Справа № 307/1475/14-а
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1475/14-а
Провадження № 2-а/307/45/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Бобрушко В.І., при
секретарі Баник А.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Тячівському
районі Закарпатської області про
визнання протиправним та скасування
розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Тячівському районі Закарпатської
області про визнання протиправним та
скасування розпорядження. В позовній
заяві зазначила, що протягом 2013 року
відповідачем з її пенсії утримано 671,59
гривень. При з'ясуванні підстав
утримання, відповідачем надано їй
відомість про відрахування, з якого
вбачається, що таке відрахування
здійснюється на підставі
розпорядження відповідача від 21.10.2013
року №?158977. З огляду на те, що жодних
розпоряджень відповідача вона не
отримувала, з ними не ознайомлювалась,
нею в адресу відповідача була
направлена заява, в якій вона просила
направити їй належним чином посвідчену
копію розпорядження №?158977. В лютому 2014
року вона отримала лист відповідача, зі
змісту якого випливає, що за період з 2007
по 2013 рік нею здійснювалась
підприємницька діяльність, внаслідок
чого і виникла переплата пенсії в сумі
2959,56 гривень. Незважаючи на те, що вона
зверталася з заявою до відповідача про
направлення в її адресу належним чином
посвідченої копії розпорядження №?158977
від 21.10.2013 року, вказаного документу
вона не отримала. В той же час жодним
видом підприємницької діяльності в
період з 2007 по 2013 рік вона не займалася.
Беручи до уваги, що будь-які підстави,
які б свідчили про переплату
встановленого розміру пенсії, на які
посилається відповідач відсутні, дії
відповідача щодо утримання з її пенсії
переплати в розмірі 2959,94 гривень, з яких
вже стягнуто 671,59 гривень являються
неправомірними.

Просить суд визнати протиправним та
скасувати розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в Тячівському
районі №?158977 від 21.10.2013 року.

