Справа № 824/2441/14-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 р. м.
Чернівці Справа №824/2441/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григораша В.О.;

секретаря судового засідання - Сопко
В.Ю.;

за участю:

представника позивача - Ганевича А.І.;

представника відповідача та третьої
особи - Громової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної фінансової
інспекції в Чернівецькій області
(позивач) до Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції (відповідач), за участі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача старшого державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Громової Людмили Вікторівни
про визнання незаконною та скасування
постанови, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному
позові Державна фінансова інспекція в
Чернівецькій області просить визнати
незаконною та скасувати постанову
старшого державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції Громової
Людмили Вікторівни від 26.05.2014 року
ВП№43438622 про відмову у відкритті
виконавчого провадження та зобов'язати
відповідача відкрити виконавче
провадження за виконавчим листом
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 22.05.2013року
по справі №2а/2470/1593/12.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що постановою старшого
державного виконавця Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Громової Людмили Вікторівни
від 26.05.2014 року ВП№43438622 відмовлено у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом Чернівецького
окружного адміністративного суду
№2а/2470/1593/12 від 22.05.2013 року, у зв'язку із
відсутністю у виконавчому листі
ідентифікаційного коду боржника.

Позивач вважає, що оскаржувана
постанова не відповідає вимогам Закону
України "Про виконавче провадження",
оскільки відсутність
ідентифікаційного коду юридичної
особи - боржника ускладнюють здіснення
виконавчих дій, але не унеможливлюють
їх виконання та не є підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження.

Відповідач, не погоджуюсь із позовними
вимогами, надав суду письмові
заперечення в яких зазначив, що
розглянувши виконавчий лист
Чернівецького окружного
адміністративного суду №2а/2470/1593/12 від
22.05.2013 року старшим державним
виконавцем Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Громовою Людмилою Вікторівною
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження у
зв'язку із невідповідністю
пред'явленого виконавчого листа
вимогам ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження", а саме
відсутністю ідентифікаційного коду
боржника.

Державним виконавцем, відповідно до ч. 3
ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження" було роз'яснено позивачу
право на звернення до суду чи іншого
органу, які видали виконавчий документ,
щодо приведення його у відповідність
із вимогами ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження".

Також відповідач зазначає, що
Протоколом №1 про порядок обміну
інформацією передбачено вичерпний
перелік інформації, яка надається
державною податковою службою. Тому для
отримання інформації щодо
реєстраційного номера облікової
картки платника податків Державна
податкова служба пропонує органам
державної виконавчої служби
звертатися до стягувача.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог та просив суд відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача заперечувала проти
позовних вимог та просила суд
відмовити у їх задоволенні.

Судом встановлено наступні обставини у
справі та відповідні їм
правовідносини.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду №2а/2470/1593/12 від
16.04.2013 року, якою задоволено
адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області та зобов'язано Комунальну
установу "Чернівецький обласний
клінічний онкологічний диспансер"
виконати вимоги ДФІ в Чернівецькій
області від 28.04.2012 року № 24-04-14-14/3483
шляхом проведення претензійно - правої
роботи щодо повернення коштів за
надані медичні послуги з лікування
іноземних громадян в сумі 34240,18 грн.; -
вжити заходів щодо відшкодування за
рахунок винних осіб зайво проведених
витрат в сумі 2500,00 грн.; - провести
претензійно - правову роботу щодо
повернення зайво виплачених сум коштів
у сумі 44514,07 грн.; провести коригування
розрахунків з державними цільовими
фондами на суму15978,48 грн.

На виконання вказаної постанови,
Чернівецьким окружним
адміністративним судом 22.05.2013 року
позивачу видано виконавчий лист
№2а/2470/1593/12 (а.с.12).

Супровідним листом від 19.05.2014 року
№24-25-17-17/3810 позивач направив виконавчий
лист Чернівецького окружного
адміністративного суду №2а/2470/1593/12 від
22.05.2013 року до Шевченківського відділу
Державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції для примусового виконання
(а.с.13).

Розглянувши виконавчий лист
Чернівецького окружного
адміністративного суду №2а/2470/1593/12 від
22.05.2013 року, старшим державним
виконавцем Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Громовою Людмилою Вікторівною
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
ВП№43438622 від 26.05.2014 року у зв'язку із
відсутністю у виконавчому документі
ідентифікаційного коду суб'єкта
господарської діяльності боржника
(а.с.10).

Листом від 04.06.2014 року №24-25-15-15/4294
позивач повідомив Шевченківський
відділ Державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції про те, що від них не надходило
жодного документа або інформації з
приводу здійснення державним
виконавцем виконавчих дій за
виконавчим листом Чернівецького
окружного адміністративного суду
№2а/2470/1593/12 від 22.05.2013 року (а.с.14).

25.06.2014 року на адресу позивача надійшла
постанова старшого державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Громової Людмили Вікторівни
від 26.05.2014 року ВП№43438622, що
підтверджується супровідним листом
від 27.05.2014 року №7847 (а.с.9).

