверджена
рішенням Львівського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-4290/12/1370, яке набрало законної сили.
Відповідач вважає, що оскарження права
власності на нерухоме майно,
зареєстроване за ТзОВ «Снєжка
Україна», не впливало на обов'язок
позивача видати податкову накладну та
сплатити податок на додану вартість у
сумі 413400грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав, наведених у
запереченні на позовну заяву. Просив
суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для вирішення спору, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов слід задовольнити частково з
таких підстав.

Позивач - ТзОВ «Аскона» ЛТД
зареєстрований як юридична особа 19.11.1992
р. виконавчим комітетом Львівської
міської ради, код за ЄДРПОУ - 19165672.
Взятий на облік в органах Державної
податкової служби України з 04.12.1992р.,
перебуває на обліку в ДПІ у
Франківському районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області.
Місцезнаходження позивача: 79013, м.Львів,
вул. Генерала Чупринки, 44, фактичне
місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул.
Володимира Великого, 50.

На підставі ст.78 Податкового кодексу
України (далі - ПК України) та наказу ДПІ
у Фрранківському районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області від
09.07.2012р. №357 проведена позапланова
документальна виїзна перевірка ТзОВ
«Аскона» ЛТД (код ЄДРПОУ - 19165672) з питань
господарських відносин з ТзОВ «Снєжка
Україна» (код ЄДРПОУ - 30648854) за квітень
2012 року. За результатами перевірки
складено акт від 10.07.2012р. №826/22-10/19165672
(далі - Акт перевірки).

Підставою для проведення перевірки
стало звернення ТзОВ «Снєжка Україна»
(код ЄДРПОУ - 30648854) до СДПІ по роботі з
ВПП у м.Львові ДПС з заявою про відмову
ТзОВ «Аскона» ЛТД надати податкову
накладну до декларації з податку на
додану вартість за квітень 2012 року на
суму ПДВ 413400грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.п. «а» п.185.1 ст.185, ст.201, п.11
підрозділу 2 розділу XX Перехідних
положень Податкового кодексу України
(далі - ПК України), що призвело до
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 413400грн.

На підставі Акта перевірки від 10.07.2012р.
№826/22-10/19165672 ДПІ у Франківському районі
м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області винесла податкове
повідомлення-рішення від 19.07.2012р.
№, яким збільшено грошове
зобов'язання позивача з податку на
додану вартість на суму 620100грн., в т.ч.
413400грн. за основним платежем та 206700грн.
за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з вказаним податковим
повідомленням-рішенням позивач
звернувся до суду з вимогою про
визнання їх протиправними та
скасування.

Суд при вирішенні спору по суті
виходить з такого.

Оцінюючи доводи позивача щодо
протиправності збільшення грошового
зобов'язання ТзОВ «Аскона» ЛТД з
податку на додану вартість за основним
платежем на суму 413400грн., суд виходив з
такого.

Між позивачем (іпотекодавець) та ТзОВ
«Снєжка Україна» (іпотекодержатель)
укладено іпотечний договір від 07.02.2011р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Яворівського нотаріального округу
Львівської області ОСОБА_3 Вказаний
договір укладений для забезпечення
виконання зобов'язань, що випливають із
договорів дистриб'юції №58/д від 15.01.2010р.
та №57/Д від 10.01.2011р., укладених між
іпотекодержателем та іпотекодавцем.

Згідно з умовами вказаного іпотечного
договору іпотекодавець зобов'язується
перед іпотекодержателем оплатити
заборгованість за відвантажений товар
та в подальшому здійснити оплату за
товар, отриманий після підписання
вказаного договору, а також виконати
інші умови договорів дистриб'юції та
відшкодувати іпотекодержателю всі
можливі збитки, понесені ним внаслідок
невиконання (неналежного) виконання
умов договорів дистриб'юції до 31.03.2012р.

Зі змісту п.6.2 та п.6.5 вказаного
іпотечного договору вбачається, що у
випадку невиконання іпотекодавцем
своїх зобов'язань за договором
іпотекодержатель (третя особа) може
набути права звернути стягнення на
предмет іпотеки або задовольнити свої
вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Предметом іпотеки відповідно до умов
вказаного договору є нежитлове
приміщення, що знаходиться за адресою:
Львівська обл., м.Самбір, вул.Шевченка,
55б.

Згідно з висновком незалежного
оцінювача ПП «Консалтингова група
«Септима» ринкова вартість предмета
іпотеки, а саме нежитлового приміщення,
що знаходиться за адресою: Львівська
обл., м.Самбір, вул.Шевченка, 55б,
становить 2480400грн., в т.ч. ПДВ - 413400грн.

Суд встановив, що 11.04.2012 р. Самбірське
міжміське БТІ зареєструвало право
власності за ТзОВ «Снєжка Україна» на
нежитлове приміщення, що знаходиться
за адресою: Львівська обл., м.Самбір,
вул.Шевченка, 55б. Набуття права
власності відбулося на підставі
іпотечного договору від 07.02.2011р., у
зв'язку з невиконанням іпотекодавцем
(ТзОВ «Аскона» ЛТД) умов вказаного
іпотечного договору.

Не погоджуючись з реєстрацією права
власності за ТзОВ «Снєжка Україна» на
вказане нежитлове приміщення позивач
відмовив ТзОВ «Снєжка Україна» у
видачі податкової накладної.

