Справа № 803/1110/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Справа № 803/1110/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання
Кравчик В.В.,

за участю представників позивача
Магіра О.Ф., Каліса Б.Г., Барсукова Є.М.,

представника відповідача Киричук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Державного підприємства Міністерства
оборони України «Луцький ремонтний
завод «Мотор» до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Волинській області про скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2014 року Державне підприємство
Міністерства оборони України «Луцький
ремонтний завод «Мотор» (далі - ДП «ЛРЗ
«Мотор») звернулося з адміністративним
позовом до Територіальної державної
інспекції з питань праці у Волинській
області (далі - ТДІ з питань праці) про
скасування припису №03-01-19/0242-0221 від
14травня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
результатами проведеної позапланової
перевірки ДП «ЛРЗ «Мотор» ТДІ з питань
праці було складено акт №03-01-19/0242 від
14.05.2014 року та винесено припис
№03-01-19/0242-0221 від 14.05.2014 року, яким
зобов'язано позивача виконати вимоги
ст. 97 КЗпП України та пункти 2.10 та 3.5
Положення №11 про преміювання
працівників підприємства за основні
результати господарської діяльності,
зокрема нарахувати і виплатити премії
ОСОБА_5 за грудень 2013 року та ІІ
півріччя 2013 року.

ДП «ЛРЗ «Мотор» вважає прийнятий за
наслідками перевірки припис
незаконним, оскільки під час
проведення перевірки інспектором
праці ОСОБА_6 не взято до уваги ту
обставину, що підставою для
позбавлення ОСОБА_5 премій слугував не
нещасний випадок з ОСОБА_5 на
виробництві, що мав місце 28.10.2013 року, а
обставини встановлені за результатами
службового розслідування, проведеного
по факту такого нещасного випадку.

Так зокрема, встановлено, що ОСОБА_5
виконував роботи при відсутності
необхідного допуску, без спеціального
взуття. Отже, комісією виявлено та
зафіксовано ряд фактів порушень
дисципліни з боку працівника ОСОБА_5,
які стали обґрунтованою підставою для
позбавленя останнього премій, тому
позивач вважає оскаржуваний припис
№03-01-19/0242-0221 від 14.05.2014 року незаконним
та просить його скасувати, як такий, що
прийнятий з порушенням законодавства.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав, наведених у позовній заяві,
просили позов задовольнити, визнавши
протиправним і скасувавши
оскаржуваний припис. Підтвердили, що на
їх підприємстві працює більше 1 тисячі
працівників і робота по забезпеченню
умов та охороні праці ведеться на
належному рівні. Переконані, що
основним приводом звернення ОСОБА_5 до
інспекції з заявою про порушення
підприємством законодавства про працю
стало те, що він зрозумів, що лікарняні
листи про травму отриману ним в побуті,
не оплачуються в повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнала з підстав викладених в
запереченнях. По суті пояснила, що під
час перевірки не представлено належних
документів, які підтверджували
вчинення порушення чи проступку
ОСОБА_5, які стали підставою
ненарахування премій за грудень 2013
року та за ІІ півріччя 2013 року.

Заслухавши пояснення представників
сторін по справі, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази в їх
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Частина 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) визначає, що кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб`єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

З 24.01.1992 року Державне підприємство
«Луцький ремонтний завод «Мотор»
зареєстроване як юридична особа за
місцезнаходженням: м. Луцьк, вул.
Ківерцівська, 3, що підтверджується
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців від 20.05.2014 року.

Судом встановлено, що 28.10.2013 року з
слюсарем-монтажником ОСОБА_5 стався
нещасний випадок. З власноруч
написаної пояснювальної записки
ОСОБА_5 від 29.10.2013 року вбачається, що
він 28.10.2013 року о 13:00 год. пішов додому на
обід, на кухні випадково перевернулася
тяжка дубова табуретка і впала на праву
стопу, вдарила у великий палець ноги та
він відчув сильний біль. Повернувшись,
він звернувся до пункту охорони
здоров`я підприємства, що
підтверджується Журналом амбулаторних
оглядів і призначень (том 1 а. с. 61-62).
Йому було встановлено попередній
діагноз «забій великого пальця правої
стопи» та направлено до травматолога.

Цього ж дня ОСОБА_5 звернувся до
травматолога Луцької міської
клінічної лікарні. З 28.10.2013 року по
23.11.2013 року він перебував на
лікарняному, що підтверджується
листками непрацездатності №686414 та
№698716 (том 2 а. с. 20-21, 57-58), які здав до
адміністрації підприємства після
закінчення лікування. З лікарняних
листків вбачається, що йому
встановлено первинний діагноз
«Закритий відламковий перелом
проксимальної фаланги І пальця правої
стопи». Причину непрацездатності
зазначено лікарем: «нещасний випадок
на виробництві».

01.11.2013 року начальником служби охорони
праці ОСОБА_5 оформлено та видано Акт
про нещасний випадок невиробничого
характеру №72 (том 2 а. с. 59). Обставинами
вказано: на кухні потерпілому на ногу
впала дубова табуретка, яка спричинила
травму. Причина нещасного випадку:
особиста необережність у побуті.