Представник відповідача Романюк О.П.
надіслала до суду письмові
заперечення, в яких зазначила, що 17.04.2014
року УПФ в Тячівському районі було
отримано ухвалу про відкриття
провадження у справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду в Тячівському районі про
визнання протиправним та скасування
розпорядження. У позовній заяві
позивачка просить визнати
протиправним та скасувати
розпорядження №?158977. Управління
Пенсійного фонду в Тячівському районі,
ознайомившись із позовною заявою,
повідомляє, що з зазначеними вимогами
не погоджується з наступних підстав. 15
травня 2005 року ОСОБА_1 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Тячівському районі за призначенням
пенсії за віком згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення». Згідно
поданих документів до Управління
ОСОБА_1 не працювала і виплата пенсії їй
проводилася як непрацюючій особі. При
написанні заяви 15.04.2005 року про
призначення пенсії по віку ОСОБА_1
зобов'язувалась повідомити відділ
пенсійного забезпечення про всі зміни,
що викликають зміну розміру
виплачуваної пенсії. Отже, з 15.04.2005 року
ніяких документів про факт роботи
ОСОБА_1 до Управління не подавала. Про
те, що ОСОБА_1 є суб'єктом
підприємницької діяльності,
Управління дізналося 30.12.2013 року, коли
ОСОБА_1 подала до Управління ПФУ в
Тячівському районі звіти за 2007, 2008, 2009
роки. Відповідно до ст. 102 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
пенсіонери зобов'язані повідомляти
орган пенсійного забезпечення про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати. Управлінням ПФУ в Тячівському
районі при проведенні звірки баз даних
одержувачів пенсій та платників
страхових внесків встановлено, що
ОСОБА_1 з 19.07.2007 року зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності. З
01.10.2011 року прийнято Закон України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року №3668, яким
внесено зміни до ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
перерахунку пенсії у зв'язку з ростом
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, а саме:
пенсіонерам, які працюють (провадять
діяльність, пов'язану з отриманням
доходу, що є базою для нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування), такий
перерахунок проводиться після
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності. Із зміною
прожиткового мінімуму відповідно
проводиться перерахунок пенсії, тобто
з 1 жовтня 2011 року прожитковий мінімум
для непрацездатних осіб зріс з 764
гривень до 894 гривень. У зв'язку з тим, що
ОСОБА_1 з 19.07.2007 року зареєстрована як
фізична особа-підприємець, підстав для
проведення перерахунку її пенсії не
було. Отже, з 30.10.2013 року розмір пенсії
ОСОБА_1 приведено у відповідність з
вимогами чинного законодавства, а саме
перераховано розмір пенсії, виходячи з
показника прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб - 764 гривні.
Відповідно до ст. 42 Закону України «про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсії, призначені за цим
законом, індексуються відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Індексація
працюючим пенсіонерам проводиться за
заявою пенсіонера, на підставі довідки
підприємства, де працює пенсіонер.
Автоматично індексацію пенсії
проводять тільки непрацюючим
пенсіонерам. Законодавством
передбачено ряд показників, які
беруться до уваги при призначенні
пенсії та при наступному перерахунку,
коли громадянин не працює і коли
працює, в результаті чого і відповідно
змінюється розмір отримуваної суми
пенсії. Крім індексації пенсії, у разі
якщо величина середньомісячної
заробітної плати штатного працівника в
Україні за даними центрального органу
виконавчої влади, що реалізовує
державну політику у сфері статистики,
за минулий рік зросла, з 1 березня
поточного року розмір пенсії
підвищується на коефіцієнт, що
відповідає не менш як 20 відсоткам
темпів зростання середньомісячної
заробітної плати штатного працівника в
Україні, порівняно з попереднім роком,
крім випадків коли підвищення
пенсійних виплат за минулий рік
перевищило цей коефіцієнт. У разі, якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати
перерахунок пенсії проводиться з
урахуванням не менше як 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв на роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу) з якої
обчислена пенсія. За період з 01.04.2009
року по 30.10.2013 року виникла переплата
пенсії в сумі 2959,56 гривень, яка виникла
внаслідок неповідомлення органи
Пенсійного фонду про реєстрацію ОСОБА_1
як фізичної особи-підприємця.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішення територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Факт звільнення від сплати страхових
внесків до Пенсійного фонду не змінює
статус приватного підприємця як
зайнятої особи. З 19.07.2007 року ОСОБА_1
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності. Жодним
чином на даний час нормативним
документом не передбачено
призупинення підприємницької
діяльності, на підставі внесення
відповідного запису до Єдиного
Державного реєстру про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної-особи підприємця.
Згідно до ст. 46 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
проводиться у разі: прийняття фізичною
особою-підприємцем рішення про
припинення підприємницької
діяльності, смерті фізичної
особи-підприємця, постановлення
судового рішення про оголошення
фізичної особи померлою або визнання
безвісно відсутньою, постановлення
судового рішення про визнання фізичної
особи, яка є підприємцем, недієздатною
або про обмеження її цивільної
