Справа № 802/2497/14-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

22 липня 2014 р.
Справа № 802/2497/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання Середюка
М.А.,

за участю представників

позивача ОСОБА_1,
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Вінниці
адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_2

до Департаменту соціальної політики
Вінницької обласної державної
адміністрації

про визнання протиправної відмови
та зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
департаменту соціальної політики
Вінницької обласної державної
адміністрації про визнання
протиправною відмову та зобов'язання
надати дозвіл на сплату залишкової
вартості та переоформлення автомобіля
ЗАЗ 110206, 2006 року випуску, номерний знак
НОМЕР_1, що належав ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 у власність ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог
представники позивача зазначили, що
28.11.06 р. відповідач надав, як інваліду,
яка перебуває на обліку, ОСОБА_4
автомобіль ЗАЗ 110206 (зі звичайним
керуванням) відповідно до черговості з
оплатою 7% його вартості. Відповідно до
свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. В порушення Порядку,
відповідач не надсилав позивачу
повідомлення про можливість викупу
автомобіля та не проінформував
останнього про його права та обов'язки,
передбачені чинним законодавством. У
зв'язку з чим, позивач пропустив строк
на право викупу автомобіля, а тому,
представники просять суд позов
задовольнити, зобов'язавши відповідача
надати дозвіл на сплату залишкової
вартості та на переоформлення на нього
автомобіля ЗАЗ 110206.

Представник відповідача у судовому
засіданні вказала на
необґрунтованість вимог позивача та
правомірність дій департаменту
соціальної політики Вінницької ОДА, в
зв'язку з чим просила відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що на підставі наказу
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації «Про видачу автомобілів
«Таврія» інвалідам, які перебувають на
обліку для забезпечення
спецавтотранспортом» №134 від 28
листопада 2006 року інваліду І групи
ОСОБА_4 за оплату 7% вартості видано у
користування автомобіль марки ЗАЗ-110206,
2006 року випуску.

ОСОБА_4 підписано заяву-зобов'язання
30.11.06 року про те, що цей
спецавтотранспорт видається для її
користування і являється державним
майном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, (яка являлась бабою
позивача) померла, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть Серії
НОМЕР_2 від 09.12.11 року.

На звернення позивача відповідачем
надано письмову відповідь від 13.06.14р.,
№04-2489/1 згідно якої, ОСОБА_2, роз'яснено,
що вартість автомобіля необхідно було
сплатити на протязі шести місяців з дня
смерті ОСОБА_4, а оскільки кошти ним не
було сплачено вчасно, на даний час
автомобіль підлягає поверненню до
Департаменту, як державне майно.

З такими діями відповідача ОСОБА_2 не
погоджується та вважає, їх
протиправними, у зв'язку з чим,
звернувся до суду щодо захисту своїх
прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 41 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.07.2006 року №999
(далі - Порядок), за бажанням інвалідів
головні управління соціального
захисту можуть забезпечувати їх
автомобілями, ввезеними в Україну і
визнаними в установленому порядку
гуманітарною допомогою, без права
продажу, дарування, передачі (в тому
числі за довіреністю) іншій особі.
Автомобіль, отриманий головним
управлінням соціального захисту як
гуманітарна допомога для конкретного
інваліда, який перебуває на обліку,
видається безоплатно такому інваліду
(за його згодою або за згодою законного
представника недієздатного інваліда),
дитині-інваліду (за згодою її законного
представника) незалежно від черговості
на десятирічний строк, визначений з
дати видачі, із зняттям з обліку. Після
смерті інваліда автомобіль, отриманий
як гуманітарна допомога, повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту і здається
підприємству, що здійснює заготівлю та
переробку металобрухту, або видається
в порядку черговості інваліду, який
перебуває на обліку.

Після смерті інваліда, дитини-інваліда
автомобіль, визнаний гуманітарною
допомогою, яким інвалід був
забезпечений через головне управління
соціального захисту і користувався
менше ніж 10 років, може бути переданий
у власність одному з членів сім'ї
інваліда за рішенням Мінсоцполітики,
за умови сплати податків і зборів за
ставками, діючими на день здійснення
митного оформлення автомобіля, які
повинні бути сплачені членом сім'ї
померлого інваліда, дитини-інваліда
протягом шести місяців з дня смерті
інваліда. Контроль за дотриманням
зазначеного строку здійснюється
головним управлінням соціального
захисту чи управлінням виконавчої
дирекції.

Тобто, вказаний Порядок не передбачає
перереєстрації автомобіля на ім'я
одного з членів сім'ї інваліда після
його смерті.

Суд зазначає, що п. 16 Порядку, визначено,
що члену сім'ї померлого інваліда, який
зареєстрований за місцем реєстрації
інваліда, автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
залишається у разі сплати ним протягом
шести місяців з дня смерті інваліда до
державного бюджету на рахунки відкриті
в органах Казначейства, а членом сім'ї
померлого інваліда внаслідок
трудового каліцтва - на рахунки
відповідних управлінь виконавчої
дирекції вартості автомобіля з
урахуванням розрахункової суми для
викупу автомобіля та суми, сплаченої за
нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу
автомобіля визначається головним
управлінням соціального захисту або
управлінням виконавчої дирекції з
урахуванням зносу автомобіля 0,84
відсотка за кожний повний місяць або 10
відсотків за кожний повний рік. Під час
розрахунку неповний місяць
користування автомобілем (незалежно
від кількості днів) зараховується як
повний місяць. За результатами
розрахунку складається
довідка-рахунок за формою, що
затверджується Мінсоцполітики.

В іншому разі автомобіль строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
повертається (вилучається) головному,
районному управлінню соціального
захисту або управлінню виконавчої
дирекції у повному комплекті.

Так, як вбачається з позовної заяви
позивач стверджує, що ним пропущений
строк на право викупу автомобіля з
підстав його необізнаності та не
повідомлення про можливість викупу
спірного автомобіля відповідачем і, як
наслідок, позбавлення його права на
викуп транспортного засобу. Однак, суд
не погоджується з такими доводами
позивача та вважає їх безпідставними.

Діючим законодавством України не
передбачено можливості поновлення або
подовження строку для викупу
автомобіля, встановленого відповідно
до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою КМУ №999 від 19.07.06р.

Таким чином, позивачем не було виконано
вимоги, які передбачені у п. 16 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженим постановою КМУ№999 від
19.07.06 року, а тому цей автомобіль має
бути повернутим до Департаменту
соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації у повному комплекті.

У суду відсутні підстави по
зобов'язанню відповідача вчиняти дії,
про які просить позивач, оскільки
встановлено, що ним не було дотримано
вимог Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№999 від 19.07.2006 року.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Згідно з ч. 2 цієї статті, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
відповідач довів правомірність своїх
дій, а тому адміністративний позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В позові ОСОБА_2 до департаменту
соціальної політики Вінницької
обласної державної адміністрації про
визнання протиправною відмову та
зобов'язання надати дозвіл на сплату
залишкової вартості та переоформлення
автомобіля ЗАЗ 110206, 2006 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1, що належав ОСОБА_4
і, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у власність
ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Вінницький окружний адміністративний
суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк,
з дня її проголошення, апеляційної
скарги у порядок і строки, передбачені
статтями 186 і 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України.

Суддя
Крапівницька Н. Л.