Справа № 127/12385/14-а
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/539/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 липня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
областів складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Гусар Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Вінниці
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим
позовом, зазначаючи, що в період
трудової діяльності він працював на
різних посадах і підприємствах в
м.Петропавловськ-Камчатський
Російської Федерації, яке відноситься
до районів Крайньої Півночі, однак
період його роботи в цих районах не був
врахований в пільговому (один рік за
півтора роки) обрахуванні стажу роботи
при призначені пенсії. Враховуючи
записи в трудовій книжці та архівні
довідки, вважає, що має право на
пільгове обчислення, а дії відповідача
не ґрунтуються на законі. Відповідно до
пункту 5 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року. Робота в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, з 1 березня 1960 року
зараховується до стажу в полуторному
розмірі за умови, що працівник мав
право на пільги, встановлені статтею 5
Указу Президії Верховної Ради СРСР від
10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для
осіб, що працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі». Крім того,
відмітив також, що на території
Камчатської області до заробітної
плати робочих встановлений районний
коефіцієнт 1,8, тому він має право на
врахування коефіцієнта та проведення
перерахунку з урахуванням більш
вигідної заробітної плати та районного
коефіцієнта. За таких обставин просить
визнати дії відповідача
неправомірними щодо відмови йому в
здійсненні перерахунку пенсії з
урахування пільгового стажу та
зобов'язати відповідача зробити
перерахунок його пенсії з часу
призначення відповідно до записів в
трудовій книжці та арівних довідок з
урахуванням пільгового обчислення
стажу, найбільш вигідних сум
заробітної плати та з застосуванням
відповідного районного коефіцієнта.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 17 червня 2014 року
відкрите скорочене провадження по
даній справі в межах шестимісячного
строку звернення до суду. Ухвалою
Вінницького міського суду Вінницької
області від 23 червня 2014 року,
відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України,
справа призначена до розгляду за
загальними правилами
адміністративного судочинства
України.

Позивач в судове засідання не
з»явився, просив розгляд справи
провести у його відсутність, позовні
вимоги підтримав.

Представник відповідача, надавши
додаткові заперечення, в судове
засідання не з»явився, просив розгляд
справи провести у його відсутність,
заперечував щодо задоволення позову.
Вважає, що вимоги позивача не
ґрунтуються на вимогах законодавства,
яке регулює дані правовідносини,
нормативні акти, які діяли до 01.01.1991
року, як того передбачено п.5
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», вимагають в
обов'язковому порядку наявності
трудового договору для надання пільги
по обчисленню стажу 1 рік до 1 року 6
місяців. В матеріалах пенсійної справи
позивача відсутні трудові договори та
будь - яка інформація про їх укладення,
в зв'язку з чим позивач позбавлений
права на пільгове обчислення стажу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
наступного.

Судом встановлено, що позивач з липня
1951 роу по липень 1952 року працював в
Усть-Камчатському рибокомбінаті по
трудовому договору та користувався
всіма пільгами, передбаченими Указами
Президії ВР СРСР від 01.08.1945 року «Про
пільги для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі, постановою
Раднаркома СРСР від 18.11.1945 року №2927,
Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», від 26 вересня 1967 р «Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі», що підтверджується
архівною довідкою адміністрації
Усть-Камчатського муніципального
району від 03.06.2004 року №1067 та від 21
квітня 2008 року №620, а з 12 січня 1953 року
по 23 листопада 1955 року слюсарем на
судноремонтно-механічному заводі в
м.Петропавловськ-камчатський, що
пітверджується копією трудової книжки
та архівними довідками від 15.04.2004 року
№272/з, від 21.06.2004 року №1460/з ( а.с.9-10,12,14-16).

Позивачу відмовлено у врахуванні
даного періоду в пільговому
обчисленні, зважаючи на відсутність
трудових договорів, що підтверджують
вказані періоди.

Згідно статті 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом
України та Урядом Російської Федерації
про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі,
та в місцевостях, які прирівняні до
даних районів, в галузі пенсійного
забезпечення від 19 січня 1993 року,
дозволено обчислювати стаж за нормами
Закону Російської Федерації «Про
державні гарантії і компенсації для
осіб, працюючих і проживаючих в районах
Крайньої Півночі та прирівняних
місцевостях» від 26 лютого 1993 року, яким
дозволено застосовувати пільгу про
обчислення стажу незалежно від факту
наявності строкового трудового
договору, тим самим на рівні
міжнародних угод укладених між
Україною та Росією встановлено, що на
території України гарантується
пенсійне забезпечення громадян, які
працювали на території Росії в районах
Крайньої Півночі та прирівняних до них
місцевостях, і при цьому обов'язково
визначено, що обчислення стажу
здійснюється незалежно від факту
наявності строкового трудового
договору.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року № 1058 ІV періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше. За приписами наведеної норми (в
редакції Закону № 32-V від 26.07.2006)
пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відповідно до пункту 5 розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», період роботи
до 01.01.1991 року в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі колишнього
Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 01.01.1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 1
серпня 1945 року «Про пільги осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі»,
Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP
від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Держкомпраці та
Президиуму ВЦСПС від 16 грудня 1967 року
№530/П-28 та Інструкції про порядок
надання пільг, затвердженої постановою
Держкомпраці та Президиуму ВЦСПС від 16
грудня 1967 року №530/П-28, відповідно до
яких стаж в районах Крайньої Півночі з
01.08.1945 року по 01.03.1960 року при розрахунку
трудового стажу, що дає право на
отримання пенсії за віком,
інвалідності та за вислугу років,
зараховується в подвійному розмірі, а з
01.03.1960 року - у полуторному розмірі.

