Справа № 817/1519/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1519/14

14 липня 2014 року 14год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Щербакова В. В. за
участю секретаря судового засідання
Рибачок С.С. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Харківський національний університет
внутрішніх справ доОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Харківський національний університет
внутрішніх справ звернувся до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позов до
ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних
з утриманням у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
України в сумі 42341,25 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що під час навчання
відповідач перебував на повному
державному забезпеченні за рахунок
Державного бюджету України,
відповідного до договору, укладеного
між ним та університетом про
підготовку фахівця в вищому
навчальному закладі МВС України,
всього на його утримання було
витрачено 42341,25 грн. Наказом УМВС
України в Рівненській області від
14.04.2014 року №98 о/с відповідач
звільнений з органів внутрішніх справ
у запас Збройних Сил України за ст.64 п.
"Ж" (за власним бажанням) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, порушивши
умови договору щодо обов'язкового
проходження служби в органах
внутрішніх справ протягом трьох років
після закінчення інституту, у зв'язку з
чим відповідач повинен відшкодувати
витрати, пов'язані з його утриманням в
сумі 42341,25 грн. В добровільному порядку
відповідачем зазначені витрати не
відшкодовані. Посилаючись на вказані
обставини, просив позов задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання не прибув; подав клопотання
про розгляд справи без участі
представника ХНУВС.

Відповідач у судове засідання не
прибув, повідомлений належним чином
про дату, час та місце судового
розгляду, що підтверджується
матеріалами справи. Заперечень проти
позову та необхідних документів або
заяви про визнання позову до суду не
надав. Судом не визнавалася
обов'язковою участь відповідача в
судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши
фактичні обставини справи, перевіривши
їх доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх в сукупності,
відповідно до вимог закону, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу в органах внутрішніх справ
України з 16.08.2008 року по 14.04.2014 року.

Відповідно до пункту 15 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, публічна служба - діяльність
на державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Частиною 2 статті 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
служби та спори за зверненням суб`єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 року "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів"
спори з приводу стягнення витрат,
пов'язаних з утриманням особи у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, підлягають
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Так, роз'яснено, що згідно зі статтею 9
ЗУ "Про міліцію" на курсантів, слухачів,
ад'юнктів, інших атестованих
працівників, у тому числі й
викладацького складу навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України, поширюються права і
обов'язки, гарантії правового і
соціального захисту та
відповідальність працівників міліції.

Відповідно до частини першої даного
Закону працівник міліції є
представником державного органу
виконавчої влади, а тому його служба є
публічною.

Згідно з пунктом 6.8 Положення про вищі
навчальні заклади МВС, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 14 лютого 2008 року № 62 "Про
затвердження Положення про вищі
навчальні заклади МВС", початком
проходження служби в органах
внутрішніх справ уважається дата,
зазначена в наказі про зарахування на
навчання до вищого навчального
закладу.

Таким чином, навчаючись у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, особа
проходить публічну службу в міліції.

П.3 ч.1 ст. 24 Закону України "Про
військовий обов'язок і військову
службу" від 25 березня 1992 року № 2232,
закріплено, що початком проходження
військової служби вважається: день
призначення на посаду курсанта вищого
військового навчального закладу,
військового навчального підрозділу
вищого навчального закладу - для
громадян, які не проходили військову
службу, та військовозобов'язаних.

Так, відповідно до Наказу Харківського
національного університету внутрішніх
справ від 31.07.2008 року № 405 о/с, ОСОБА_1
прийнято на службу в органи внутрішніх
справ і зараховано курсантом 1-го курсу
Харківського національного
університету внутрішніх справ з 16
серпня 2008 року та присвоєно спеціальне
звання "рядовий міліції".

Відповідно до вимог Закону України від
20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію"
та наказу МВС від 15 травня 2007 року № 150
"Про затвердження Типового договору
про підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України", між
відповідачем, ХНУВС та УМВС України в
Рівненській області 16 серпня 2008 року
було укладено тристоронній договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі міністерства
внутрішніх справ України (а.с.10-11).

Наказом Харківського національного
університету внутрішніх справ від
02.06.2012 року № 216 о/с, ОСОБА_1 відраховано
зі складу курсантів та
відкомандировано до УМВС України в
Рівненській області для подальшого
проходження служби з 02.06.12 року.

Відповідно до наказу УМВС України в
Рівненській області від 14.04.2014 року № 98
о/с ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ згідно з "Положенням
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом внутрішніх
справ України" в запас Збройних сил за
ст. 64 "ж" (за власним бажанням).

Згідно із частинами 5, 7 статті 18 Закону
України "Про міліцію" від 20 грудня 1990
року № 565-XII, курсанти вищих навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України Підготовка фахівців у
вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України
за державним замовленням здійснюється
на підставі договору про навчання, який
укладається між навчальним закладом,
головним управлінням, управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим, області,
місті Києві або Севастополі чи на
транспорті та особою, яка навчається.
Типову форму договору затверджує
Міністерство внутрішніх справ України
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері освіти і
науки.

Курсанти вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ України
у разі дострокового розірвання
договору через небажання продовжувати
навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Як вже було встановлено та зазначено
судом вище, відповідач відмовився від
проходження служби на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ протягом трьох років
після закінчення вищого навчального
заклад та звільнився за власним
бажанням до закінчення встановленого
законодавством строку.

