Справа № 607/5994/14-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2014 Справа №607/5994/14-а Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого-судді
Базан Л.Т.

при секретарі
Вербицькому Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Тернопільській області про визнання
незаконною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з адміністративним позовом до УДАІ
УМВС України в Тернопільській області
про визнання незаконною та скасування
постанови серії ВО1№209527 від 14.01.2014 року
в справі про адміністративне
правопорушення, згідно якої його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на те, що інспектором
при притягненні його до
адміністративної відповідальності не
відображено дійсних обставин справи,
не враховано його пояснень про те, що
вимог ПДР України не порушував. Вказує,
що 14.01.2014 року він рухався на своєму
транспортному засобі марки
«Вольксваген» в м. Тернополі по вул.. С.
Бандери та під»їжджаючи до
регульованого перехрестя вул.
С.Бандери - вул. Татарська, зменшив
швидкість, увімкнув покажчик повороту
відповідного напрямку та
переконавшись, що увімкнений зелений
сигнал світлофора здійснив маневр
повороту ліворуч. Крім цього, під час
руху через пішохідний перехід пішоходи
стояли на узбіччі, та почали переходити
пішохідний перехід, коли він його
перетинав, однак із протилежної
сторони дороги, тому жодних перешкод
для їх руху він не створював. Тому
вважає, що постанова про накладення на
нього адміністративного стягнення
винесена необґрунтовано та просить
визнати її незаконною та скасувати.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, однак подав суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача - УДАІ УМВС
України в Тернопільській області у
судове засідання не з'явився, та не
повідомив суду причини своєї неявки,
хоча про день та час розгляду справи
був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши зібрані по справі
докази та враховуючи норми чинного
законодавства, прийшов до висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають до
часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Так, згідно постанови по справі про
адміністративне правопорушення
ВО1№209527 від 14.01.2014 року ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та
на нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді 425 грн. штрафу

Вказаною постановою та інспектором ДПС
взводу ДПС ВДАІ МГБ м. Тернополя
Олійник В.В. встановлено, що гр. ОСОБА_1
14.01.2014 року о 14 год. 25 хв., в м. Тернополі
на перехресті вул.. Ст. Бандери -
вул..Татарська, керуючи транспортним
засобом марки «Вольксваген», державний
номерний знак «НОМЕР_1», порушив
правила проїзду перехресть, повертаючи
ліворуч не пропустив пішоходів,які
рухались по проїзній частині на яку він
повертав,чим порушив п. 16.2 ПДР України.

У відповідності до п. 16.2 ПДР України,
затверджених постановою КМУ України №
1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними
Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., на
регульованих і нерегульованих
перехрестях водій, повертаючи праворуч
або ліворуч, повинен дати дорогу
пішоходам, які переходять проїзну
частину, на яку він повертає, а також
велосипедистам, які рухаються прямо в
попутному напрямку.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП встановлено,що
порушення правил проїзду перехресть є
адміністративним правопорушенням і
тягне за собою накладення штрафу від
двадцяти п'яти до тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення та
накладенні стягнення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до вимог
процесуального закону докази мають
бути належними та допустимими.
Допустимими є ті докази, які зібрані у
відповідності до закону, а належними -
якщо вони містять інформацію щодо
предмету доказування.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Як вбачається із викладених у позові
доводів позивача, копія протоколу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП йому вручена
не була, копія даного документу також
не представлена суду.

Факт вчинення позивачем ОСОБА_1
викладеного у постанові
правопорушення ним заперечується.

Із доводів позивача ОСОБА_1, викладених
ним у адміністративному позові, слідує,
що 14.01.2014 року він рухався на своєму
транспортному засобі марки
«Вольксваген» в м. Тернополі по вул.. С.
Бандери та під»їжджаючи до
регульованого перехрестя вул.
С.Бандери - вул. Татарська, зменшив
швидкість, увімкнув покажчик повороту
відповідного напрямку та
переконавшись, що увімкнений зелений
сигнал світлофора здійснив маневр
повороту ліворуч. Крім цього, під час
руху через пішохідний перехід пішоходи
стояли на узбіччі, та почали переходити
пішохідний перехід, коли він його
перетинав, однак із протилежної
сторони дороги, тому жодних перешкод
для їх руху він не створював.

З врахуванням наведених обставин, суд,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, прийшов до
переконання, що у діях позивача наявний
склад правопорушення, передбаченого ч.2
ст.122 КУпАП, однак враховуючи конкретні
обставини, за яких було вчинено
правопорушення, особу порушника,
характер вчиненого правопорушення,
яким не було створено перешкод іншим
учасникам дорожнього руху, вважає, що
дане правопорушення слід визнати
малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважені
вирішувати справу, може звільнити
правопорушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді скарги або протесту
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови
та скасовує постанову і закриває
справу.

Таким чином, враховуючи малозначність
вчиненого правопорушення, суд
приходить до висновку, що постанову
серії ВО1№209527 від 14.01.2014 року, згідно
якої ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності
необхідно скасувати, звільнити його
від адміністративної відповідальності
за ч.2 ст.122 КУпАП і обмежитись усним
зауваженням.

Однак, суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні позову в частині
визнання постанови серії ВО1№209527 від
14.01.2014 року незаконною, оскільки в
процесі розгляду справи судом не
здобуто доказів на підтвердження
викладених у позові обставин щодо
незаконності складеної постанови.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 22,
122, 245, 251, 287- 289, 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ВО1№209527 від 14.01.2014
року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно
ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - провадженням
закрити, у зв'язку із малозначністю
вчиненого правопорушення, оголосивши
йому усне зауваження.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан