Справа № 2а-932/10/0970
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р.
м. Київ К/800/4054/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Юрченко В.П.,розглянувши у
порядку письмового провадження
касаційну скаргу Прикарпатської
державної сільськогосподарської
дослідної станції Інституту
сільського господарства Карпатського
регіону Національної академії наук
України на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року

у справі № 2а-932/10/0970

за позовом Державної
податкової інспекції в місті
Івано-Франківську

до Івано-Франківського
інституту агропромислового
виробництва

Національної
академії аграрних наук України

про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В

Державна податкова інспекція в м.
Івано-Франківську (надалі також - ДПІ,
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Івано-Франківського інституту
агропромислового виробництва
Національної академії аграрних наук
України (згідно наказу Національної
академії аграрних наук України від 25
січня 2012 року перейменовано в
Прикарпатську державну
сільськогосподарську дослідну станцію
Інституту сільського господарства
Карпатського регіону Національної
академії наук України; надалі також -
Інститут, відповідач) про стягнення за
рахунок активів заборгованості в сумі
143220,25 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2010 року позов задоволено.
Стягнуто з Інституту в доход
державного бюджету заборгованість у
сумі 142220,25 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року апеляційну скаргу Інституту
залишено без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2010
року - без змін.

Відповідач в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року і направити справу
на продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
Вищий адміністративний суд України
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, станом на 29
січня 2010 року за відповідачем
обліковується податковий борг на
загальну суму 143220,25 грн., який
складається в тому числі із самостійно
задекларованої суми в розмірі 1953 грн.

Підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено, що узгоджена
сума податкового зобов'язання, не
сплачена платником податків у строки,
визначені цією статтею, визнається
сумою податкового боргу платника
податків.

Згідно з частиною першою статті 138
Кодексу адміністративного судочинства
України предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та з урахуванням
того, що вимогою заявленого позову є
стягнення податкового боргу, предметом
доказування у даній справі мають бути
обставини, які свідчать про наявність
підстав, з якими закон пов'язує
можливість стягнення з платника
податкового боргу у судовому порядку,
до яких належать з'ясування факту
узгодженості податкового зобов'язання,
встановлення факту його сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту.

Разом з тим, судами попередніх
інстанцій на підставі належних доказів
не встановлено всіх обставин, що
входять до предмету доказування для
цілей вирішення вказаної справи,
зокрема щодо сплати відповідачем суми
узгодженого зобов'язання.

Як слідує з документів, що містяться у
матеріалах справи, відповідач
платіжним дорученням від 22 грудня 2009
року №525 погасив самостійно визначену
суму грошового зобов'язання за
листопад 2009 року у розмірі 1953 грн.

Наведене залишилося поза увагою судів
першої та апеляційної інстанції.

Обов'язок суду встановити дійсні
обставини справи при розгляді
адміністративного позову безвідносно
до позиції сторін випливає з
офіційного з'ясування обставин справи
як принципу адміністративного
судочинства, закріпленого нормами
статті 7, частин 4 та 5 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно зі статтею11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає (частини четверта, п'ята
зазначеної статті). За змістом статті 159
цього Кодексу судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що судами не було
встановлено всіх важливих обставин
справи, що призвело до не обґрунтованих
належним чином висновків щодо прав і
обов'язків сторін у даному спорі, а
також те, що передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
рішення судів попередніх інстанцій у
справі підлягають скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції
відповідно до положень частини 2 статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду та
вирішення спору по суті, і в залежності
від встановленого правильно визначити
норми матеріального та процесуального
права, що підлягають застосуванню до
спірних правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Прикарпатської
державної сільськогосподарської
дослідної станції Інституту
сільського господарства Карпатського
регіону Національної академії наук
України задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року скасувати.

Справу № 2а-932/10/0970 направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

В.П. Юрченко