Даний факт підтверджується особистою
власноручною пояснювальною запискою
ОСОБА_5 ( том 1 а. с. 63). В даній записці
вказано, що ОСОБА_5 28.10.2013 року о 13:00 год.
пішов додому на обід. На кухні
випадково перевернулася тяжка дубова
табуретка і впала на праву стопу і
вдарила великий палець, він відчув
велику біль, палець зразу посинів і
напух. По дорозі з дому він звернувся в
медпункт заводу. В 13:20 год. він отримав
направлення в травмпункт, де при огляді
ноги, він сказав лікарю, що травму
отримав на виробництві не усвідомлюючи
цих слів, так як був в шоковому стані.

В судовому засіданні встановлено, що
28.11.2013 року ОСОБА_5 звернувся з заявою до
адміністрації підприємства про
складання акту про нещасний випадок. На
підставі вказаної заяви наказом
директора №305-аг від 03.12.2013 року була
створена комісія відповідно до
Постанови КМУ від 30.11.2011 року №1232
«Деякі питання розслідування та обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві»,
яка склала акт (том 1 а. с. 44-49), який
затверджений директором підприємства
06.12.2013 року.

Розділом 3 цього акту про обставини, за
яких стався нещасний випадок вказано -
28.10.2013 року старший майстер ОСОБА_7 о 8:00
год. провів нараду та розподілив
виконання робіт згідно плану-завдання.
Ланці у складі ОСОБА_5, газозварника
ОСОБА_8 та слюсаря-сантехніка ОСОБА_9
було поставлене завдання по
влаштуванню ізоляції на тепломережі.
Поки ОСОБА_8 отримував матеріали для
виконання роботи, ОСОБА_5 без дозволу
взяв візок, на який було загружено
газозварювальне обладнання та
попрямував з ним до місця виконання
робіт. Із пояснень потерпілого стало
відомо, що орієнтовно о 08:30 год., візок,
який він пересував, нахилився і балон з
пропаном впав йому на праву стопу.
Піднявши балон та встановивши його на
візок, ОСОБА_5 продовжив пересування до
місця роботи. Під час виконання роботи
ОСОБА_5 не заявляв скарг на стан здоровя
працівникам з якими він виконував
роботу. Після закінчення роботи він
пішов на обідню перерву додому. По
дорозі зустрів начальника служби
охорони праці Барсукова Є. М., якому
розповів про те що сталось, на що той
направив його в пункт охорони здоровя
підприємства, де йому була надана перша
допомога і видане направлення у
травмпункт Луцької МКЛ №2. Із пояснень
потерпілого також стало відомо, що про
нещасний випадок він не повідомив
негайно безпосереднього керівника,
також ним не було збережено обстановку
на місці на момент настання нещасного
випадку.

Висновком комісії, який вказаний в р. 6
акту від 06.12.2013 року вказано, що у
зв'язку з тим, що комісією достеменно не
встановлено факт настання нещасного
випадку, час його настання, відсутні
свідки нещасного випадку, а крім того
потерпілий не повідомив негайно
безпосереднього керівника про
нещасний випадок, а також знаходився в
стані алкогольного сп'яніння, слід
вважати нещасний випадок таким, що не
пов'язаний з виробництвом.

Крім того комісією під час
розслідування встановлено порушення
вимог законодавства про охорону праці.
ОСОБА_5 виконував роботи при
відсутності допуску, без спеціального
взуття, знаходився у стані
алкогольного сп`яніння.

Комісія у висновках пропонувала за
порушення вищезазначених вимог
нормативно-правових актів, інструкції
та стандартів притягти до
відповідальності ОСОБА_5 і старшого
майстра енерго-механічного відділу
ОСОБА_7, який допустив до роботи ОСОБА_5

В судовому засіданні з пояснень
представника відповідача встановлено,
що інспекція праці вважає, що ОСОБА_5
повинні були позбавити премії за
виявлені порушення за жовтень 2013 року.
Однак на думку суду з таким висновком
погодитись неможливо, оскільки
службова перевірка проводилась після
лікування ОСОБА_5 за його ж заявою від
28.11.2013 року, а закінчилась 06.12.2013 року.
Відповідно раніше виявити допущені
ОСОБА_5 порушення під час виконання
трудових обов'язків, а також факт його
появи на роботі у стані алкогольного
сп'яніння об'єктивно було неможливо. Як
наслідок вказаний працівник у жовтні
2013 року був премійований в повному
обсязі, що фактично виключило
можливість позбавлення його премії
саме за цей період.

З дослідженої в судовому засіданні
Інструкції з охорони праці №116 від
26.06.2012 року (том 2 а. с. 22-27) на позивача -
монтажника технологічного
устаткування за невиконання її вимог
передбачена дисциплінарна
відповідальність (п. 1.3) Даною
Інструкцією ( п. 1.6.2, п. 1.6.3) передбачено,
що ОСОБА_5 повинен виконувати тільки ту
роботу, яка доручається керівником
робітника і по якій він
проінструктований та користуватися
спецодягом, спецвзуттям та іншими
засобами індивідуального захисту.

Так, згідно розділу 6 Акту проведення
розслідування нещасного випадку, що
мав місце 28.10.2013 року встановлено
наступні порушення вимог
законодавства про охорону праці:
ОСОБА_5 виконував роботи при
відсутності допуску, чим порушив п. 7.2.1
«Правил безпеки експлуатації посудин,
що працюють під тиском», виконував
роботи без спеціального взуття, чим
порушив п. 1.6.2 Інструкції з охорони
праці №116 для монтажника
технологічного устаткування та
пов`язаних з ним конструкцій,
знаходився у стані алкогольного
сп`яніння, чим порушив п. 5.16 «Правил
внутрішнього трудового розпорядку»,
затвердженого наказом Директора
підприємства №211 від 12.08.2010 року. Як
вбачається з довідки №11476 від 04.12.2013
року вміст алкоголю в організмі ОСОБА_5
становив 0,7%.

На підставі висновків комісії
викладених в акту від 06.12.2013 року
головний механік ОСОБА_11, якому
підпорядковується електромеханічний
відділ, 20.12.2013 року вніс до журналу
обліку порушень вимог КСУЯПіП записи
про «Слабкий контроль за виконанням
підлеглими службових обов'язків (Кл.1,
п.З) старшим майстром цеху ЕМВ ОСОБА_7 та
«Порушення правил охорони праці» (Кл.1,
п.4) монтажником технологічного
устаткування та пов'язаних з ним
конструкцій ЕМВ ОСОБА_5 Звітна
відомість по працівниках ЕМВ на
зниження розміру премії за порушення
КСУЯПіП за грудень 2013 року була надана
в установленому порядку в БУЯСіА для
підготовки даних для розгляду премії
за грудень 2013 року.

Відповідно до п.4 наказу по
підприємству від 25.12.2013 року № 271-к «Про
преміювання працівників ДП «ЛРЗ
«Мотор» за основні результати
господарської діяльності у грудні 2013
року», а саме: відповідно до п. 3.3
Положення № 11, п.4 наказу по
підприємству за невиконання планового
показника якості праці і продукції по
КСУЯПіП (додаток 1) нижчепойменованим
працівникам знизити розмір премії в
наступних розмірах: ОСОБА_7 на 30%, ОСОБА_5
на 100%.

Крім того на виконання п. 3, 3.1 наказу по
підприємству від 24.12.2013 року № 44-од «Про
порядок нарахування та виплати премії
за своєчасну поставку продукції на
експорт та досягнення високої
ефективності виробничої діяльності
підприємства у ІІ півріччі 2013 року»,
головний механік ОСОБА_11 з залученням
майстрів виробничих дільниць, старших
майстрів цеху, контрольного майстра,
членів профспілкового бюро ЕМВ та ради
трудового колективу підрозділу надав в
ВГІЗ доповідну записку про преміювання
працівників ЕМВ, в межах виділених
коштів, для підготовки проекту наказу
по підприємству про преміювання
працівників підприємства за своєчасну
поставку продукції на експорт та
досягнення високої ефективності
виробничої діяльності підприємства у II
півріччі 2013 року. В доповідній записці
на преміювання від 26.12.2013 року
Директору ДП «ЛРЗ «Мотор» прізвище
монтажника технологічного
устаткування та пов'язаних з ним
конструкцій ЕМВ ОСОБА_5 було відсутнє.
Такі висновки головного механіка,
членів трудового колективу ЕМВ за
погодженням з профспілковим бюро
структурного підрозділу вмотивовані
наступними зауваженнями щодо
особистого внеску ОСОБА_5 в результати
діяльності підрозділу у II півріччі 2013
року:

- слабкий вклад у виробничий
процес ЕМВ за II півріччя 2013 року;

- низьку кваліфікацію, та не
бажання виконувати кваліфіковану
роботу (працює близько 40-ка років на
підприємстві, маючи 3 розряд);

- відсутність на роботі у II
півріччі 2013 року біля 2-х місяців
(хвороба та відпустка);

- грубе порушення охорони праці у II
півріччі 2013 року;

- введення в оману комісії при
розслідуванні «нещасного випадку»;

- приховування факту нещасного
випадку на виробництві з о 08:30 год до
13.15-год. 28.10.2013р.;

- наявність в крові, взятої на
аналіз 28.10.2013р.. алкоголю 0,7 проміле, що
свідчить про вживання алкоголю у
робочий час.

Суд вважає, що вищевказані висновки по
ОСОБА_5 (крім наявності в крові
алкоголю) знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні. Як встановлено
судом, при повторному дослідженні у
ВОНД контрольного зразка крові на
вміст алкоголю хворого ОСОБА_5,
забраного в нього 28.10.2013 року
встановлено, що алкоголю в крові не
виявлено, акт №2100, що підтверджується
довідкою Комунального закладу
«Луцької МКЛ» від 23.12.2013 року №2822/2.8.13
(том 2 а. с. 55). За таких обставин висновок
про вживання алкоголю в робочий час, на
час розгляду справи в суді є
непідтвердженим.

