Справа № К/9991/20934/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/20934/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Немирівському
районі Вінницької області на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 27.01.2011 та
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011 по
справі №2-а-5052/10/0270 за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Немирівському районі Вінницької
області, Управління Державного
казначейства України у Немирівському
районі Вінницької області про
скасування рішення про стягнення суми
надмірно сплаченого податку з доходів
фізичних осіб.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 27.01.2011,
позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Немирівському
районі Вінницької області, Управління
Державного казначейства України у
Немирівському районі Вінницької
області про скасування рішення про
стягнення суми надмірно сплаченого
податку з доходів фізичних осіб
задоволено частково. Визнано
бездіяльність Державної податкової
інспекції у Немирівському районі
Вінницької області щодо не надання
відповіді (рішення) по заяві ОСОБА_1 від
05.11.2010 про здійснення бюджетного
відшкодування надмірно сплаченого
податку з доходів фізичних осіб
протиправною. Стягнуто на користь
ОСОБА_1 надміру сплачений податок з
доходів з фізичних осіб внаслідок
застосування права на податковий
кредит у розмірі 433,55грн. за рахунок
доходів бюджету, до якого
зараховується податок з доходів
фізичних осіб. Зобов'язано Управління
Державного казначейства України у
Немирівському районі вирішити питання
про можливість застосування штрафу до
винних осіб за неповне та несвоєчасне
повернення суми надміру сплаченого
ОСОБА_1 податку з доходів з фізичних
осіб. У решті позовних вимог
відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 27.01.2011
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено
частково. Визнано бездіяльність
Державної податкової інспекції у
Немирівському районі Вінницької
області щодо не надання відповіді
(рішення) по заяві ОСОБА_1 від 05.11.2010 про
здійснення бюджетного відшкодування
надмірно сплаченого податку з доходів
фізичних осіб протиправною. Стягнуто
на користь ОСОБА_1 надміру сплачений
податок з доходів з фізичних осіб
внаслідок застосування права на
податковий кредит у розмірі 433,55грн. за
рахунок доходів бюджету, до якого
зараховується податок з доходів
фізичних осіб. У решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Державна
податкова інспекція у Немирівському
районі Вінницької області 07.04.2011
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 24.05.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі Державна податкова
інспекція у Немирівському районі
Вінницької області просила скасувати
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 27.01.2011 та
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011,
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Державна
податкова інспекція у Немирівському
районі Вінницької області посилається
на порушення судами норм матеріального
права, зокрема, пунктів 1.3, 16, 1.16 статті 1,
пункту 3.5 статті 3, статті 6 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно довідки ДП «Алко
Інвест Україна» від 14.01.2010 №2 за період
з січня 2009 року по грудень 2009 року
ОСОБА_1 отримала сукупний дохід у
вигляді заробітної плати 80676,87грн. З
цього доходу підприємство утримало
внески до фондів соціального
страхування у сумі 2890,29грн. та податок з
доходів фізичних осіб у розмірі
11707,92грн.

ОСОБА_1 02.02.2010 подала до Державної
податкової інспекції у Немирівському
районі Вінницької області річну
податкову декларація про доходи,
одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року з
метою реалізувати своє право на
податковий кредит за наслідками
звітного податкового року, а також всі
необхідні документи, що підтверджують
витрати, які дозволено включити до
складу податкового кредиту, і заяву з
поясненням здійсненого розрахунку до
декларації.

За даними розрахунку Державної
податкової інспекції у Немирівському
районі Вінницької області ОСОБА_1 за
період з 01.01.2009 по 31.12.2009 донараховано та
повернуто податку з доходів фізичних
осіб у сумі 6772,70грн., що на 433,55грн. менше,
чим визначено позивачем.

Не погоджуючись з сумою податку з
доходів фізичних осіб, визначеною
Державною податковою інспекцією у
Немирівському районі Вінницької
області, ОСОБА_1 05.11.2010 звернулась з
відповідною заявою до податкового
органу.

