Справа № 810/1181/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/1181/14
інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря Савін І.В

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 14
березня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Доллі-Україна» до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Доллі-Україна»
звернулось до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 03 лютого 2014 року
№ та № .

Відповідно до постанови Київського
окружного адміністративного суду від 14
березня 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів Київської області подала
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду та
прийняти нову постанову, якою в
задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
в січня 2014 року ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Доллі-Україна " з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
взаємовідносинах з ТОВ "Компанія
Форстрейд" за серпень 2013 року.

За результатами перевірки складено Акт
від 20 січня 2014 року №21/22-03/37024383, в якому
зазначено порушення позивачем пункту
185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188,
пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів
200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового
кодексу України, у зв'язку з чим
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 555 781,00 грн. та завищено
залишок від'ємного значення за серпень
2013 року на суму 815,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки
ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області
прийняло податкові
повідомлення-рішення від 03 лютого 2014
року № , яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 815,00 грн. та №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання ТОВ "Доллі-Україна" з
податку на додану вартість на 693 726,00
грн. в тому числі на 545781,00 грн. за
основним платежем та 188915,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
квітня 2013 року між позивачем ТОВ
«Доллі-Україна» та ТОВ «Компанія
Форстрейд» укладено договір поставки
№ 25, відповідно до якого ТОВ «Компанія
Форстрейд» зобов'язується передати у
власність позивача свіжі овочі, фрукти,
зелень та пакувальний матеріал (далі
-товар) в кількості та асортименті і по
ціні згідно накладної, яка є
невід'ємноючастиною договору, а
позивач зобов'язується прийняти та
своєчасно оплатити товар.

Згідно п. 4.1. договору транспортні
витрати, пов'язані з доставкою товару
провадиться за рахунок покупця.

Перехід до покупця права власності на
товар відбувається в момент
відвантаження товарту (п. 4.5 договору).

Виконання вказаного договору
підтверджується: видатковими
накладними, податковими накладними,
платіжними дорученнями, довіреностями
на отримання товарно-матеріальних
цінностей, товарно-транспортними
накладними та накладними на
переміщення товару.

За результатом здійснення
господарських операцій з ТОВ «Компанія
Форстрейд» позивач сформував
податковий кредит з податку на додану
вартість та визначив витрати.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування ПДВ є операції платників
податку, зокрема, з постачання послуг,
місце постачання яких розташоване на
митній території України, відповідно
до статті 186 цього Кодексу.

Порядок формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
визначено статтею 198 Податкового
кодексу України, згідно з якою право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема, з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/ послуг, що
підтверджено податковою накладною
(пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу
України на час вчинення спірних
операцій та видачі податкової
накладної).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В силу положень пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону (пункт 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України).

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг (пункт 201.4
статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6 статті 201
Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пунктів 198.1, 198.2 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у платника податку в
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В силу пункту 198.6 Податкового кодексу
України в разі якщо платник податку не
включив у відповідному звітному
періоді до податкового кредиту суму
податку на додану вартість на підставі
отриманих податкових накладних, таке
право зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Згідно з пунктами 200.1 - 200.3 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Таким чином, при отриманні податкових
накладних від ТОВ «Компанія
Форстрейд», які засвідчують отримання
товарів, у позивача виникло право на
податковий кредит.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Отже, документи які надав позивач, а
саме: договір, податкові накладні,
видаткові накладні, платіжні
доручення, довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей,
товарно-транспортні накладні та
накладні на переміщення товару в силу
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", є первинними документами які
містять відомості про господарську
операцію та підтверджують її
здійснення.

Крім того, на час укладання та
виконання зазначеного правочину, ТОВ
«Компанія Форстрейд» було
зареєстровано як юридична особа та
було платником податку на додану
вартість.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину
встановлена законом, такий правочин
вважається нікчемним (ч. 2 ст. 215 ЦК
України).

В силу статті 228 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Факт придбання позивачем товарів та
оплата їх вартості підтверджуються
документально, господарська операція
належним чином відображена у
податковому обліку та податковій
звітності, а отже право на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість підтверджується
податковими накладними та іншими
первинними фінансово-господарськими
документами.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському району Головного
управління Міндоходів у Київській
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.