Зазначені вище висновки представником
відповідача - інспекції праці, як
суб`єктом владних повноважень, на якому
відповідно до ст. 71 КАС України лежить
обов'язок доказування, спростовані не
були.

Не погодившись з вказаними наказами
щодо позбавлення преміювання ОСОБА_5
19.03.2014 року звернувся з заявою до
начальника ТДІ з питань праці у
Волинській області. В заяві вказав, що
його безпідставно позбавили премій за
грудень 2013 року та за ІІ півріччя 2013
року. Просив перевірити законність цих
відмов.

У зв'язку із зверненням ОСОБА_5,
начальником Територіальної державної
інспекції з питань праці у Волинській
області видані накази від 30.04.2014 року
№48, від 07.05.2014 року №50 та направлення
від 30.04.2014 року №258 та від 07.05.2014 року №271
на проведення перевірки ДП «Луцький
ремонтний завод «Мотор».

На підставі вказаних наказів та
направлень головним інспектором праці
ОСОБА_6 з 30.04.2014 року по 07.05.2014 року на ДП
«ЛРЗ «Мотор» проведено перевірку
додержання суб`єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування за результатами
якої складено акт №03-01-19/0242.

Зокрема перевіркою, згідно
представлених документів за
зверненням ОСОБА_5 щодо невиплати
премії за грудень 2013 року та ІІ
півріччя 2013 року, встановлено
порушення адміністрацією підприємства
вимог ст. 97 КЗпП України та пунктів 2.10
та 3.5 Положення №11 про преміювання
працівників за основні результати
господарської діяльності. Також
зазначено, що будь-яких належних
документів, які підтверджували
вчинення порушення чи проступку
ОСОБА_5, які стали підставою
ненарахування премії за грудень 2013
року та за ІІ півріччя 2013 року підчас
перевірки не представлено, крім
журнала КСУЯПІП, в якому вказано, що
ОСОБА_5 порушив правила охорони праці
та занижено на 100% його показник премії.

За результатом проведеної перевірки,
на підставі акта №03-01-19/0242 головним
державним інспектором праці винесений
оскаржуваний припис №03-01-19/0242-0221 від
14.05.2014 року щодо усунення виявлених
порушень вимог ст. 97 КЗпП України та
пунктів 2.10 та 3.5 Положення №11 про
преміювання працівників підприємства
за основні результати господарської
діяльності у строк до 14.06.2014 року та
відносно директора підприємства
складений адмінпротоколі за ч. 1 ст. 41
КУпАП.

Надаючи правову оцінку припису
Триторіальної державної інспекції з
питань праці у Волинській області
№03-01-19/0242-0221 від 14.05.2014 року, суд
зазначає наступне.

Щодо невиплати ОСОБА_5 премії за
грудень 2013 року.

Згідно зч. 1 ст. 21 Закону України «Про
оплату праці» працівник має право на
оплату своєї праці відповідно до актів
законодавства і колективного договору
на підставі укладеного трудового
договору. Забороняється будь-яке
зниження розмірів оплати праці залежно
від походження, соціального і
майнового стану, расової та
національної належності, статі, мови,
політичних поглядів, релігійних
переконань, членства у професійній
спілці чи іншому об'єднанні громадян,
роду і характеру занять, місця
проживання.

Стаття 2 Закону зазначає, що основна
заробітна плата це - винагорода за
виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.

Премія - додаткова форма грошової
винагороди, мета якої стимулювання
якісного виконання працівниками
покладених на них трудових обов'язків,
і слугує як засіб заохочення та
встановлення якої є правом, а не
обов'язком власника.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами,
установами, організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.

Згідно з ч. З ст. 97 КЗпП конкретні
розміри тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок робітникам,
посадових окладів службовцям, а також
надбавок, доплат, премій і винагород
встановлюються власником або
уповноваженим ним органом з
урахуванням вимог, передбачених
частиною 2 цієї статті.

На підприємстві наказом директора від
24.05.2008 р. № 105 затверджено і продовжує
діяти, як додаток до колективного
договору Положення № 11 про преміювання
працівників підприємства за основні
результати господарської діяльності.
Преміювання працівників підприємства
за даним Положенням проводиться на
підставі наказу директора
підприємства відповідно до пункту 3.2.17.2
Колективного договору підприємства за
погодженням з головами профспілкового
комітету та ради трудового колективу
на підставі облікових даних
бухгалтерської і статистичної
звітності, даних оперативного обліку,
відомостей по КСУЯІІіП про виконання
показників преміювання, з врахуванням
досягнень основних результатів
господарської діяльності та
фінансових можливостей підприємства,
без обмеження індивідуальних премій
максимальними розмірами і щомісячно
оголошується наказом по підприємству.