Державна податкова інспекція у
Немирівському районі Вінницької
області листом від 26.11.2010 за №23337/17-120
повідомила ОСОБА_1 про правову позицію
податкового органу щодо підстав
нарахування податкового кредиту з
посиланням на лист ДПА України від
28.12.2005 №25941/7/17-2117, про те жодних рішень
про відмову від повернення надмірно
сплаченого податку чи задоволення
заяви позивача в листі не вказала.

Згідно з пунктом 1.16 статті 1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» податковий кредит - сума
(вартість) витрат, понесених платником
податку - резидентом у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг) у
резидентів - фізичних або юридичних
осіб протягом звітного року (крім
витрат на сплату податку на додану
вартість та акцизного збору), на суму
яких дозволяється зменшення суми його
загального річного оподатковуваного
доходу, одержаного за наслідками
такого звітного року, у випадках,
визначених цим Законом.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» платник податку
має право включити до складу
податкового кредиту звітного року такі
витрати, фактично понесені ним
протягом такого звітного року частину
суми процентів за іпотечним кредитом,
сплачених платником податку, яка
розраховується за правилами,
визначеними згідно із статтею 10 цього
Закону.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» до складу податкового
кредиту включаються фактично понесені
витрати, підтверджені платником
податку документально, а саме:
фіскальним або товарним чеком, касовим
ордером, товарною накладною, іншими
розрахунковими документами або
договором, які ідентифікують продавця
товарів (робіт, послуг) та визначають
суму таких витрат.

Як встановлено судами, позивачем
укладено кредитний договір від 20.07.2007
№20/07/2007/840-КВ/31, договір іпотеки від
20.07.2007, договір купівлі-продажу від
20.07.2007, у зв'язку з чим у 2009 році нею
сплачувалися відсотки за кредитним
договором у загальній сумі 6139,20у.о.
(47775,43грн.).

Відповідно до підпункту 3.1.2 пункту 3.1
статті 3 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» об'єктом
оподаткування є чистий річний
оподатковуваний дохід, який
визначається шляхом зменшення
загального річного оподатковуваного
доходу на суму податкового кредиту за
звітний період, проте зазначене не було
враховано податковою інспекцією при
розрахунку суми податку.

Пунктом 3.5 статті 3 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
визначено, що при нарахуванні доходів у
вигляді заробітної плати об'єкт
оподаткування визначається як
нарахована сума такої заробітної
плати, зменшена на суму збору до
Пенсійного фонду України чи внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
які відповідно до закону справляються
за рахунок доходу найманої особи.

Згідно з пунктом 4.4 статті 4 зазначеного
Закону базою (об'єктом) для нарахування
збору до Пенсійного фонду України чи
внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян є
заробітна плата платника цього
податку.

Таким чином, оподаткуванню податком з
доходів фізичних осіб підлягає сума, що
залишилася після вирахування суми
збору до Пенсійного фонду України та
внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

При цьому, суд апеляційної інстанції
правомірно відхилив посилання суд
відмічає, що посилання Державної
податкової інспекції у Немирівському
районі Вінницької області на алгоритм
проведення розрахунку сум податкового
кредиту, який встановлено ДПА України
та викладено в листі від 28.12.2005
№25941/7/17-2117 з огляду на те, що листи
податкових органів не є обов'язковими
для застосування та не мають сили
нормативно-правового акта.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції щодо
неправомірності розрахунку Державною
податковою інспекцією у Немирівському
районі Вінницької області суми, що
підлягає поверненню платнику податків
внаслідок застосування ним права на
податковий кредит, виходячи з суми
нарахованої заробітної плати, оскільки
такий розрахунок має бути здійснений з
вирахуванням суми зборів до Пенсійного
фонду України та внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Немирівському районі
Вінницької області залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011 по
справі №2-а-5052/10/0270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв