Справа № 804/4396/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р. Справа № 804/4396/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
з адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 та просить
стягнути з відповідача заборгованість
з єдиного податку в розмірі 1438,53 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що відповідач не
сплатив зобов'язань по єдиному податку,
у зв'язку з чим виникла заборгованість
в розмірі 1438,53 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач заперечень на позовну заяву
та повноважного представника у судове
засідання не направив. Про час і місце
розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином. Проте, на
адресу суду повернувся конверт з
поштовою відміткою «за закінченням
терміну зберігання». Частиною 11 ст. 35
КАС України вважається, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
(далі - ФОП ОСОБА_2 або Відповідач)
зареєстрований 04.01.2011р. та включений до
Єдиного державного реєстру , юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців,
перебуває на податковому обліку з
05.01.2011 року за №28523 в Нікопольській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Відповідно до Порядку подання заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
20.12.2011 №1675 Відповідач 23.01.2012 р.
звернувся до Нікопольської ОДПІ із
заявою про застосування спрощеної
системи оподаткування за № 4505/10 (далі -
Заява № 4505/10). Згідно Заяви № 4505/10
Відповідач здійснює свою діяльність за
спрощеною системою оподаткування
шляхом сплати єдиного податку.

Згідно класифікації видів економічної
діяльності (КВЕД ДК 009:2005) здійснює такі
види діяльності:

- код 52.46.0 - роздрібна торгівля
залізними виробами, фарбами та склом.
Відповідно до п.8 Заяви ФОП ОСОБА_2
обрана ставка єдиного податку у
розмірі 20% до розміру мінімальної
заробітної плати.

Таким чином ФОП ОСОБА_2 самостійно
погодився на сплату єдиного податку за
встановленою ставкою у розмірі 20% до
розміру мінімальної заробітної плати,
а отже за таких підстав сума єдиного
податку вважається узгодженою.

Згідно Заяви № 4505/10 нарахування
основного платежу здійснювалося
наступним чином:

1)по строку сплати за 20.12.2012 до сплати
нараховано 214,60 грн.

Так, розмір мінімальної заробітної
плати, встановлений законом на 1 січня
2012 році склав 1073 грн., отже підлягає
сплаті за грудень 2012- 214.6 грн. (1073 грн. х
20%/100);

2)з 20.01.2013 по 20.06.2013 до сплати нараховано
1376,4 грн.

Так, розмір мінімальної заробітної
плати, встановлений законом на 1 січня
2013 році склав 1147 грн., отже підлягає
сплаті

за січень 2013 - 229,4 грн.; (1147 грн. х 20% /100)

за лютий 2013 - 229,4 грн.;

за березень 2013 - 229,4 грн.;

за квітень 2013 - 229,4 грн.;

за травень 2013 - 229,4 грн.

за червень 2013 - 229,4 грн.

Таким чином, сума податкового боргу
згідно Заяви № 4505/10 складає всього 1591,00
грн. (214,6 грн. + 1376,4 грн.).

На момент нарахування в картці
особового рахунку платника по платежу
«єдиний податок з фізичних осіб»
переплата відсутня. Однак Відповідачем
частково сплачено по даному платежу
суму у розмірі 152,47 грн.

Таким чином з врахуванням часткової
сплати податковий борг ФОП ОСОБА_2 по
платежу «єдиний податок з фізичних
осіб» згідно Заяви №4505/10 зменшився та
склав 1438,53 грн.

На виконання вимог п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу на адресу ФОП
ОСОБА_2 була направлена податкова
вимога від 12.03.201№ № 58 (отримана
особисто ОСОБА_2.).

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлений законом.

Відповідно до пп.20.1.28 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового
кодексу України органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень.

Згідно ст. 46 Податкового кодексу
України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
за кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Відповідно до абз. 2 п.294.1. ст. 294
Податкового кодексу України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку другої -
шостої груп є календарний квартал.

Згідно п. 294.2 ст. 294 Податкового кодексу
України податковий (звітний) період
починається з першого числа першого
місяця податкового (звітного) періоду і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця податкового
(звітного) періоду.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 Податкового
кодексу України нарахування авансових
внесків для платників єдиного податку
першої і другої груп здійснюється
органами державної податкової служби
на підставі заяви такого платника
єдиного податку щодо розміру обраної
ставки єдиного податку, заяви щодо
періоду щорічної відпустки та/або
заяви щодо терміну тимчасової втрати
працездатності.

Згідно п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
першої і другої груп сплачують єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу

Згідно п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
цього Кодексу за правильність
обчислення, своєчасність та повноту
сплати сум єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до п.95.1 ст.95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до п. п. 36.1 -36.3 ст. 36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 заборгованість з єдиного
податку в розмірі 1438,53 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова