Справа № 2а-604/14/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
Справа №
876/6438/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Качмара В.Я.. Мікули О.І.,

з участю секретаря
Рак Х.І.,

представника відповідача
Осадчука П.І.,

представника третьої особи
Лучко Р.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області на постанову Підволочиського
районного суду Тернопільської області
від 12 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області, третя особа Приватне
агропромислове підприємство
«Відродження», про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії,-

в с т а н
о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 (далі - позивач)
звернувся з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області (далі - відповідач), третя особа
без самостійних вимог Приватне
агропромислове підприємство
«Відродження» про визнання
протиправними дій та зобов'язання
відповідача призначити пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до п.
«в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 13 листопада
2013 року.

Постановою Підволочиського районного
суду Тернопільської області від 12
червня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи та
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що відомостей, зазначених в
трудовій книжці позивача недостатньо
для призначення пенсії на пільгових
умовах, а оскільки уточнюючих довідок
надано не було, то і відсутні підстави
для призначення пенсії.

Позивач в судове засідання не з'явився,
належним чином повідомлявся про час і
місце слухання справи і оскільки його
явка в суді не є обов'язковою,
апеляційний розгляд справи проведено у
його відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав,
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

Представник третьої особи в судовому
засіданні апеляційну скаргу
заперечили мотивуючи тим, що право на
призначення пенсії повністю
підтверджується представленими в
судовому засіданні документами, а тому
рішення суду першої інстанції є
законним. Просить в задоволенні
апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
першої інстанції виходив з того, що
матеріалами справи в сукупності
підтверджується те, що позивач
працював на посаді
тракториста-машиніста і був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах. Так як
позивач досяг необхідного віку та має
трудовий стаж, необхідний для
призначення пенсії, то відмова
відповідача в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах є
неправомірною.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних мотивів.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно із п. 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою КМ України № 637 від 12.08.1993
року трудова книжка є основним
документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

З трудової книжки позивача вбачається,
що він у період з 01.06.1979 року прийнято в
колгосп ім. «Пархоменка» на роботу
трактористом, з 24.01.1994 року у зв'язку з
роз'єднанням колгоспу звільнено з
роботи і переведено на роботу в
селянську спілку «Відродження»
трактористом, з 27.03.2000 року переведено
на роботу в ПАП «Відродження»
трактористом, де позивач працював по
15.12.2005 року . 05.05.2006 року прийнято на
роботу трактористом - машиністом. 31.12.2007
року звільнено з роботи за згодою
сторін (а.с. 11-17).

Згідно довідок виданих Приватним
агропромисловим підприємством
«Відродження» можна зробити висновок,
що позивач працював
трактористом-машиністом та був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції (а.с.
22-23, 28,91).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що трудова книжка позивача, як основний
документ про трудову діяльність
працівника, та інші документи, що є в
матеріалах справи в сукупності
містять достатні відомості, які
підтверджують стаж роботи позивача
трактористом більше 20 років та
визначають його право на пенсію на
пільгових умовах.

Крім того, на думку колегії суддів,
судом першої інстанції правильно
встановлено, що зібраними та
дослідженими у судовому засіданні
належними доказами, а саме довідками
про кількість відпрацьованих
людиноднів (а.с. 20,23,26), довідками про
заробітну плату для обчислення пенсії
(а.с. 24,27), книгою обліку трудового стажу
і заробітку (а.с. 50-62), а також
показаннями свідків, які працювали
разом з позивачем, повністю
підтверджується факт безпосередньої
зайнятості позивача на такій роботі у
виробництві сільськогосподарської
продукції впродовж повного польового
періоду і виконання ним встановлених
норм виробітку.

Натомість відповідачем в ході судового
розгляду справи в суді першої
інстанції вищенаведені обставини не
спростовано та протилежного суду не
доведено.

Колегія суддів не бере до уваги
заперечення відповідача про
сумнівність уточнюючої довідки про
період роботи позивача в колгоспі ім.
Пархоменка,так як записи трудової
книжки свідчать про роботу позивача на
посаді тракториста в колгоспі, а
сукупністю інших доказів по справі
повністю підтверджується право
позивача на пенсію.

Покликання апелянта на неможливість
підтвердження трудового стажу
працівника показаннями свідків
суперечать пунктам 17, 18 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМ України №
637 від 12.08.1993 року, а тому є безпідставні
та до уваги не приймаються.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши всі докази в сукупності та
надавши їм належну правову оцінку
колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні не
спростовуються і підстав для його
скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Підволочиському районі
Тернопільської області слід залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Підволочиського районного
суду Тернопільської області від 12
червня 2014 року у справі №604/461/14-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
В.Я.Качмар

О.І.Мікула

Ухвала в повному обсязі складена 24.07.2014
року.