Стандарт підприємства СТП 984.03.002-07
«Комплексна система управління якістю
праці та продукції» (далі - КСУЯПіП),
який введений з 01.02.2007 року і
затверджений директором підприємства,
встановлює єдиний порядок організації
управління якістю праці та продукції,
яка випускається на підприємстві.
Стандарт розповсюджується на всі
підрозділи і служби підприємства. У
п.3.1.1. зазначено: «Метою функціонування
КСУЯПіП є досягнення, підтримування та
планомірне підвищення на підприємстві
необхідного рівня якості праці та
продукції що випускається за рахунок
цілеспрямованого впливу на технічні,
технологічні,
організаційно-економічні та
соціально-психологічні фактори, які
формують цей рівень». Одним з основних
завдань для досягнення мети
функціонування КСУЯПіП є організацієя
та вдосконалення системи збору, обліку,
аналізу та достовірності звітної
документації з якості праці та
продукції, удосконаленням морального
та матеріального стимулювання.

Відповідно до пп. 13, 17.2, 18.1 КСУЯПіП на
підприємстві встановлено наступний
порядок зниження розміру премій
працівникам:

« 13.1 Відомості на робітників,
службовців, спеціалістів цехів,
відділів та служб, які мають зниження
показників якості до відміток
«задовільно» і «незадовільно»
складаються по формі додатку К
уповноваженими по КСУЯПіП підрозділів.
Після розгляду та підпису начальником
підрозділу відомості формі додатку К
подаються в бюро управління якістю,
сертифікації та аудиту (далі-БУЯСіА) зі
звітом по КСУЯГІіП не пізніше 10 годин
останнього дня звітного місяця.

13.2 Начальник БУЯСіА проводить
перевірку та обробку отриманих
відомостей на працівників
перерахованих в п. 13.1 і до 1 числа
наступного за звітним місяця, готує
зведені дані по формі додатку С і
передає його в ВПЗ.(відділ праці та
зарплати)

13.3 Начальник ВПЗ готує результати
виконання показників преміювання за
звітний місяць по підприємству, цехам і
ЕМВ з урахуванням зведених даних по
КСУЯПіП і доповідає директору
підприємства пропозиції щодо
преміювання керівників, працівників і
спеціалістів відділів(служб), цехів та
ЕМВ.

13.4 Після розгляду премій
директором підприємства, начальник ВПЗ
готує проект наказу про преміювання і
разом із зведеними відомостями по
КСУЯПіП подає їх у бухгалтерію.»

При цьому, відповідно до п.17.2 КСУЯПіП:

« 17.2 Норматив зниження зараховується
виконавцю або колективу підрозділу за
кожний випадок порушень вимог КСУЯПіП
за той звітний місяць, в якому стало
відомо про порушення, до дня здачі
звіту за поточний місяць, а з дня здачі
звіту переноситься на наступний
місяць.»

18.1 Моральне та матеріальне
стимулювання всіх працівників
підприємства здійснюється в
відповідності з «Положенням про
преміювання працівників за основні
результати господарської діяльності»,
яке розробляється відділом
організації праці та заробітної плати
і іншими нормативними актами, діючими
на підприємстві.

Як встановлено в судовому засіданні
премія за жовтень 2013 року монтажнику
технологічного устаткування та
пов'язаних з ним конструкцій
електромеханічного відділу (ЕМВ)
ОСОБА_5, була нарахована в листопаді 2013
року та виплачена в повному обсязі у
зв'язку з відсутністю в адміністрації
підприємства на той момент будь-яких
даних про неналежне виконання
службових обов'язків чи акту про
нещасний випадок на виробництві.

Згідно р. 6 Акту проведення
розслідування нещасного випадку, що
мав місце 28.10.2013 року встановлено в діях
ОСОБА_5 порушення вимог законодавства
про охорону праці: виконував роботи при
відсутності допуску, чим порушив п. 7.2.1
«Правил безпеки експлуатації посудин,
що працюють під тиском», виконував
роботи без спеціального взуття, чим
порушив п. 1.6.2 Інструкції з охорони
праці №116 для монтажника
технологічного устаткування та
пов`язаних з ним конструкцій,
знаходився у стані алкогольного
сп`яніння, чим порушив п. 5.16 «Правил
внутрішнього трудового розпорядку»,
затвердженого наказом Директора
підприємства №211 від 12.08.2010 року. Як
вбачається з дослідженої в судовому
засіданні довідки №11476 від 04.12.2013 року
вміст алкоголю в організмі ОСОБА_5
становив 0,7%. Про відсутність вмісту
алкоголю в крові ОСОБА_5 адміністрація
підприємства дізналась з листа
Виконавчої дирекції Волинського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності №03-8-2725 (том 2 а. с.
53-55) лише 26.12.2013 року, як вбачається з
відтиску штемпеля вхідної
кореспонденції по підприємству.

На підставі висновків комісії головний
механік ОСОБА_11, якому
підпорядковується електромеханічний
відділ, 20.12.2013 року вніс до Журналу
обліку порушень вимог КСУЯПіП запис
про «Слабкий контроль за виконанням
підлеглими службових обов'язків (Кл.1,
п.З) старшим майстром цеху ЕМВ ОСОБА_7 та
«Порушення правил охорони праці» (Кл.1,
п.4) монтажником технологічного
устаткування та пов'язаних з ним
конструкцій ЕМВ ОСОБА_5 Звітна
відомість по працівниках ЕМВ на
зниження розміру премії за порушення
КСУЯПіП за грудень 2013 року була надана
в установленому порядку в БУЯСіА для
підготовки даних для розгляду премії
за грудень 2013 року.

Таким чином, на підставі зазначених
документів, які підтверджували
вчинення порушення КСУЯПіП (порушення
правил охорони праці) ОСОБА_5 і які
стали підставою для зниження розміру
премії за грудень 2013 року на 100%,
відповідно до п.4 наказу по
підприємству від 25.12.2013 року № 271-к «Про
преміювання працівників ДП «ЛРЗ
«Мотор» за основні результати
господарської діяльності у грудні 2013
року», а саме: відповідно до п. 3.3
Положення № 11, п.4 наказу по
підприємству за невиконання планового
показника якості праці і продукції по
КСУЯПіП (додаток 1) нижчепойменованим
працівникам знизити розмір премії в
наступних розмірах: ОСОБА_7 на 30%, ОСОБА_5
на 100%.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене суд приходить до
висновку, що Комісією з розслідування
нещасного випадку виявлено та
зафіксовано факт порушення з боку
ОСОБА_5 правил охорони праці які і стали
обґрунтованою підставою для
позбавлення останнього премії з
грудень 2013 року.

Щодо невиплати ОСОБА_5 премії за ІІ
півріччя 2013 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оплату праці», заробітна плата це
винагорода за виконану роботу.
Заробітна плата кожного працівника
підприємства входить до фонду оплати
праці підприємства.

В ч. 1 ст. 2 Закону зазначено, що основна
заробітна плата це - винагорода за
виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.

Законом визначено, що заробітна
плата має структуру, а саме: основна - за
виконання норм праці; додаткова - за
роботу понад установлені норми яка
включає доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати - за особливі
умови праці (шкідливість, підвищену
емоційність, нічний час, тощо), трудові
успіхи, винахідливість; премії -
безпосередньо пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій, тобто - за
виконання працівником роботи.

Законодавством встановлено, що усі
виплати за структурою заробітної
плати, пов'язані з виконанням роботи за
трудовим договором.

Закон України „Про оплату праці»
не передбачає державного регулювання
преміювання. Правове регулювання
преміювання належить до кола
повноважень підприємства, тому
законодавець залишає на розсуд сторін
колективного договору, надання
власникові можливості вирішувати не
лише питання про збільшення або
зменшення розмірів премій, про розмір
позбавлення премії, але й питання про
саму виплату премій.

Відповідно до Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня № 5, фонд додаткової заробітної
плати включає премії, пов'язані з
виконанням виробничих завдань і
функцій. В той же час інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати включають винагороди і премії,
які мають одноразовий характер.

Зокрема: - премії за сприяння
винахідництву та раціоналізації,
створення, освоєння та впровадження
нової техніки і технології, уведення в
дію в строк і достроково виробничих
потужностей й об'єктів будівництва,
своєчасну поставку продукції на
експорт та інші;

Пунктом 3.2.17.3. колективного договору
між адміністрацією ДП «ЛРЗ «Мотор» та
трудовим колективом на 2011-2013 роки,
прийнятого конференцією трудового
колективу 15 квітня 2011 року та
зареєстрованого відділом праці
Управління економіки Луцької міської
ради від 27.07.2011 року за реєстраційним №
135 передбачено преміювання працівників
підприємства на підставі наказу по
підприємству, а саме:

« 3.2.17.3. При наявності коштів
здійснювати преміювання працівників
підприємства за створення, освоєння та
впровадження нової техніки і
технології, своєчасну поставку
продукції на експорт, досягнення
високої ефективності виробничої
діяльності, виконання основних
показників фінансово-господарської
діяльності підприємства за
відповідний квартал, рік тощо на
підставі наказу по підприємству в
розмірах і на умовах, прийнятих за
погодженням з профспілковим комітетом,
радою трудового колективу
підприємства.

Відповідальні: заступник директора
підприємства з економіки та фінансів;
начальники цехів, відділів; начальник
ВПЗ.»

Нарахування та виплата премій,
передбачених пунктом 3.2.17.3
колективного договору, не є
гарантованими, а є додатковими формами
грошової винагороди, мета якої
стимулювання якісного виконання
працівниками покладених на них
трудових обов'язків і слугує як засіб
заохочення та встановлення якої є
правом а не обов'язком власника.

Наказ по підприємству від 24.12.2013 року №
44-од «Про порядок нарахування та
виплати премії за своєчасну поставку
продукції на експорт та досягнення
високої ефективності виробничої
діяльності підприємства у II півріччі
2013 року» за погодженням з
профспілковим комітетом, радою
трудового колективу (Протокол №122 від
23.12.2013 року), (далі - наказ № 44-од), надає
директору підприємства можливість
вирішувати не лише питання про
збільшення премії за високі показники
або зменшення розмірів премій за
виробничі недогляди, але й питання про
не преміювання окремих працівників.

Одночасно, відповідно до п. З, 3.1 наказу
по підприємству від 24.12.2013 року № 44-од
директор підприємства надав право
начальникам структурних підрозділів
розподіляти працівникам розрахунковий
розмір премії (збільшувати або
зменшувати розмір премії з врахуванням
якості праці, особистого внеску в
досягнення кращих якісних показників
роботи, вкладу в виконання виробничих
завдань, а за виробничі недогляди - не
преміювати), а саме:

« 3. Начальникам структурних
підрозділів надати у ВГІЗ окремі
доповідні записки про преміювання
працівників підрозділів за
погодженням з головами профспілкових
організацій підрозділів для
підготовки проекту наказу по
підприємству про преміювання
працівників підприємства за своєчасну
поставку продукції на експорт та
досягнення високої ефективності
виробничої діяльності підприємства у II
півріччі 2013 року.

3.1. Розподіл премії працівникам
підрозділу або окремим працівникам
інших структурних підрозділів, які
сприяли виконанню планових та інших
завдань, проводити з врахуванням їх
якості праці, особистого внеску в
досягнення кращих якісних показників
роботи, вкладу в виконання виробничих
завдань. Розподіл премії здійснювати з
залученням майстрів виробничих
дільниць, старших майстрів цехів,
старших контрольних майстрів, членів
профспілкових органів та ради
трудового колективу підприємства в
межах виділених коштів згідно з
розрахунком суми премії, при цьому,
розмір премії конкретному працівнику
не може перевищувати подвійного
розміру розрахункової суми премії
працівника.»

На виконання п.З, 3.1 наказу № 44-од
головний механік ОСОБА_11 з залученням
майстрів виробничих дільниць, старших
майстрів цеху, контрольного майстра,
членів профспілкового бюро ЕМВ та ради
трудового колективу підрозділу надав в
ВГІЗ доповідну записку про преміювання
працівників ЕМВ, в межах виділених
коштів, для підготовки проекту наказу
по підприємству про преміювання
працівників підприємства за своєчасну
поставку продукції на експорт та
досягнення високої ефективності
виробничої діяльності підприємства у II
півріччі 2013 року. Тому в доповідній
записці на преміювання прізвище
монтажника технологічного
устаткування та пов'язаних з ним
конструкцій ЕМВ ОСОБА_5 не включалось
(том 2 а. с. 49-52). Розрахункова сума премії
ОСОБА_5 становила 1680 (одна тисяча
шістсот вісімдесят) грн., яка була
розподілена між іншими працівниками
підрозділу. Такі висновки головного
механіка, членів трудового колективу
ЕМВ за погодженням профспілковим бюро
структурного підрозділу вмотивовані
наступними зауваженнями щодо
особистого внеску ОСОБА_5 в результати
діяльності підрозділу у II півріччі 2013
року:

- слабкий вклад у виробничий
процес ЕМВ за II півріччя 2013 року;

- низьку кваліфікацію, та не
бажання виконувати кваліфіковану
роботу (працює близько 40-ка років на
підприємстві, маючи 3 розряд);

- відсутність на роботі у II
півріччі 2013 року біля 2-х місяців
(хвороба та відпустка);

- грубе порушення охорони праці у II
півріччі 2013 року;

- введення в оману комісії при
розслідуванні «нещасного випадку»;

- приховування факту нещасного
випадку на виробництві з о 08:30 год до
13.15-год. 28.10.2013р.;

- наявність в крові, взятої на
аналіз 28.10.2013р.. алкоголю 0,7 проміле, що
свідчить про вживання алкоголю у
робочий час.

На підставі доповідних записок
начальників структурних підрозділів
відділ організації праці та заробітної
плати підготував проект наказу по
підприємству від 26.12.2013 року № 273-к «Про
виплату премії за своєчасну поставку
продукції на експорт та досягнення
високої ефективності виробничої
діяльності підприємства у II півріччі
2013 року» та надав його в установленому
порядку на підпис директору
підприємства, який підписав вказаний
документ.

Відповідно до ст. 2-1 КЗпП України,
Україна забезпечує рівність трудових
прав усіх громадян незалежно від
походження, соціального і майнового
стану, расової та національної
приналежності, статі, мови, політичних
поглядів, релігійних переконань, роду і
характеру занять, місця проживання та
інших обставин.

Крім того Рішенням
Конституційного Суду України від 20.05.2009
року в справі № 11-рп/2009, зроблено
наступні висновки щодо норм ст. 2-1 КЗпП
України.

Так зокрема згідно з приписами ст.
43 Конституції України встановлено, що
кожен має право на заробітну плату, не
нижчу від визначеної законом (частина
четверта) і своєчасно виплачену
(частина сьома). Відповідно до положень
статті 10 Закону „Про оплату праці»,
розмір заробітної плати не може бути
менше розміру мінімальної заробітної
плати, що встановлюється у щорічному
законі про Державний бюджет України.