дієздатності, постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця. Отже, п.3 ст. 46 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» чітко визначає, що
фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної-особи підприємця.
Після одержання від державного
реєстратора відомостей з
реєстраційної картки про проведення
державної реєстрації припинення
фізичної-особи підприємця органи
Пенсійного фонду України знімають з
обліку платника, про що надсилається
повідомлення про зняття з обліку
фізичної-особи підприємця. Таке ж
поняття припинення діяльності суб'єкта
господарювання визначене
Господарським кодексом України, а саме
ст. 59 припинення діяльності суб'єкта
господарювання здійснюється шляхом
його реорганізації або ліквідації - за
рішенням власника чи уповноважених ним
органів, за рішенням інших осіб -
засновників суб'єкта господарювання чи
їх правонаступників. Тобто суб'єкт
господарювання вважається
ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про
припинення його діяльності. Відповідно
до п. 1 Положення про Пенсійний фонд
України, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та
спосіб, що передбачені Конституцією
України. З вимогами про стягнення
судових витрат з управління Пенсійного
фонду України в Тячівському районі
Закарпатської області не погоджуються
з наступних підстав. Статтею 73 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначено порядок використання коштів
Пенсійного фонду, а саме, кошти
Пенсійного фонду використовуються на
виплату пенсій, передбачених цим
законом, надання соціальних послуг,
передбачених цим законом, фінансування
адміністративних витрат, пов'язаних з
виконанням функцій покладених на
органи Пенсійного фонду, оплату послуг
з виплати та доставки пенсій,
формування резерву коштів Пенсійного
фонду. Визначено, що забороняється
використання коштів Пенсійного фонду
на цілі, не передбачені цим законом.
Одним з основних завдань Пенсійного
Фонду є забезпечення збирання та
акумулювання коштів, призначених для
повного та своєчасного фінансування
виплати пенсій. Стягнення з управління
ПФУ в Тячівському районі судових
витрат нормам чинного законодавства,
можуть призвести до непередбачених
видатків з бюджету Пенсійного фонду
України та завдати збитків державі в
особі управління Пенсійного фонду
України в Тячівському районі
Закарпатської області. Управління
Пенсійного фонду України в Тячівському
районі Закарпатської області діє в
межах Конституції України та чинних на
сьогоднішній день нормативно-правових
актів, жодних законних підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не
має, а тому просить відмовити в
задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов підтримав, посилаючись
на викладені в письмовій позовній
заяві обставини та додатково зазначив,
що від витребування у відповідача його
розпорядження №?158977 від 21.10.2013 року він
відмовляється. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача Романюк О.П. в
судовому засіданні позов не визнала,
посилаючись на обставини, зазначені в
письмових запереченнях. Додатково
пояснила, що Управлінням Пенсійного
Фонду України було повідомлено ОСОБА_1
про те, що вона має таку переплату.
ОСОБА_1 звернулася до Управління
Пенсійного Фонду про отримання пенсії
і її, при написанні заяви, повідомляли
якого вона зразку є, і що вона
зобов'язана повідомити про прийняття
на роботу, звільнення з роботи. Так як
вона є зареєстрованим підприємцем, то
отримує дохід. В жовтні 2013 року при
звірці баз даних була виведена
переплата пенсії, так як встановлено,
що позивачка є суб'єктом
підприємницької діяльності, після чого
вони її повідомили, що в неї є
переплата. З метою ліквідації
підприємницької діяльності позивачка
звернулася в Пенсійний Фонд і подала
звіти. Отже, можна вважати, що
позивачка, усвідомлюючи, здавала
звітності. Коли ОСОБА_1 отримала
повідомлення Пенсійного Фонду, що буде
проводитись переплата, вона прийшла і
здала нульову звітність, а за деякі
місяці був нормальний дохід. Якщо б
позивачка не мала доходу, це не
звільняє її від обов'язків, оскільки
вона зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності. При
зверненні до Пенсійного Фонду особа
підписується на заяві про призначення
або про перерахунок пенсії. Особа чітко
підписалася про прийняття на роботу,
звільнення, зміни роботи та інші
обставини, що можуть вплинути на
пенсійне забезпечення, про
зобов'язання своєчасно повідомити
орган, що призначає та виплачує пенсії.
Такого розпорядження, на яке
посилається представник позивачки, не
має. Рішення про надмір виплачених
пенсіонеру сум приймається комісією
управління. 15 травня 2013 року ОСОБА_1
звернулася в управління за
призначенням пенсії і відповідно до
поданих нею особисто всіх документів
їй було призначено пенсію як
непрацюючій особі. При написанні заяви,
вона зобов'язалася повідомити
управління Пенсійного Фонду про
будь-які зміни розміру пенсійного
забезпечення. Позивачка не повідомила,
що вона є суб'єктом підприємницької
діяльності, про що стало відомо після
звірки бази даних. Представник
позивачки каже, що позивачка не
отримувала їхнього листа, хоча 30.12.2013
року звернулася до Пенсійного Фонду і
здала звітність за підприємницьку
діяльність, яку вона не здавала. Вона
заплатила за прострочення здачі
звітності і почала закривати
підприємницьку діяльність. Позивачка
зробила певні дії для того, щоб
приховати підприємницьку діяльність.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі заяви позивачки ОСОБА_1 від
15.04.2005 року згідно протоколу №10588 від
14.06.2005 року УПФ України в Тячівському
районі Закарпатської області було
призначено позивачці пенсію за віком в
розмірі 418,57 гривень з 15.04.2005 року та
видано їй пенсійне посвідчення серії
НОМЕР_2.

В наданій позивачкою ксерокопії
виписки з відомостей про відрахування
з особового рахунку ОСОБА_1 №?158977
зазначено, що розпорядженням
начальника управління від 21.10.2013 року
було визначено переплату пенсії в сумі
2959,56 гривень.

Згідно листа УПФ України в Тячівському
районі Закарпатської області від 24.02.2014
року за №08/Л-10 розмір пенсії ОСОБА_1
станом на 01.02.2014 року склав 1264,94 гривні.
Внаслідок неповідомлення відділу
пенсійного забезпечення про факт
здійснення підприємницької діяльності
за період з 19.07.2007 року по 31.10.2013 року
склалася переплата пенсії в сумі 2959,56
гривень. Стягнення переплати
проводиться з 01.12.2013 року.

Згідно повідомлення державного
реєстратора юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 29.01.2014 року
відповідно до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 29 січня 2014 року
внесено запис №2004761 про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 -
НОМЕР_1.

Відповідно до системи
персоніфікованого обліку Пенсійного
фонду України щодо індивідуальних
відомостей про застраховану особу
ОСОБА_1 за 2008-2009 роки остання як фізична
особа-підприємець сплачувала плату за
патент, та страхові внески із
виплаченої заробітної плати.

Відповідно до протоколу УПФ України в
Тячівському районі Закарпатської
області від 21.10.2013 року позивачці
ОСОБА_1 (номер облікового рахунку - 158977)
було визначено переплату у виплаченій
їй пенсії в розмірі 2959,56 гривень.

Рішенням УПФ України в Тячівському
районі Закарпатської області №353
(згідно протоколу від 25.11.2013 року за №7)
визначено, що у зв'язку з
неповідомленням ОСОБА_1 про вступ на
роботу переплата пенсії в сумі 2959,56
гривень підлягає поверненню
позивачкою ОСОБА_1, яка буде
стягуватися з неї в розмірі 20% з пенсії
щомісячно до повного погашення.

З оглянутої в судовому засіданні
оригіналу пенсійної справи ОСОБА_1
встановлено, що розпорядження
Управління Пенсійного фонду України в
Тячівському районі №?158977 від 21.10.2013
року в даній справі відсутнє.

Відповідно до ст.102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 не повідомила
пенсійний орган про зайняття нею
підприємницькою діяльністю.

Крім того, суд констатує, що
представником позивачки ОСОБА_3 в
судовому засіданні не доведено про
наявність взагалі оскаржуваного
позивачкою розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в Тячівському
районі №?158977 від 21.10.2013 року, оскільки
таке розпорядження в оглянутій
пенсійній справі позивачки ОСОБА_1
відсутнє, а від його витребування у
відповідача представник позивачки
відмовився в судовому засіданні.

Відповідно до ст.2 ч.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно до ст. 6 КАС України кожному
гарантується право на захист його прав,
свобод та інтересів.

Відповідно до ст.71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд не бере до уваги як доказ надану
позивачкою ОСОБА_1 ксерокопію виписки з
відомостей про відрахування з
особового рахунку ОСОБА_1 №?158977, в якій
зазначено, що розпорядженням
начальника управління від 21.10.2013 року
було визначено переплату пенсії в сумі
2959,56 гривень, оскільки дане
розпорядження відсутнє в матеріалах
пенсійної справи ОСОБА_1 і як офіційний
документ не стверджене.

Інших належних і допустимих доказів
сторонами не наведено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Тячівському районі Закарпатської
області про визнання протиправним та
скасування розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в Тячівському
районі Закарпатської області від 21
жовтня 2013 року за №?158977 слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати
судового збору слід покласти на
позивачку.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 10, 71, 72, 159 - 163 КАС
України, ст.102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», суд,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Тячівському районі Закарпатської
області про визнання протиправним та
скасування розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в Тячівському
районі Закарпатської області від 21
жовтня 2013 року за №?158977, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тячівський районний суд протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Головуючий

В.І.Бобрушко