Справа № 826/7302/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2014 року 14:18
№ 826/7302/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., за участю секретаря судового
засідання Самаренко Х.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом:Фізичної особи ОСОБА_1до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києвіпроскасування рішень про
застосування фінансових санкцій,
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_2
від відповідача: Перепелюк О.В.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 08 липня 2014
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, в якому
просить скасувати рішення №
0000096/26-56-17-01-09 від 22.11.2013 р., № 0000099/26-56-17-01-09
від 22.11.2013 р., № 0000097/26-56-17-01-09 від 22.11.2013 р.,
№ 0000098/26-56-17-01-09 від 22.11.2013 р. про
застосування фінансових санкцій до ФОП
ОСОБА_1 в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Державною податковою інспекцією у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві на підставі необґрунтованих та
незаконних висновків акту перевірки
від 24.10.2013 р. № 0035/26-15-21-01-13 винесені
рішення про застосування фінансових
санкцій до позивача.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що в акті
перевірки помилково зазначено, що
позивач здійснював господарську
діяльність без наявності ліцензії;
мету збуту в акті ніяким чином не
мотивовано та не зазначено з яких
міркувань, обставин та доказів
співробітник податкової інспекції
прийшов до висновків, що встановлений
ним товар, алкогольні напої мають бути
використані господарем для роздрібної
торгівлі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити в їх
задоволенні з тих підстав, що
перевіркою встановлено порушення
позивачем законодавства в сфері
державного регулювання виробництва та
обігу алкогольних напоїв та тютюнових
виробів та сфері грошового обігу, а
тому винесені оскаржувані рішення про
застосування фінансових санкцій є
правомірними.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2013 р. головним державним ревізором
інспектором Головного управління
Міндоходів у м. Києві була проведена
фактична перевірка з питань дотримання
ФОП ОСОБА_1 вимог встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової та роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем ст. 11, ст. 15 Закону України
«Про регулювання виробництва, обігу
спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», Постанови Кабінету
Міністрів України «Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв», п. 12 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

За результатами перевірки складено акт
від 24.10.2013 р. № 0035/26-15-21-01-13 та винесені
рішення про застосування фінансових
санкцій:

- № 0000096/26-56-17-01-09 від 22.11.2013 р., яким
за порушення постанови КМУ від 30 жовтня
2008 р.№ 957 «Про встановлення розміру
мінімально оптово-відпускних і
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв», ст. 18 Закону № 481
та відповідно до положень абз. 13 ч. 2 ст.
17 Закону № 481 за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями за цінами нижчими
від встановлених роздрібних
мінімальних цін до позивача
застосовано фінансову санкцію у
розмірі 5 000,00 грн.

- № 0000097/26-56-17-01-09 від 22.11.2013 р., яким
за порушення ст. 11 Закону № 481 та абзацу
15 ч. 2 ст. 17 Закону «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», відповідно до ст. 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спиту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» за
зберігання алкогольних напоїв без
марок акцизного збору встановленого
зразка до позивача застосовано штраф у
розмірі 8 500,00 грн.

- № 0000098/26-56-17-01-09 від 22.11.2013 р., яким
за порушення Закону України «про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, а саме абз. 5 ч. 2 ст. 17
Закону № 481 за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями без наявності
ліцензії до позивача застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу в
розмірі 56 090,50 грн.

- № 0000099/26-56-17-01-09 від 22.11.2013 р., яким
за порушення позивачем ст. 15 та абз. 5 ч. 2
ст. 17 Закону № 481, а саме: за роздрібну
торгівлю тютюновими виробами без
наявності ліцензії та, відповідно до
вимог ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» до позивача
застосовано фінансову санкцію у
розмірі 8 723,50 грн.

Не погоджуючись з прийнятими
рішеннями, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом про їх скасування.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, Окружний
адміністративний суд міста Києва
виходить з наступного.

Преамбулою Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19 грудня 1995
року481/95-BP (надалі - Закон N 481/95-BP)
визначено основні засади державної
політики щодо регулювання виробництва,
експорту, імпорту, оптової і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Відповідно до п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з ч.1 ст. 238 Господарського
кодексу України за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Таким чином, до компетенції
податкового органу належить
проведення перевірки суб'єкта
господарювання щодо дотримання вимог
нормативно-правових актів, якими
встановлені правила торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами.

