Справа № 607/3022/14-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2014 Справа №607/3022/14-а Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого-судді
Базана Л.Т.

при секретарі
Яцині О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з адміністративним позовом до УДАІ
УМВС України в Тернопільській області
про скасування постанови серії ВО1№209899
від 13.02.2014 року в справі про
адміністративне правопорушення,
згідно якої його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач в обґрунтування своїх
позовних вимог посилається на те, що
інспектором при притягненні його до
адміністративної відповідальності не
враховано всі обставини справи, його
пояснень про те, що він не порушував
вимог ПДР. Вказує, що 13.02.2014 року керуючи
своїм транспортним засобом марки Пежо
по вул.. Тарнавського здійснив зупинку
у зв»язку із посадкою пасажира на
відстані більше ніж 10м. від перехрестя
вул.. Тарнавського - вул.. Симоненка в м.
Тернополі. Після цього, до нього
підійшов інспектор ДПС,який не
врахувавши його пояснень склав
протокол про адміністративне
правопорушення, а надалі й постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності.
Тому вважає, що у його діях немає складу
адміністративного правопорушення та
його неправомірно притягнено до
адміністративної відповідальності, а
постанова про накладення
адміністративного стягнення винесена
необґрунтовано та просить її
скасувати, а провадження по справі
закрити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав та просив його
задовольнити.

Представник відповідача - УДАІ УМВС
України в Тернопільській області у
судове засідання не з'явився та не
повідомив суду причини своєї неявки,
хоча про день та час розгляду справи
був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши зібрані по справі
докази та враховуючи норми чинного
законодавства, прийшов до висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають до
часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Так, згідно постанови в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВО1№209899 від 13.02.2014 року інспектором ДПС
ВДАІ МГБ ТМВ встановлено, що гр. ОСОБА_1
13.02.2014 року о 18 год. 05 хв. в м. Тернополі
по вул.. Тарнавського керував
транспортним засобом марки "Пежо",
державний номерний знак "НОМЕР_1"
здійснив зупинку на перехресті вул.
Тарнавського - вул.. Симоненка,
внаслідок чого його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП і на нього накладено
штраф в розмірі 255 грн.

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2№144695 від 13.02.2014 року, інспектором ДПС
ВДАІ МГБ ТМВ Василишин А.В. встановлено,
що гр. ОСОБА_1 13.02.2014 року о 18 год. 05 хв. в
м. Тернополі по вул.. Тарнавського
керував транспортним засобом марки
"Пежо", державний номерний знак "НОМЕР_1"
здійснив зупинку на перехресті вул.
Тарнавського - вул.. Симоненка, чим
порушив вимоги п. 15.9 ґ ПДР України.

У відповідності до п. 15.9. ґ ПДР України,
затверджених постановою КМУ України №
1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними
Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., зупинка
забороняється на пішохідних переходах;
перехрестях та ближче 10 м від краю
перехрещуваної проїзної частини за
відсутності на них пішохідного
переходу, за винятком зупинки для
надання переваги в русі та зупинки
проти бокового проїзду на Т-подібних
перехрестях, де є суцільна лінія
розмітки або розділювальна смуга.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що
порушення водіями правил зупинки та
стоянки транспортних засобів є
адміністративним правопорушенням і
тягне за собою накладення штрафу від
п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення та
накладенні стягнення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального
закону докази мають бути належними та
допустимими. Допустимими є ті докази,
які зібрані у відповідності до закону,
а належними - якщо вони містять
інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Судом встановлено, що вчинене
позивачем адмінправопорушення -
порушення правил зупинки зафіксовано у
протоколі про адміністративне
правопорушення серії АА2№144695 від 13.02.2014
року із змісту якого вбачається
обставини скоєного правопорушення із
яким правопорушник ОСОБА_1 не згідний,
про що зазначив у графі «пояснення
особи,яка притягається до
адміністративної відповідальності»

Із доводів позивача ОСОБА_1, викладених
ним у адміністративному позові, та
пояснень останнього у судовому
засіданні, вбачається, що 13.02.2014 року
керуючи своїм транспортним засобом
марки Пежо по вул.. Тарнавського
здійснив зупинку у зв»язку із посадкою
пасажира на відстані більше ніж 10м. від
перехрестя вул.. Тарнавського - вул..
Симоненка в м. Тернополі. Після цього,
до нього підійшов інспектор ДПС,який не
врахувавши його пояснень склав
протокол про адміністративне
правопорушення, а надалі й постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності.
Тому вважає, що у його діях немає складу
адміністративного правопорушення та
його неправомірно притягнено до
адміністративної відповідальності, а
постанова про накладення
адміністративного стягнення винесена
необґрунтовано.

Крім цього, із оглянутої в судовому
засіданні представленої позивачем
ОСОБА_1 відеозйомки, на якій
зафіксовано події 13.02.2014 року в м.
Тернополі на перехресті
вул..Тарнавського- вул.. Симоненка, чого
позивач у судовому засіданні не
заперечив, чітко вбачається,
транспортний засіб марки «Пежо»,
державний номерний знак "НОМЕР_1",який
здійснив зупинку більше ніж на 10м. від
перехрестя.

Однак, представник відповідача у
судове засідання не з»явився та не
представив суду жодних доказів, які б
спростували вищевказані посилання
позивача про те, що правил зупинки він
не порушував.

З врахуванням наведених обставин, суд,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, прийшов до
переконання, що у діях позивача наявний
склад правопорушення, передбаченого ч.1
ст.122 КУпАП, однак враховуючи конкретні
обставини, за яких було вчинено
правопорушення, особу порушника,
характер вчиненого правопорушення,
яким не було створено перешкод іншим
учасникам дорожнього руху, вважає, що
дане правопорушення слід визнати
малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважені
вирішувати справу, може звільнити
правопорушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови
та скасовує постанову і закриває
справу.

Таким чином, враховуючи малозначність
вчиненого правопорушення, суд
приходить до висновку, що постанову
серії ВО1№209899 від 13.02.2014 року, згідно
якої ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності
необхідно скасувати, звільнити його
від адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.122 КУпАП і обмежитись усним
зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 22,
122, 245, 251, 287- 289, 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ВО1№209899 від 13.02.2014
року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно
ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - провадженням
закрити, у зв'язку із малозначністю
вчиненого правопорушення, оголосивши
йому усне зауваження.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан