Справа № 2а-8004/08/1570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року м.
Київ К/9991/17594/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Сіроша М.В.,
Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
14.08.2008 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011 по
справі № 2а-8004/08/1570 (22-а-8083/08)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будпроект"

до Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси

про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції про скасування податкового
повідомлення - рішення від 06.12.2007 №
/0, яким позивачу донараховано
податок на додану вартість (далі - ПДВ) у
розмірі 56 166,00 грн., (у тому числі: 37 444,00
грн. - основний платіж та 18 722,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції) за
порушення вимог Закону України "Про
податок на додану вартість". Позовні
вимоги обґрунтовані відсутністю з боку
позивача порушень вимог названого
Закону.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволено.

Рішення суду першої інстанції, з думкою
якого погодився апеляційний суд,
вмотивоване тим, що на момент вчинення
господарських операцій, за якими
податкова інспекція визначила
оспорювану суму податкового
зобов'язання та фінансових санкцій,
контрагент позивача не був виключений
з реєстру платників ПДВ, а отже мав
спеціальну податкову
правосуб'єктність, крім того, у
позивача наявні належно оформлені
первинні документи, зокрема, податкові
накладні, які відповідно до Закону №
168/97-ВР є необхідними для формування
податкового кредиту.

Не погодившись із судовими рішеннями,
Державна податкова інспекція подала
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами попередніх інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить зазначені судові
рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної
скарги, податкова інспекція
посилається на те, що позивачем
безпідставно включено до складу
податкового кредиту суми ПДВ по
податкових накладних, що отримані від
контрагента (ПП "Меггарон-Юг"),
установчі, первинні бухгалтерські
документи та свідоцтво платника ПДВ
якого в судовому порядку визнано
недійсними з моменту державної
реєстрації.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що працівниками
податкової інспекції проведено виїзну
позапланову перевірку Товариства з
питань правомірності нарахування ПДВ
при здійсненні фінансово -
господарських операцій з ПП
"Меггарон-Юг" за період з 30.11.2005 по
17.03.2006, за результатами якої складений
акт від 23.11.2007. У ході зазначеної
перевірки встановлено порушення
позивачем пп. 7.2.4, пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.5 п.
7.4 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 №
198/97-ВР "Про податок на додану вартість"
(далі -Закон № 198/97-ВР), п. 2 та п. 5
Порядку заповнення податкової
накладної, затвердженого Наказом ДПА
України від 30.05.1997, що призвело до
заниження ПДВ на загальну суму 37 444,20
грн.

Такі висновки фахівців контролюючого
органу вмотивовано відсутністю у
Товариства законодавчих підстав
формувати податковий кредит на
підставі податкових накладних, виданих
продавцем таких товарів (послуг), який
втратив статус платника ПДВ, оскільки
свідоцтво платника ПДВ визнано
недійсним в судовому порядку з 03.08.2005
(рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 15.08.2007).

На підставі вищезазначеного акту
перевірки та вказаних висновків
відповідачем ухвалено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги
Товариства, суди попередніх інстанції
у цій справі керувався положеннями ст. 7
Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про
податок на додану вартість" (втратив
чинність 01.01.2011).

Як визначено пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону №
168/97ВР датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається: дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з пп. 7.2.6
цього пункту) (пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону №
168/97ВР).

Відповідно до вимог пп. 7.2.3 та пп. 7.2.4 п.
7.2 ст. 7 Закон № 168/97-ВР податкова
накладна складається у момент
виникнення податкових зобов'язань
продавця, який зареєстрований
платником ПДВ у порядку, передбаченому
ст. 9 цього Закону.

З урахуваннями сутності заперечень
податкового органу, щодо
неправомірності включення ПДВ на
підставі податкових накладних, виданих
контрагентом ПП "Меггарон-Юг", судами
попередніх інстанції було встановлено
що на момент, здійснення господарських
операцій та видачі податкових
накладних контрагент позивача був
платниками ПДВ, що відповідає вимогам
пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР.

Крім того судами були досліджені
податкові накладні, які були видані на
користь позивача та на підставі яких і
було сформовано податковий кредит і
встановлено, що зазначені податкові
накладні відповідають вимогам
визначені пп. 7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону №
168/97ВР.

Також, судами встановлена і
достовірність фактичного здійснення
господарських операцій та сплати ПДВ у
складі ціни товару, що підтверджується
наявними в матеріалах справи належно
оформленими первинними документами
(договір, платіжні доручення, акти
прийому - передачі виконаних підрядних
робіт, податкові накладні) та не
заперечувалось відповідачем.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
вважає за необхідне зазначити, що
визнання недійсними установчих
документів юрособи та подальше
анулювання свідоцтва платника ПДВ самі
по собі не призвели до недійсності всіх
угод, укладених з моменту
держреєстрації такої особи до моменту
виключення її з державного реєстру, та
не позбавляло правового значення
видані за цими господарськими
операціями податкові накладні.

Платник податку, самостійно несе
відповідальність за достовірність і
своєчасність обчислення та внесення
ним податку до бюджету відповідно до
законодавства України і не може нести
відповідальність порушення
контрагентом правил здійснення
господарської діяльності, податкового
обліку, наявності чи відсутності
останнього за його місцезнаходженням.

Така позиція відповідає вже усталеній
практиці ВСУ у подібних
правовідносинах, зокрема, викладена у
постанові від 13.01.2009 (справа № 21-1578во08).

Крім того, в ході розгляду справи,
судами попередніх інстанцій було
встановлено, що ухвалою Апеляційного
суду Одеської області від 16.04.2008
скасовано рішення Малиновського
районного суду м. Одеси, яким визнано
недійсними установчі, первинні
бухгалтерські документи та свідоцтво
платника ПДВ ПП "Меггарон-Юг", а
провадження по справі закрито.

Таким чином, позивачем цілком
правомірно, керуючись положенням пп. 7.4,
пп. 7.5 Закону № 168/97-ВР, сформовано
податковий кредит на підставі виданих
контрагентом, який мав спеціальну
правосуб'єктність, податкових
накладних, що заповнені у
відповідності до вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7
Закону № 168/97-ВР, а отже висновки
податкового органу щодо порушення
позивачем вимог Закону № 168/97-ВР не
узгоджуються з нормами матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини, спростовуються
належними та допустимими доказами,
яким суди надали належний правовий
аналіз.

З огляду на зазначене у суду відсутні
правові підстави для висновку про
законність оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 14.08.2008 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011 у
справі № 2а-8004/08/1570 (22-а-8083/08) залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
М.В. Сірош

Т.М. Шипуліна