Справа № 2а-595/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/2553/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Розваляєвої Т.С.

Цуркана М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради на постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
08 червня 2011 року та постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради про
зобов'язання перерахувати та виплатити
недоплачену грошову допомогу по
догляду за дитиною до трьох років,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради про зобов'язання
перерахувати та виплатити недоплачену
грошову допомогу по догляду за дитиною
до трьох років.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 08 червня 2011
року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Визнано протиправною відмову
відповідача щодо непризначення та
невиплати ОСОБА_4 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віком до 6-ти років.
Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_4 державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виходячи з розміру прожиткового
мінімуму встановленого для дітей віком
до 6-ти років, починаючи з 28 вересня 2010
року по 08 червня 2011 року з розрахунку на
2 (двох) дітей, та з врахуванням виплат,
проведених протягом часу та зміни
розміру прожиткового мінімуму. В решті
позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року змінено постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
08 червня 2011 року. Визнано протиправною
відмову управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради щодо не призначення та
невиплати ОСОБА_4 допомоги по догляду
за дітьми до досягнення ними
трирічного віку, виходячи з розміру, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб та середнім сукупним
доходом сім"ї в розрахунку на одну
особу за попередні шість місяців.
Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_4 державну допомогу по догляду за
дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до досягнення
ними трирічного віку виходячи з
розміру, що дорівнює різниці між
прожитковим мінімумом, встановленим
для працездатних осіб та середнім
сукупним доходом сім"ї в розрахунку на
одну особу починаючи з 28 вересня 2010
року по 08 червня 2011 року, з врахуванням
проведених виплат.

Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради
подало касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 08 червня 2011
року та постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 16 листопада 2011 року скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами було встановлено, що ОСОБА_4 є
матір'ю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває на обліку як застрахована
особа в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
отримує державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення ними трьох
років.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про допомогу сім'ям з дітьми"
№2811-ХII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, частиною 1
статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про допомогу сім'ям з дітьми"
та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України "Про допомогу сім'ям з
дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційним пункт 25 розділу II
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
щодо виключення статей 40-44 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України "Про допомогу сім'ям
з дітьми".

Частиною третьою статті 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(Закон № 2154-VI) було визначено, що
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про допомогу сім'ям з дітьми"
та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
"Про допомогу сім'ям з дітьми" (пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
статті 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" не приймався.

Крім того, за змістом пункту 17 цього
Порядку право на виплату допомоги
мають особи, зазначені в статті 13
Закону України "Про допомогу сім'ям з
дітьми", яка на час виникнення спірних
відносин поширювала свою дію щодо
виплати допомоги лише на
незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
на виконання статті 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
Кабінет Міністрів України не визначав.

Аналогічні правовідносини склалися і у
2011 році, оскільки ані Законом України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", ані іншими Законами, не
встановлювалось на 2011 рік іншій, ніж у
Законах №2811-ХII та №2240-III розмір
допомоги, а дії Законів про державний
бюджет діяли лише у відповідних роках.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом
апеляційної інстанції оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в
а л и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 16 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: