Справа № 274/2060/14-а
Суддя: Щербак Д. С.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/2060/14-а
Провадження № 2-а/0274/90/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

11.07.2014 р.
м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:
головуючого-судді
Щербака Д.С., за
участю секретаря Поступайло Х.О.,
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача
Колодяжної Н.В., свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Бердичеві адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області про зобов'язання визнати стаж
роботи таким, що є дійсним, та
зобов'язати зробити перерахунок
розміру пенсії,-

В С Т А Н О
В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_1 (далі -
Позивач) звернувся до Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області з позовною заявою
(адміністративним позовом), у якій
просить суд зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області (далі - Управління) визнати стаж
роботи у спільному малому підприємстві
«Майстер» з 05.06.1991 року по 12.02.1993 рік та у
малому підприємстві «Художник» з 15.02.1993
року по 29.01.1996 рік такими, що є дійсними,
та зобов'язати Управління зробити
перерахунок розміру пенсії з 28.11.2013
року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач отримує пенсію за віком з 28.11.2013
року. При нарахуванні розміру пенсії в
Управлінні йому не зарахували до
загального стажу період роботи на
спільному малому підприємстві
«Майстер» з 05.06.1991 року по 12.02.1993 рік та
стаж роботи у малому підприємстві
«Художник» з 15.02.1993 року по 29.01.1996 рік.

Зазначені вище підприємства працювали
та були зареєстровані згідно чинного
законодавства, проте невелика
чисельність працюючих (3-5 чоловік) не
надавала можливість оплачувати працю
відповідального за кадри та табель,
тому така особа була відсутня у штаті і
саме тому у трудовій книзі були
допущенні незначні відхилення порядку
їх ведення.

З цієї причини та за давністю років
позивач не має можливості надати до
Управління від вказаних підприємств
підтверджуючі довідки, а саме виписки з
наказів, протоколів та довідок про
заробітну платню, які не збереглися.

З вищенаведеного та на підставі того,
що державні служби стягували з нього
відповідні внески та платежі, в тому
числі до пенсійного фонду, позивач
просить суд задовольнити його позов.

Управління 28.05.2014 року подало до
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області письмові
заперечення на адміністративний позов
позивача (а.с.30-32).

В судове засідання позивач та його
представник ОСОБА_2 з'явилися,
підтримали позов з підстав, наведених у
позовній заяві, просили суд його
повністю задовольнити.

Представник Управління на підставі
довіреності від 02.01.2014 року Колодяжна
Н.В. в судове засідання з'явилась, проти
задоволення позову заперечила з
підстав наведених наданому суду
заперечені, просила суд відмовити в
задоволені позову повністю.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
надав пояснення, що він є пенсіонером,
має 24 роки стажу, працював викладачем в
дитячій художній школі (основне місце
роботи), у малому підприємстві
«Майстер» та у малому підприємстві
«Художник» він разом з позивачем та
іншими свідками підробляли, виконували
дрібні замовлення, проте їх було не
багато, гроші отримували в бухгалтерії
підприємств, які робили замовлення,
проте йому не відомо чи робились
відповідні внески та сплачувались
платежі, в тому числі до пенсійного
фонду. Веденням документації малого
підприємства займався особисто
позивач, в тому числі оформленням
трудових книжок.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
надав пояснення, що він наразі на
пенсії, основне місце його роботи була
дитяча художня школа, у малому
підприємстві «Художник» він підробляв,
підтвердив, що директором вказаного
підприємства був Вітусевич, була
печатка, проте не пам'ятає чи були якісь
відрахування, платежі, замовлень було
небагато, замовники розраховувались за
роботу меншими сумами ніж була
домовленість.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
надав пояснення, що він лише підробляв
у вказаному малому підприємстві,
замовлень було мало, проте йому не
відомо чи робились відповідні внески
та сплачувались платежі, в тому числі
до пенсійного фонду.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представників, свідків, дослідивши
матеріали справи та проаналізувавши їх
в сукупності, зазначає наступне.