За статтею 2 Закону «Про оплату
праці» заробітна плата включає як
постійні складові, так і додаткові, які
не є гарантованими та мають
індивідуальний характер (премії,
окремі надбавки тощо). Зазначеними
нормами підтверджено, що заробітна
плата працівників не має максимально
визначеного розміру і може змінюватися
в залежності від конкретних обставин,
які обумовлюють складові в оплаті їх
праці.

Суд вважає, що премія за своєчасну
поставку продукції на експорт та
досягнення високої ефективності
виробничої діяльності підприємства у II
півріччі 2013 року не є гарантованою і
відповідно її невиплата взагалі не
може кваліфікуватися як порушення ст.97
КЗпП України.

Крім того суд зазначає, що
безпідставним є твердження інспектора
під час проведення перевірки та
представника відповідача в судовому
засіданні, що будь-яких документів, які
підтверджували вчинення порушення чи
проступку ОСОБА_5 які стали підставою
не нарахування премії за грудень 2013
року та за 2 півріччя 2013 року під час
перевірки не представлено, оскільки з
вказаних вище документів, які оглянуті
судом та як встановлено в судовому
засіданні надавалися інспектору під
час перевірки, тому директором ДП «ЛРЗ
«Мотор» правомірно позбавлено премії
ОСОБА_5 за ІІ півріччя 2013 року.

На думку суду помилковою є позиція
відповідача, що премія за своєчасну
поставку продукції на експорт та
досягнення високої ефективності
виробничої діяльності підприємства у II
півріччі 2013 року є обов'язковою
додатковою заробітною платою, дане
твердження суперечить трудовому
законодавству.

Також помилковими є твердження
інспекції про порушення підприємством
п. 3.5 Положення №11 про преміювання та п.
17.2 Комплексної системи управління
якістю праці та продукції де зазначено,
що зменшення або позбавлення премії
проводиться за звітний період (місяць)
в якому були допущені недоліки
(порушення), оскільки зібраними та
дослідженими в судовому засіданні
доказами в їх сукупності підтверджено
неможливість позбавлення премії за
звітний місяць (період) - жовтень 2013
року через перебування ОСОБА_5 на
лікарняному (жовтень-листопад 2013 року)
та затвердження директором
підприємства в грудні 2013 року акту про
нещасний випадок за заявою ОСОБА_5 та як
наслідок неможливість встановлення
підприємством всіх обставин у його
відсутність при наявності протилежних
пояснень останнього щодо місця
отримання травми (за початковим
поясненням - вдома через побутову
травму і на виробництві (виходячи з
лікарняних листків).

Отже, висновки відповідача в
винесеному приписі щодо порушення
позивачем вимог законодавства про
працю спростовуються матеріалами
справи та не відповідають дійсності.

Крім того, інспекцією праці відносно
директора ДП «ЛРЗ «Мотор» ОСОБА_14
складено протокол про адміністративне
правопорушення №03-01-19/0270 від 27.06.2014 року
за ст. 41 КУпАП (том 2 а. с. 4-5) за порушення
законодавства про працю з тих самих
підстав, який направлений на розгляд до
Луцького міськрайонного суду, однак як
встановлено в судовому засіданні, дані
адмінматеріали повернуті на
доопрацювання.

Беручи до уваги наведене, суд
приходить до висновку, що оскаржуваний
припис Територіальної державної
інспекції з питань праці у Волинській
області №03-01-19/0242-0221 від 14.05.2014 року про
зобов'язання позивача виконати вимоги
ст. 97 КЗпП України та пункти 2.10 та 3.5
Положення №11 про преміювання
працівника підприємства - ОСОБА_5 за
основні результати господарської
діяльності є необґрунтованим, тобто
винесеним без урахування всіх
обставин, що мали значення для його
прийняття, а тому є протиправним та
підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19
Конституції України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оцінюючи правомірність дій та
рішень органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинні дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта, встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У разі виявлення порушень хоча б
одного з цих критеріїв і за умови
порушення прав, свобод та інтересів
позивача, є підстави для задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до частин першої,
другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам
Територіальна державна інспекція з
питань праці у Волинській області як
суб'єкт владних повноважень не надала
суду достатніх та беззаперечних
доказів в обґрунтування обставин, на
яких ґрунтуються її заперечення, і не
довела правомірності прийняття
припису №03-01-19/0242-0221 від 14.05.2014 року, а
тому адміністративний позов підлягає
до задоволення шляхом скасування
припису.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Оскільки представники позивача в
судовому засіданні відмовилися від
стягнення сплаченого судового збору,
тому судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 72, 94, 158, 160, 162,
163, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
статтей 1, 2, 21 Закону України «Про
оплату праці», статтей 2-1, 97 Кодексу
законів про працю України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Припис Територіальної державної
інспекції з питань праці у Волинській
області №03-01-19/0242-0221 від 14.05.2014 року
скасувати.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 15 липня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
С.Ф. Костюкевич