Справа № 357/5552/13-а (2а-357/202/13)
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/5552/13-а (2а-357/202/13)
Головуючий у 1-й інстанції: Шовкопляс
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Кобаля М.І.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України
м.Білій Церкві Київської області на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного Управління юстиції,
Управління Пенсійного фонду України
м.Білій Церкві Київської області про
визнання бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області із адміністративним
позовом до Міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного Управління юстиції,
Управління Пенсійного фонду України
м.Білій Церкві Київської області, в
якому просила:

- визнати протиправними дії Міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
Управління юстиції щодо прийняття
постанови від 16.08.2011 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а- 25420/2011р., виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області від 27.04.2011 року;

- скасувати постанову державного
виконавця Міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції від
16.08.2011 року про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа 2а-25420/2011p., виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 27.04.2011 року;

- зобов'язати Міський відділ державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного Управління юстиції
накласти подвійний штраф на Управління
Пенсійного фонду України м.Білій
Церкві Київської області за
невиконання рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 27.04.2011 року;

- повторно зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України м.Білій
Церкві Київської області виконати
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 27.04.2011 року по справі № 2а-25420/2011р.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 червня 2013 року адміністративний
позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції щодо прийняття
постанови від 16.08.2011 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-25420/2011р., виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 27.04.2011 року.

Скасовано постанову Міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції від 16.08.2011 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчою
листа № 2-а-25420/2011р., виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 27.04.2011 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач - Управління Пенсійного
фонду України м.Білій Церкві Київської
області не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції може вийти
за межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Біцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 квітня 2011 року задоволено позов
ОСОБА_2 у справі № 2а-25420/11 та визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України м.Білій
Церкві Київської області щодо відмови
ОСОБА_2 в перерахунку та доплаті до
пенсії згідно ст.ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України м.Білій Церкві Київської
області провести перерахунок та
виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії за
проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі
мінімальної заробітної плати
відповідно до частини 2 статті 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України м.Білій Церкві Київської
області провести нарахування та
виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії
згідно статті 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру 15% мінімальної пенсії за віком,
встановленої статтею 28 цього закону,
починаючи з 10.08.2010 року, з урахуванням
виплачених сум.

Дана постанова звернута судом до
негайного виконання.

На підставі заяви ОСОБА_2
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області було видано
виконавчий лист по справі № 2а-25420/11.

17 червня 2011 року головним державним
виконавцем міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання вищевказаного виконавчого
листа та запропоновано боржнику - УПФУ
у м. Білій Церкві Київської області
виконати постанову суду добровільно.

Того ж дня, міський відділ державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
надіслав на адресу УІІФУ у м. Білій
Церкві Київської області вимогу
державного виконавця про надання
підтвердження самостійного виконання
вищезазначеного рішення суду.

До міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
надійшло повідомлення з УПФУ у м. Білій
Церкві Київської області, в якому
зазначено, що вищевказаний виконавчий
лист прийнятий до виконання та згідно
розпорядження № 165657 від 29.07.2011
року проведено перерахунок державної
пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_2 за
постановою суду.

На підставі вказаного розпорядження
державним виконавцем міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції 16.08.2011р. було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа
№ 2а-25420/11 у виконавчому провадженні №
27685668.

Позивач заперечує законність
оскаржуваної постанови про закриття
виконавчого провадження та мотивує
свої доводи тим, що боржником у
визначеному законом порядку не було
виконано рішення суду в частині
виплати соціальних допомог,
передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено виконавче
провадження як завершальну стадію
судового провадження, невиконання
судового рішення є порушенням прав
позивача, проголошених ст. 6 Конвенції
прав людини та основоположних свобод.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом, повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку передбаченому ч. 3
ст. 75 цього закону.

Згідно з ч. 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Проаналізувавши наведені вище норми
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідачем
не надано суду достатніх та належних
доказів у підтвердження правомірності
винесення оскаржуваної постанови, а
саме доказів щодо виплати позивачу
додаткової пенсії та доплати за
проживання на території
радіоактивного зпбруднення, що
свідчить про необґрунтованість
закінчення виконавчого провадження з
підстав п. 11. ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження».

Посилання апелянта на те, що УПФУ у м.
Білій Церкві Київської області не є
самостійним розпорядником Державного
бюджету та не наділено компетенцією
щодо здійснення відповідної власної
бюджетної політики тому, виплата боргу
заявнику можлива лише після проведення
цільових коштів для фінансування
зазначених виплат є необґрунтованим,
оскільки державний орган не може
посилатися на відсутність коштів як на
підставу не виплати боргу за судовим
рішенням, про що також зазначено в
Рішеннях Європейського Суду з прав
людини (справа «Бурдов проти Росії) від
7 травня 2002 року, (справа «Жовнер проти
України») від 29 червня 2004 року.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України м.Білій
Церкві Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Кобаль М.І.