Відмова ТзОВ «Аскона» ЛТД надати ТзОВ
«Снєжка Україна» податкову накладну до
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2012 року на суму ПДВ
413400грн. спричинила виникнення
розбіжностей між задекларованими
показниками податкового кредиту ТзОВ
«Снєжка Україна» та не задекларованими
податковими зобов'язаннями ТзОВ
«Аскона» ЛТД, яка складає 413400грн.

Суд бере до уваги постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2012р. у
справі №2а-4290/12/137, залишену без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.09.2013р., за
позовом ТзОВ "АСКОНА"ЛТД до
Самбірського міжміського бюро
технічної інвентаризації про
скасування державної реєстрації прав
на нерухоме майно, якою відмовлено у
задоволенні позову в повному обсязі.
Вказаним судовим рішенням встановлено,
що відповідач у відповідності до
наведених норм чинного законодавства
правомірно зареєстрував право
власності на нежиле приміщення, що
знаходиться за адресою: Львівська
область, м.Самбір, вул.Шевченка, 55б за
ТзОВ "Снєжка-Україна".

З наведеного вбачається, що ТзОВ
«Снєжка Україна» правомірно набуло
право власності на спірне нежитлове
приміщення. Вказана обставина
відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) доказуванню не
підлягає.

Відповідно до п.п. «а» п.185.1 ст.185 ПК
України об'єктом оподаткування є
операції платників податку з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186
вказаного Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з ст.36 Закону України «Про
іпотеку» від 05.06.2003р. сторони
іпотечного договору можуть вирішити
питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.
Позасудове врегулювання здійснюється
згідно із застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя, що
міститься в іпотечному договорі, або
згідно з окремим договором між
іпотекодавцем і іпотекодержателем про
задоволення вимог іпотекодержателя, що
підлягає нотаріальному посвідченню,
який може бути укладений одночасно з
іпотечним договором або в будь-який час
до набрання законної сили рішенням
суду про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку»
від 05.06.2003р. передбачено, що
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при
здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Суд зазначає, що факт оскарження
позивачем правомірності реєстрації за
ТзОВ «Снєжка Україна» права власності
на нерухоме майно, що знаходиться за
адресою: Львівська область, м.Самбір,
вул.Шевченка, 55б, не звільняв його від
обов'язку видачі податкової накладної
ТзОВ «Снєжка Україна» та сплати
податку на додану вартість у сумі
413400грн.

З огляду на наведене, суд вважає, що
відповідач правомірно дійшов висновку
про порушення ТзОВ «Аскона» ЛТД п.п. «а»
п.185.1 ст.185, ст.201, п.11 підрозділу 2 розділу
XX Перехідних положень Податкового
кодексу України (далі - ПК України), що
призвело до заниження податку на
додану вартість на загальну суму
413400грн.

Оцінюючи доводи позивача щодо
протиправності збільшення грошового
зобов'язання ТзОВ «Аскона» ЛТД з
податку на додану вартість за
штрафними санкціями на суму 206700грн. суд
виходив з такого.

Статтею 123 ПК України визначено розміри
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
у разі визначення контролюючим органом
суми податкового зобов'язання.
Частиною першою вказаної статті
передбачено, що самостійне визначення
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК
України, тягне за собою накладення на
платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Повторне протягом 1095 днів визначення
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування тягне за
собою накладення на платника податків
штрафу у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Як вбачається з оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення від
19.07.2012р. № на позивача накладено
штраф у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
тобто 206700грн.

Нарахування такого розміру штрафної
санкції мотивоване відповідачем тим,
що 28.05.2012р. винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким ТзОВ
«Аскона» ЛДТ збільшено розмір
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 426836грн.

Суд бере до уваги те, що податкове
повідомлення-рішення № визнане
протиправним та скасоване відповідно
до постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 28.09.2012р. у
справі №2а-6126/12/1370, залишеної без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2013р.

З огляду на наведене, суд вважає, що
відповідач протиправно наклав на
позивача штраф розмірі 50 відсотків
суми нарахованого грошового
зобов'язання, оскільки при першому
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання
застосовується штрафна санкція в
розмірі 25 відсотків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідач у податковому
повідомленні-рішенні від 19.07.2012р.
№ протиправно збільшив розмір
грошового зобов'язання позивача з
податку на додану вартість на суму 103350
грн. за штрафними санкціями.

З урахуванням встановлених обставин
суд вважає, що податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області від
19.07.2012р. № є протиправним т
апідлягає скасуванню в частині
збільшення грошового зобов'язання
товариства з обмеженою
відповідальністю "Аскона" ЛТД з податку
на додану вартість на суму 103350 грн.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ч.3 ст.94 КАС України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачу відмовлено.

З огляду на наведене, пропорційно до
задоволених позовних вимог, судовий
збір, який підлягає сплаті позивачем,
становить 4060 грн.

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011р. передбачено,
що під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

При поданні адміністративного позову
позивач сплатив судовий збір у розмірі
1827грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 29.04.2014р. №66.

Таким чином, суд вважає, що з позивача
слід стягнути решту суму судового
збору у розмірі 2233грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області від 19.07.2012р. №
в частині збільшення грошового
зобов'язання товариства з обмеженою
відповідальністю "Аскона" ЛТД з податку
на додану вартість на суму 103350 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Аскона" ЛТД судові
витрати у розмірі 2233 (дві тисячі двісті
тридцять три) грн. 00 коп. до Державного
бюджету України.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
та підписаний 29.07.2014р.

Суддя
А.Г. Гулик