Справа № 1170/2а-162/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/37795/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Білуги С.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Міністерства охорони
здоров'я України про оскарження дій та
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06 грудня 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом про оскарження дій та
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії за Законом України «Про звернення
громадян».

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06 грудня 2011 року постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

Позивач ОСОБА_4 не погодився з
постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року та ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06 грудня 2011 року, і звернувся до
суду з касаційною скаргою, в який
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Позивач звернувся до прокуратури
Запорізької області щодо неналежної
перевірки управлінням охорони здоров'я
Запорізької облдержадміністрації
надання медичної допомоги сину у
Запорізькому обласному
онкодиспансері, приховування
недоліків, обман та фальсифікацію.

Вказане звернення прокуратурою
Запорізької області було направлено до
відповідача для організації
відповідної перевірки.

Листом від 02.07.2010р. відповідач
повідомив позивача про організацію
перевірки щодо розгляду скарги.
Вказаний факт також не заперечується
позивачем, про що зазначено в позовній
заяві.

Крім того, додатково до вказаного листа
відповідач 20.07.2010р. повідомив позивача
про те, що про результати проведення
перевірки та вжиті заходи його буде
повідомлено протягом серпня 2010р.

Наказом відповідача №270-адм від 16.07.2010р.
з метою перевірки фактів, викладених у
зверненні, яке надійшло з прокуратури
Запорізької області, було створено
комісію. При цьому згідно п. 2 вказаного
наказу фактичний термін роботи комісії
встановлено з 21.07.2010р. по 22.07.2010р.

Позивач, листом який датований 14.07.2010р.
повідомив відповідача про своє бажання
взяти участь у проведенні перевірки,
наданні пояснень та документів, які в
нього є. Згідно штампу відповідача,
вказаний лист фактично надійшов
27.07.2010р., тобто, вже після терміну роботи
комісії визначеного п. 2 наказу №270-адм
від 16.07.2010р.

Листом від 13.08.2010р. відповідач
повідомив позивача про неможливість
його участі в роботі комісії,оскільки
термін роботи комісії закінчився
16.07.2010р.

Листом від 27.08.2010р. відповідач
повідомив позивача про результати
роботи комісії та додав довідку щодо
перевірки письмового звернення ОСОБА_4
до Прокуратури Запорізької області.

Предметом даного спору є незгода
позивача з отриманою відповіддю яка, на
думку позивача, є неповною та
розглянута з порушенням Закону України
«Про звернення громадян».

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про те, що відповідач діяв відповідно
до вимог чинного законодавства,
надавши відповідь по суті, в межах
своїх повноважень та компетенції, у
термін, передбачений законом.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, на
підставі наступного.

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, що зобов'язані
розглянути звернення і дати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк.

Частиною другою статті 34 Конституції
України встановлено, що кожен має право
вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір.

Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про
звернення громадян», громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 15 Закону органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки. Рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві
(клопотанні), доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 18 Закону громадянин,
який звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування має право одержати
письмову відповідь про результати
розгляду заяви чи скарги.

На підставі ст. 19 Закону України «Про
звернення громадян» органи державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані: об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги скасовувати або змінювати
оскаржувані рішення у випадках,
передбачених законодавством України,
якщо вони не відповідають закону або
іншим нормативним актам, невідкладно
вживати заходів до припинення
неправомірних дій, виявляти, усувати
причини та умови, які сприяли
порушенням; забезпечувати поновлення
порушених прав, реальне виконання
прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою
рішень; письмово повідомляти
громадянина про результати перевірки
заяви чи скарги і суть прийнятого
рішення; у разі визнання заяви чи
скарги необґрунтованою роз'яснити
порядок оскарження прийнятого за нею
рішення.

Згідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про
звернення громадян», звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

При зверненні громадян зі скаргою
Законом України «Про звернення
громадян» не надано право заявнику
визначати спосіб вирішення скарги.
Тобто, громадянин або інша особа має
право на належний розгляд скарги, та
отримання відповіді, однак засіб
реагування визначає орган або посадова
особа, що її розглядає.

Отже, враховуючи, що терміни надання
відповіді відповідачем не порушено, а
також зважаючи на обґрунтовану
відповідь Міністерства охорони
здоров'я України, колегія суддів
вважає, що відповідачем надана
відповідь позивачу по суті, в межах
своїх повноважень та у термін,
передбачений законом.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року та ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06 грудня 2011 року ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

С.В.
Білуга

В.В. Швець