Справа № 2-а-4856/2011/2215
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-4856/2011/2215
Головуючий у 1-й інстанції: Сеньков О.Г.
Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Загороднюк А.Г.

судді: Драчук Т. О. Смілянець Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області на постанову
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 22 червня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року позивач звернувся до
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області з позовом про
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити позивачу пенсію з
урахуванням вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 22 червня 2011 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області,
як таку, що винесена з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач є
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується копією
посвідчення та отримує пенсію та
часткову доплату за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначену у відповідності до
статтей 50, 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Згідно ст. 50 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до
постраждалих першої категорії, що є
інвалідами 3 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Стаття 54 вказаного Закону встановлено,
що в усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановами
Кабінету Міністрів України №530 від
28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановами Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 року
та № 654 від 16.07.2008 року відповідач не
правомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено ст.ст. 50, 54 зазначеного
Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених ст. 22
Конституції України, в якій зазначено,
що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду,
щодо наявності у відповідача обов'язку
нараховувати та сплачувати позивачу
доплати до пенсії, передбачені ст.ст. 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Проте, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог Позивача на
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії, відповідно до ст.ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", помилково застосував
норми процесуального права, а саме:
задовольняючи позов в частині
проведення перерахунку та виплати
його пенсії суд першої інстанції
невірно визначив період часу, за який
порушене право Позивача підлягає
відновленню, задовольняючи здійснити
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії, відповідно до ст.ст.
50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 08 вересня 2010
року .

Суд першої інстанції не врахував норм
ст. 99 КАС України, якою передбачено, що
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
Позивача на перерахунок та виплату
державної та додаткової пенсії
підлягає захисту за період з 08 грудня
2010 року, оскільки позов подано до суду 08
червня 2011 року.

Однак, при винесені рішення, судом
першої інстанції не було враховане те,
що пенсія -це щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого Законами пенсійного
віку. Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі. Отже
вирішуючи питання про зобов'язання
нарахувати та виплатити позивачу
пенсії, не має підстав обмежувати
відповідача за здійснення її
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком.

В той же час, колегія суддів звертає
увагу, що судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду з підстав: правильне по суті
вирішення справи чи питання, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права;
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області задовольнити
частково.

Постанову Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 22 червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про перерахунок
пенсії, - змінити.

Абзац другий резолютивної частини
постанови Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 22 червня 2011 року викласти в
наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_2
державну пенсію в розмірі не менше 6-ти
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" починаючи з
08 грудня 2010 року по день припинення
права на таку виплату з урахуванням
проведених виплат."

В іншій частині постанову
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 22 червня 2011
року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Смілянець Е. С.