До вказаних спірних правовідносин суд
застосовує наступні положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-XIV (Закон України № 606-XIV).

Згідно ст.1 Закону України №606-XIV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 11 Закону України №606-XIV
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом
(абз.1 ч.2 ст.11 Закону України №606-XIV).

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, одними із яких є виконавчі
листи, що видаються судами (п.1 ч.2 ст.17
Закону України №606-XIV).

Пунктом 1 ч.1 ст.19 Закону України №606-XIV
встановлено, що державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону, за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
№606-XIV державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частиною 1 ст. 18 Закону України №606-XIV
містить вимоги до виконавчого
документа, у якому, зокрема, має бути
зазначено й ідентифікаційний код
суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.26 Закону України
№606-XIV у разі невідповідності змісту
виконавчого документа вимогам ст.18
цього Закону державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

Як встановлено судовим розглядом,
оскаржувана постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
ВП№43438622 від 26.05.2014 року старшим
державним виконавцем Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції прийнято керуючись п.6 ч.1 ст.26
Закону України №606-XIV, у зв'язку із
відсутністю у виконавчому документі
(виконавчий лист Чернівецького
окружного адміністративного суду від
22.05.2013 року №2а/2470/1593/12)
ідентифікаційного коду суб'єкта
господарської діяльності боржника.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України
№606-XIV у разі відмови у відкритті
виконавчого провадження на підставі
пункту 6 частини першої цієї статті
державний виконавець роз'яснює
заявникові право на звернення до суду
чи іншого органу (посадової особи), які
видали виконавчий документ, щодо
приведення його у відповідність із
вимогами статті 18 цього Закону.

Однак, у разі відсутності інформації у
матеріалах адміністративної справи, з
приводу якої відмовлено у відкритті
виконавчого провадження, суд не зможе
оформити іншого виконавчого листа,
оскільки не наділений повноваження
збирати інформацію після закінчення
розгляду справи. Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11
Закону України №606-XIV надає право
державному виконавцю право при
здійсненні виконавчого провадження з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі й
конфіденційну.

Тобто у разі незазначення
ідентифікаційного коду суб'єкта
господарської діяльності боржника у
рішенні суду, виконавчому документі, то
згідно із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України
№606-XIV державний виконавець може
самостійно звернутися до стягувача,
відповідного державного органу
державної податкової служби чи до
органу, що здійснює державну
реєстрацію юридичних чи фізичних
осіб-підприємців із запитом про
витребування довідки чи інформації про
ідентифікаційний код боржника. При
цьому суд зазначає, що відсутність у
виконавчому листі ідентифікаційного
номера боржника не унеможливлює його
примусове виконання, а ускладнює.

Тому відсутність у виконавчому листі
ідентифікаційного номера боржника не є
підставою для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження.

При виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, у відповідності до ч.2
ст.161 КАС України, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої п. 1 ч.1 ст. 237
цього Кодексу.

Правова позиція, стосовно аналогічних
спірних правовідносин, висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 25.06.2014 року у справі № 6-62цс14 та
врахована при розгляді даної справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
при винесенні оскаржуваного рішення
відповідач діяв всупереч вимог ст. 19
Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС
України, а тому позовні вимоги в
частині визнання протиправною
(незаконною) та скасування постанови
старшого державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції Громової
Людмили Вікторівни від 26.05.2014 року про
ВП№43438622 про відмову у відкритті
виконавчого провадження підлягають
задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача відкрити
виконавче провадження за виконавчим
листом Чернівецького окружного
адміністративного суду 22.05.2013 року
№2а/2470/1593/12 суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України № 606-XIV
визначено, що примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України №
606-XIVдержавний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у відповідності
до ст. 19 Закону України №606-XIV відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Згідно ст. 25 Закону України №606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Дотримуючись принципів законності,
поділу влади, а також компетенції
визначеної Конституцією та законами
України, суд не має права перебирати на
себе повноваження інших органів
державної влади, зокрема у питанні
реалізації органами державної
виконавчої служби встановленої
Законом України "Про виконавче
провадження" компетенції.

На думку суду, позивач звертаючись до
суду з вимогою зобов'язати відповідача
відкрити виконавче провадження обрав
неналежний спосіб захисту порушеного
права, оскільки виконавче провадження,
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, а тому суд не може зобов'язати
відповідача діяти на підставі виключно
однієї норми Закону і вчиняти те, що
останній зобов'язаний вчиняти в силу
Закону.

При цьому суд зазначає, що позивач не
позбавлений права на повторне
звернення до органів державної
виконавчої служби з заявою про
примусове виконання виконавчого
документа.

За таких обставин, адміністративний
позов цій частині позовних вимог
задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Частиною 2 ст. 71 КАС
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. У зв'язку з
відсутністю таких витрат, суд не
вирішує питання про стягнення судових
витрат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167, 181 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Громової Людмили Вікторівни
від 26.05.2014 року ВП№43438622 про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 22
липня 2014 року.

Суддя
В.О. Григораш