Справа № 826/4372/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4372/14
інстанції: Бояринцева М.А.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної служби інтелектуальної
власності України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 22 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної служби інтелектуальної
власності України до Державної
виконавчої служби України про
скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Державна служба інтелектуальної
власності України звернулась до суду з
позовом до Державної виконавчої служби
України про скасування постанови
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 3 березня 2014 року ВП № 40712458 про
стягнення виконавчого збору.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
квітня 2014 року в задоволені
адміністративного позову було
відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обстави, що
мають значення для справи, просить
скасувати вказане судове рішення і
прийняти нову постанову якою
задовольнити адміністративний позов.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
3 березня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесена постанова № 40712458 про
стягнення з Державної служби
інтелектуальної власності України
виконавчого збору у розмірі 1 360 грн.

Вказана постанова прийнята за
результатами виконавчого провадження
з виконання виконавчого листа
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 9 жовтня 2013
року № 804/9962/13-а.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Відповідно до статті 25 Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

13 листопада 2013 року державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України прийнята постанова про
відкриття виконавчого провадження №
40712458 з виконання виконавчого листа
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 9 жовтня 2013
року № 804/9962/13-а та зобов'язано боржника
самостійно виконати рішення суду в
строк до семи днів з моменту винесення
(отримання) даної постанови в частині
зобов'язання Державну службу
інтелектуальної власності України
видати рішення про реєстрацію знаку
для товарів і послуг за заявкою № m 2012
11372 від 5 липня 2012 року та зобов'язання
Державну службу інтелектуальної
власності України здійснити державну
реєстрацію знаку для товарів і послуг
за заявкою № m 2012 11372 від 5 липня 2012 року

Вказана постанова отримана Державною
службою інтелектуальної власності
України 18 листопада 2013 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Листом від 22 листопада 2013 року за №
1-12/9026 Державна служба інтелектуальної
власності України просила Державне
підприємство "Український інститут
промислової власності" забезпечити
здійснення підготовчих дій щодо
реєстрації знака для товарів і послуг
"ДРЕВНЬО КИЇВСЬКА" за заявкою № m 2012 11372
за рішенням суду.

10 грудня 2013 року Державною службою
інтелектуальної власності України
подано державному виконавцю лист від 22
листопада 2013 року № 1-7/9025, яким
повідомила про те, що Державною службою
інтелектуальної власності України
будуть здійснені відповідні дії з
метою виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження, а
саме: буде прийнято рішення про
реєстрацію знака для товарів і послуг
за заявкою № m 2012 11372 та буде здійснено
державну реєстрацію знака за цією
заявкою.

Листом від 9 січня 2014 року за № 18/1.1
Державне підприємство "Український
інститут промислової власності"
повідомило Державну службу
інтелектуальної власності України про
те, що підготовчі дії щодо реєстрації
знака за заявкою № m 2012 11372 від 5 липня
2012 року здійснені та заявка передана у
відділення забезпечення державної
реєстрації.

Вимогою № 40712458/15 (вихідний від 3 березня
2014 року № 13-0-34-5563/5-198/15) державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України зобов'язав Державну
службу інтелектуальної власності
України виконати виконавчий лист
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 9 жовтня 2013
року № 8804/9962/13-а та негайно надати до
відділу інформацію та документи, що
підтверджують виконання виконавчого
документа.

Вказану вимогу позивач отримав 11
березня 2014 року, що підтверджується
відтиском штемпелю вхідної
кореспонденції.

Листом від 14 березня 2014 року за № 1-7/1989
Державна служба інтелектуальної
власності України повідомила
державного виконавця про те, що вказані
у вимозі № 40712458/15 дії виконані
Державною службою у повному обсязі на
виконання постанови державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 13 листопада 2013 року
ВП № 40712458 про відкриття виконавчого
провадження, а саме: Державною службою
було прийнято рішення про реєстрацію
знака для товарів і послуг за заявкою №
m 2012 11372 від 5 липня 2012 року та здійснено
державну реєстрацію знака для товарів
і послуг за заявкою № m 2012 11372 від 5 липня
2012 року, про що 27 січня 2014 року було
здійснено відповідну публікацію в
офіційному бюлетені "Промислова
власність" № 2, на підтвердження чого
Державною службою інтелектуальної
власності України до листа додано
виписку з Реєстру стосовно свідоцтва
України № 180979 на знак для товарів і
послуг за заявкою № m 2012 11372 від 5 липня
2012 року.

Вказаний лист отриманий Державною
виконавчою службою України 19 березня
2014 року, що підтверджується відтиском
штемпелю вхідної кореспонденції.

На підставі вказаного листа державним
виконавцем винесено постанову від 25
березня 2014 року про закінчення
виконавчого провадження № 40712458.

Разом з тим, 3 березня 2014 року державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винесено оскаржувану
постанову про стягнення з Державної
служби інтелектуальної власності
України виконавчого збору.

Вказану постанову позивач отримав 24
березня 2014 року, що підтверджується
відтиском штемпелю вхідної
кореспонденції.

Відповідно до статті 5 Закону вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Згідно частини першої статті 27 Закону у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 75 Закону
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

Враховуючи, що Державною службою
інтелектуальної власності України
рішення Дніпропетровського окружного
адміністративного суду у встановлений
для самостійного виконання строк не
виконано, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
правомірно прийнято оскаржувану
постанову про стягнення виконавчого
збору.

Статтею 35 Закону встановлено, що за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Отже, колегія суддів критично сприймає
доводи позивача про те, що Державна
служба інтелектуальної власності
України була позбавлена можливості
виконати рішення Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
протягом семи днів з дня відкриття
виконавчого провадження, адже за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій позивач мав
право звернутися до державного
виконавця із заявою щодо відкладення
виконавчих дій, але не зробив цього.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної служби
інтелектуальної власності України
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 22 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

.

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.