Згідно з п. 2.3.6 Договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України №3721-08 від 16.08.2008 року, особа
зобов'язується в разі відрахування із
навчального закладу чи звільнення з
органів внутрішніх справ по закінченню
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі, за
підставами, передбаченими пунктом 3
цього договору, відшкодувати фактичні
витрати, пов'язані з утриманням у
навчальному закладі згідно із
затвердженим розрахунком (а.с.10 на
звороті).

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 313 від 1 березня 2007 року затверджено
Порядок відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, який визначає
механізм відшкодування особами, які
навчалися за державним замовленням у
вищих навчальних закладах МВС (далі -
особи), витрат, пов'язаних з їх
утриманням у таких закладах (далі -
витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС (далі -
навчальний заклад) через небажання
продовжувати навчання або
недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу органів внутрішніх справ після
закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького
складу органів внутрішніх справ із
служби протягом трьох років після
закінчення навчального закладу за
власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни.

Відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з:

- грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням;

- перевезенням до місця проведення
щорічної основної і канікулярної
відпустки та у зворотному напрямку, за
направленням до місця служби після
закінчення навчального закладу;

- оплатою комунальних послуг і вартості
спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює
МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця в
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою. У разі коли особа є
неповнолітньою, установлення правових
відносин здійснюється відповідно до
вимог Цивільного кодексу України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
№ 150 від 14.05.2007 року на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 1 березня 2007 року № 313 "Про
затвердження Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ" та
відповідно до вимог Законів України
"Про вищу освіту", "Про міліцію", з метою
вдосконалення порядку підготовки
фахівців у вищих навчальних закладах
МВС України за державним замовленням,
затверджено Типовий договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, згідно якого
передбачено відшкодування вказаних
витрат.

Спільним Наказом МО України, МФ
України, МВС України, МТЗ України, АДПС
України, УДО України, СБ України
№419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007 року
затверджено Порядок розрахунку витрат,
пов'язаних з утриманням курсантів у
вищих навчальних закладах (надалі -
Порядок №419).

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 419
відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у ВНЗ, а саме
витрат на: грошове забезпечення,
продовольче забезпечення, речове
забезпечення, медичне забезпечення,
перевезення до місця проведення
щорічної основної та канікулярної
відпустки та назад, оплату комунальних
послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно п.п.2.1.1. п.2.1 Порядку №419
витратами на грошове забезпечення є
отримане курсантом щомісячне грошове
забезпечення за весь період навчання.
Фактичні дані беруться з розрахункових
відомостей та інших передбачених
документів, що підтверджують виплату
щомісячного грошового забезпечення
курсанту.

Відповідно до п.2.1.2 Порядку № 419
витратами на продовольче забезпечення
є витрати, пов'язані із забезпеченням
курсанта продовольством згідно з
нормами харчування. В свою чергу норми
харчування затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України № 426 від
29.03.2002 року.

Пунктом 2.1.3 Порядку № 419 закріплено, що
витратами на речове забезпечення є
витрати, пов'язані із забезпеченням
курсанта речовим майном згідно з
нормами забезпечення та
лазне-пральними послугами. Утримання
вартості речового майна провадиться на
підставі довідки-розрахунку, складеної
начальником речової служби про
вартість фактично отриманого речового
майна та лазне-прального забезпечення.

Згідно із пунктом 2.1.6 Порядку № 419 до
спожитих курсантом комунальних послуг
та енергоносіїв належать тепло, гаряча
та холодна вода, водовідведення та
електроенергія.

Так, судом встановлено, що розмір
витрат , пов'язаних з утриманням
відповідача у вищому навчальному
закладі (грошове забезпечення,
продовольче забезпечення, речове
забезпечення та оплата житлово -
комунальних послуг і вартості спожитих
енергоносіїв) становить 42341,25 грн., що
підтверджується довідкою - розрахунком
від 13.05.14 р. №4/686.

Оскільки відповідача звільнено за
пунктом 64 "ж" Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України (за
власним бажанням), що підпадає під дію
пункту 3 договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України від 16.08.2008 та підпункту 3
пункту 1 Порядку, виходячи з
формулювання причин звільнення, він
повинен відшкодувати витрати на його
утримання за період навчання в
Університеті.

Проте зазначена сума витрат на час
розгляду справи судом ОСОБА_1 не
відшкодована.

Згідно з ч. 1 п. 6 Порядку, у разі відмови
особи добровільно відшкодувати
витрати, стягнення їх здійснюється в
судовому порядку.

З огляду на встановлені фактичні
обставини справи та відсутність
будь-яких заперечень з боку
відповідача, суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
в сумі 42341,25 грн., у зв'язку з чим позов
підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрати здійснити,
відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса:
АДРЕСА_1) на користь Харківського
національного університету внутрішніх
справ (рахунок 566 в Головному
управлінні Державної казначейської
служби України в Харківській області,
МФО 851011, ЄДРПОУ 0857096) витрати, пов'язані
з утриманням в сумі 42341,25 грн. (сорок дві
тисячі триста сорок одна гривня 25
копійок).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Щербаков В. В.