Відповідно до наказу Міністерства
соціального захисту населення за № 58
від 29.07.1993 року «Про затвердження
інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників» усі
записи в трудовій книжці про прийняття
на роботу, переведення або звільнення з
роботи вносяться власником або
уповноваженим органом після видання
наказу.

Підставою внесення записів в трудову
книжку позивача є протоколи, що
суперечить вказаній вище інструкції.

Протоколом від 14.06.1991 року директором
малого підприємства «Майстер»
призначено позивача, проте відсутній
наказ про його призначення на цю
посаду. У відповідності до Інструкції
робиться запис у трудовій книжці.
Аналогічна ситуація по малому
підприємству «Художник»

У розділі 4 підрозділі 4.1. Інструкції
вказано, що у разі звільнення
працівника всі записи про роботу, що
внесені в трудову книжку за час роботи
на підприємстві, засвідчується
підписом керівника підприємства або
спеціально уповноваженою ним особою та
печаткою підприємства.

В трудовій книжці позивача проставлено
печатку Бердичівської районної
державної адміністрації, що також
суперечить зазначеній Інструкції.

Відповідно до п.3 Порядку
підтвердженням наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутністю самої трудової книжки чи
необхідних записів, для підтвердження
трудового стажу приймаються довідки,
виписки з наказів, особові рахунки і
відомості на видачу заробітної плати
тощо. Позивач ані Управлінню, ані суду
їх не надав.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон). Виключно цим Законом
визначаються види пенсійних виплат,
умови набуття та порядок визначення їх
розмірів.

Важливою новацією вказаного Закону є
те, що наявність стажу прямо пов'язане
зі сплатою страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тобто до страхового стажу
зараховується лише ті періоди,
протягом яких сплачувались страхові
внески.

Згідно абзацу 1 частини 1 ст.24 Закону
страховий стаж-період, протягом якого
особа підлягає загальнообов'язкову
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісячно сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п.1,2 ст.41 Закону до
заробітної плати для обчислення пенсії
враховуються суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично обчислені та
сплачені страхові внески до пенсійного
фонду в межах встановленої
законодавством максимальної їх
величини, з якої сплачуються страхові
внески, суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Тобто, на час виникнення спірних
правовідносин законодавство, а саме
положення ст.ст.24, 40, 41 Закону
передбачало, що врахування для
обчислення пенсій заробітної плати,
починаючи з 01.07.2000 року лише за даними з
системи персоніфікованого обліку, з
яких фактично обчислені та сплачені
страхові внески до Пенсійного фонду
України (після 01.01.2004 року) і внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування (до набрання чинності
Закону).

Спільні малі підприємства «Майстер» та
«Художник» на обліку в Управлінні не
перебувають. Крім того, в довідках з
єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
взагалі відсутні відомості про такі
підприємства.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що трудовий стаж
позивача у спільному малому
підприємстві «Майстер» з 05.06.1991 року по
12.02.1993 рік та у малому підприємстві
«Художник» з 15.02.1993 року по 29.01.1996 рік не
може бути зарахований до страхового
стажу, оскільки відомості про сплату за
вказаний період внесків на державне
соціальне страхування або збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування відсутні.

Керуючись статтями 6, 7, 9- 11, 15, 17- 19, 69- 72, 76,
79, 86, 87, 94, 99, 138, 158- 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О
В И В:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області про зобов'язання
визнати стаж роботи таким, що є дійсним,
та зобов'язати зробити перерахунок
розміру пенсії відмовити.

Роз'яснити, що:

- дана постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на неї, якщо таку
скаргу не було подано;

- у разі подання на дану постанову
апеляційної скарги вона, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження;

- апеляційна скарга на дану постанову
може бути подана до Житомирського
апеляційного Адміністративного суду
через Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ:
Д.С.Щербак