Відповідно до пп. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80
Податкового кодексу України фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника контролюючого
органу, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки у
разі отримання в установленому
законодавством порядку інформації від
державних органів або органів
місцевого самоврядування, яка свідчить
про можливі порушення платником
податків законодавства, контроль за
яким покладено на контролюючі органи,
зокрема, щодо здійснення платниками
податків розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
патентів, ліцензій, та інших
документів, контроль за наявністю яких
покладено на контролюючі органи,
виробництва та обігу підакцизних
товарів.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.09.2013 р. на адресу ГУ Міндоходів у м.
Києві надійшов лист за № 17-27-181 від
заступника голови Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації Москалевського С.В. в
якому зазначено, що представниками
відділу торгівлі та споживчого ринку
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації спільно з
представниками відділу торгівлі та
споживчого ринку Оболонської районної
у м. Києві державної адміністрації
спільно з представниками податкової
міліції проведено обстеження
дотримання правил торгівлі
алкогольними напоями суб'єктами
господарювання, які здійснюють
діяльність в тимчасових спорудах на
території Оболонського району.

З метою прийняття керівником наказу
про проведення перевірки було складено
на його ім'я доповідну записку від
07.10.2013 р. № 526/26-15-21-01-17, в якій зазначено
підстави та обґрунтування проведення
фактичної перевірки.

Отже, перевірка суб'єкта
господарювання здійснювалася на
підставі наказу про проведення
фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від
16.10.2013 р. № 274 та направлення на
проведення фактичної перевірки від
17.10.2013 р. № 113/26-15-21-01-29.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає,
що посилання позивача на ту обставину,
що підставою для проведення перевірки
став протокол про адміністративне
правопорушення № 20 від 17.10.2013 р.
складений старшим о/у ВПНОПТ ОУ ГУ
Міндоходів у м. Києві є
необґрунтованим.

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 Податкового
кодексу України фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Як вбачається з направлення про
проведення фактичної перевірки від
17.10.2013 р. № 113/26-15-21-01-29, а саме в графі
«розписка» ОСОБА_5 (особою за
довіреністю ФОП ОСОБА_1) було
проставлено відмітку про ознайомлення
з направленням та під розпис отримано
копію наказу від 16.10.2013 р., що свідчить
про правомірність дій відповідача.

Отже, перевірка проводилася в
присутності представника за
довіреністю ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону N 481/95-BP за
порушення норм цього Закону щодо
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону N 481/95-BP
імпорт, експорт і оптова торгівля
алкогольними напоями та тютюновими
виробами можуть здійснюватися
суб'єктами господарювання всіх форм
власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону N 481/95-BP
маркування горілки та
лікеро-горілчаних виробів, які
реалізуються в Україні, здійснюється
таким чином:

на лицьовій стороні етикетки кожної
пляшки або самої пляшки (іншого посуду)
горілки та лікеро-горілчаних виробів,
які реалізуються через торговельну
мережу, в доступній для споживача формі
згідно з чинним законодавством про
мови вказуються: загальна та власна
назви виробу; найменування виробника;
знак для товарів і послуг; географічна
назва місця виготовлення виробу, якщо
найменування виробника не відображає
місця розташування суб'єкта
господарювання; вміст спирту (% об.);
місткість посуду; вміст цукру (якщо це
регламентується нормативними
документами); позначення нормативного
документа (для продукції вітчизняного
виробництва, призначеної для
реалізації на території України).

Штриховий код повинен бути нанесений
на видиму сторону етикетки, або
контретикетки, або пляшки (іншого
посуду).

На видимій стороні етикетки, або
контретикетки, або корка, або пляшки
(іншого посуду) виробу повинні бути
зазначені дата виготовлення виробу,
код суб'єкта господарювання та номер
ліцензії на виробництво.

З системного аналізу вищенаведених
правових норм вбачається, що
обов'язковими умовами для здійснення
оптової та роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами є наявність ліцензії та
наявність відповідного маркування, а
саме: марка акцизного податку.

В ході перевірки встановлено, що у
магазині, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1, який використовується ФОП
ОСОБА_1 здійснюється роздрібна
торгівля алкогольними напоями та
тютюновими виробами без отримання
ліцензії на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами. Так, відповідно до товарного
чеку від 17.10.2013 р. продана одна пляшка
горілки «Приватна колекція київська»
об. 0,5 л за ціною 34,10 грн. та пачка
сигарет «Бонд красний» за ціною 10,00 грн.
З товарного чеку від 17.10.2013 р.
вбачається, що товар відпустила ОСОБА_6,
про що свідчить проставлений підпис
останньої.

Натомість під час перевірки позивачем
не надано ліцензії на здійснення
роздрібної чи оптової торгівлі
алкогольними напоями, ліцензії на
право здійснення роздрібної чи оптової
торгівлі тютюновими виробами.

В судовому засіданні представник
позивача зазначив, що ліцензія у
позивача була, проте її термін сплив.
Продукція не розвантажувалася, а лише
зберігалася. Ліцензія була отримана
після перевірки, а саме: 08.11.2013 р.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що на момент проведення перевірки у
позивача була відсутня дійсна ліцензія
на право здійснення роздрібної чи
оптової торгівлі тютюновими виробами.

Крім того перевіркою встановлено, що
суб'єктом господарювання здійснюється
роздрібна торгівля алкогольними
напоями за цінами нижчими від
встановлених державою, а саме: однієї
пачки вина «Каберне», дата
виготовлення від 03.07.2013 р., об'ємом 1
літр, міцність 10%, за ціною 16,50 грн.

Позивач обґрунтовуючи свою позицію
зазначив, що міцність напою є такою, що
не потребує ліцензуванню.

Відповідно до ст. 1 Закону N 481/95-BP
мінімальні оптово-відпускні ціни на
алкогольні напої - ціни, які
визначаються за кодами виробів
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності за 1
літр 100-відсоткового спирту, обраховані
виходячи з найнижчої оптової ціни на
вітчизняну або контрактної вартості на
імпортну продукцію та податків і
зборів, які відповідно до чинного
законодавства підлягають сплаті з
одиниці продукції вітчизняними
виробниками й імпортерами, та з
урахуванням вартості тари.

Відповідно до ч. 10 ст. 18 Закону N 481/95-BP
Кабінету Міністрів України надано
право встановлювати мінімальні
оптово-відпускні та роздрібні ціни на
алкогольні напої.

Відповідно до додатку постанови
Кабінету Міністрів України № 957 від
30.10.2008 р. «Про встановлення розміру
мінімальних оптово-відпускних і
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв вітчизняного
виробництва» роздрібна ціна вина в
іншій тарі місткістю 1 л. становить 20,00
грн.

До суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі оптової
(включаючи імпорт та експорт) і
роздрібної торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензій - 200
відсотків вартості отриманої партії
товару, але не менше 1700 гривень (абз. 5 ч.
2 ст. 17 Закону N 481/95-BP).

До суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі оптової або
роздрібної торгівлі коньяком,
алкогольними напоями, горілкою,
лікеро-горілчаними виробами та вином
за цінами, нижчими за встановлені
мінімальні оптово-відпускні або
роздрібні ціни на такі напої - 100
відсотків вартості отриманої партії
товару, розрахованої виходячи з
мінімальних оптово-відпускних або
роздрібних цін, але не менше 5000 гривень
(абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону N 481/95-BP).

Відповідно до пп. 115 ст. 15 Податкового
кодексу України у разі вчинення
платником податків двох або більше
порушень законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
штрафні (фінансові) санкції (штрафи)
застосовуються за кожне вчинене разове
та триваюче порушення окремо.

Враховуючи вищевикладене,
застосування фінансової санкції до
позивача за порушення вимог Закону № N
481/95-BP, відповідно до ст. 17 закону
здійснюється за кожен вид
господарської санкції.

Таким чином застосування до позивача
фінансових санкцій за порушення абз. 5,
абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за
торгівлю алкогольними напоями та
тютюновими виробами без придбання
відповідної ліцензії та зберігання
зазначених товарів без марок акцизного
податку у розмірі 5000,00 грн. та 8 723,50 грн.,
накладення штрафних санкцій у розмірі 8
500,00 грн., 56 090,50 грн., є правомірним.

Вирішуючи дану справу суд також
приймає до уваги постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 03.12.2013 р., відповідно до якої, ОСОБА_5
визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
163-1КпАП України, а саме: за роздрібну
торгівлю алкогольними та тютюновими
виробами без довільних документів та
ліцензії.

Виходячи із фактичних обставин справи,
системного аналізу норм чинного
законодавства та доказів наявних в
матеріалах справи, суд дійшов висновку
про правомірність, винесених Державною
податковою інспекцією у Подільському
районі ГУ Міндоходів м. Києва, рішень
про застосування до ФОП ОСОБА_1
фінансових санкцій № 0000096/26-56-17-01-09 від
22.11.2013 р., № 0000097/26-56-17-01-09 від 22.11.2013 р., №
0000098/26-56-17-01-09 від 22.11.2013 р., № 0000099/26-56-17-01-09
від 22.11.2013 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 69-71, 94,
160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови складено 14.07.2014
р.