Пільгове обчислення страхового
стажу провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами. Тобто, для пільгового
обчислення страхового стажу вказана
норма надає особі можливість надавати
вказані документи за її вибором. Це
можуть бути не тільки письмові трудові
договори, а й будь-які інші документи,
що підтверджують поширення на особу
пільг, передбачених названими вище
указами Президії Верховної Ради СРСР.

Відповідно до ст. 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документам, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінет Міністрів України
від 12.08.1993 року №637, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка, за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудового стажу
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Постановою Правління Пенсійного
фонду України від 25 листопада 2005 року №
22-1 затверджено новий порядок подання
та оформлення документів для
призначення перерахунку пенсій
відповідно до якого, за період роботи
до 1 січня 1991 р. на Крайній Півночі чи
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
надаються договори або інші документи,
що підтверджують право працівника
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
чи місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Зважаючи, що позивач надав трудову
книжку, а також довідку про заробітну
плату, та архівну довідку, якою
підтверджено його роботу в районах
Крайньої Півночі та користування
пільгами, суд приходить до висновку, що
позивач має право на зарахування в
пільгому обчисленні періоди роботи з
липня 1951 року по липень 1952 року та з
12.01.1953 року по 23.11.1955 року.

Щодо посилання відповідача, як на на
підставу правомірності відмови у
проведенні пільгового обчислення
стажу на той факт, що позивачем небуло
надано письмових договорів, а також
відсутність посилання на пільги, суд
вважає їх необґрунтованими, оскільки
позивачем підтверджено трудовий стаж в
даних місцевостях, а наявність
трудовго договору, як і заначення
інформації про користування пільгами,
не є виключною підствою для пільгового
обчислення пенсії.

Одночасно, суд, враховуючи положення
ст.11 КАС Украни та зважаючи, що періоди
роботи позивача були до 01.03.1960 року,
приходить до висновку, що такий період
повинен зараховуватися в подвійному
розмірі.

Щодо вимоги позивача про врахування
районних коефіцієнтів, то суд звертає
увагу, що частиною третьою статті 96
Закону СРСР від 15 травня 1990 року № 1480-I
«Про пенсійне забезпечення громадян в
СРСР» передбачено, що при вибутті осіб,
які проживають у районах, де до
заробітної плати встановлено районні
коефіцієнти, за межі районів Крайньої
Півночі чи прирівняних до них районів,
у райони, де коефіцієнт до заробітної
плати не встановлено, пенсія за їх
вибором обчислюється в такому ж
порядку, але з виключенням з фактичного
заробітку виплат за районними
коефіцієнтами, або із заробітку,
обчисленого відповідно до статей 76 та 78
цього Закону. При цьому слід відмітити,
що ні Законом № 1058-IV, ні Законом № 1788-XII
не передбачено включення до заробітної
плати районного коефіцієнта. Тому
позов в цій частині задоволенню не
підлягає. При цьому, суд також звертає
увагу, що заробітна плата позивача в
період 50-х років вказана в маштабах
цін, діючих в цей період.

Щодо позиції відповідача про пропуск
позивачем строку звернення до суду, то
суд звертаєу ваг, що предметом спору є,
з урахування пільгового стажу,
щомісячна виплата пенсії, тобто
періодичний платіж, що в силу положень
ст.99 КАС України підлягає захисту
протягом шести місячного строку з дня
звернення до суду, в межах якого і було
відкрите провадження в справі.

На підставі викладеного, керуючись
Законм України «Про пенсійне
забезпечення», Законом України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», ст.ст. 2, 4,6, 8, 9, 11, 159, 160, 163
КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірні дії управління
Пенсійного фонду України в м.Вінниці
щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до
стажу роботи періодів роботи з липня 1951
року по липнень1952 року та з 12.01.1953 року
по 23.11.1955 року на пільгових умовах.

Зобов»язати управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці зробити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13 грудня
2013 року з урахуванням стажу роботи в
районах Крайньої півночі на пільгових
умовах.

В решті вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції може бути
подана протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга може бути подана протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя: