Справа № 802/2500/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 липня 2014 р.
Справа № 802/2500/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчука А.В.,

секретаря судового засідання:
Кулика В.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

відповідача:
Береза А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Відділу державної виконавчої
служби по місту Ладижину
Тростянецького міськрайонного
управління юстиції у Вінницькій
області

про: визнання неправомірними дій та
скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду
звернулась ОСОБА_1 з адміністративним
позовом до відділу державної
виконавчої служби по місту Ладижину
Тростянецького міськрайонного
управління юстиції у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування постанов від 19.06.2014р. про
стягнення з виконавчого збору та
накладення штрафів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
заступником начальника відділу
державної виконавчої служби по місту
Ладижину Тростянецького
міськрайонного управління юстиції у
Вінницькій області винесено постанову
про зобов'язання позивача звільнити та
не захаращувати земельну ділянку
шириною 1 м та довжиною 4 м, що
розташована вздовж стіни будинку "А" за
адресою АДРЕСА_1, та запропоновано
виконати в добровільному порядку в
строк до 19.06.2014р. 19.06.2014р. державним
виконавцем було винесено постанови про
стягнення з позивача виконавчого
збору, та про накладення штрафів в
розмірі 340 грн. та 680 грн. В змісті
адміністративного позову позивач
стверджує, що рішення Ладижинського
міського суду від 21.05.2013р. та рішення
апеляційного суду Вінницької області
нею виконано в повному обсязі, зокрема,
звільнено земельну ділянку шириною 1 м
та довжиною 4 м, що розташована вздовж
стіни будинку "А" за адресою АДРЕСА_1, в
зв'язку з цим, позивач вважає що
винесені державним виконавцем
постанови про стягнення виконавчого
збору та накладення штрафів є
протиправними та підлягають
скасуванню.

В судовому засіданні позивач та його
повноважний представник підтримали
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі та надали суду пояснення, що
відтворюють зміст позовної заяви.

Представник відповідача в судовому
засіданні не погодився із заявленими
позовними вимогами з мотивів,
викладених в наданих суду письмових
запереченнях № 3261 від 16.07.2014р. Крім
того, зазначив, що діяв згідно із
нормами чинного законодавства, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, повно, всебічно,
об'єктивно дослідивши надані у справу
докази, надавши їм юридичну оцінку, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що постановою заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби по місту Ладижину
Тростянецького міськрайонного
управління юстиції Березою А.В. від
12.06.2014р. відкрито виконавче провадження
з примусового виконання виконавчого
листа № 135/361/14-ц, виданого Ладижинським
міським судом 03.06.2014р. про зобов'язання,
зокрема, ОСОБА_1 звільнити та не
захаращувати земельну ділянку шириною
1 м та довжиною 4 м, що розташована
вздовж зовнішньої стіни будинку "А" за
адресою: АДРЕСА_1, зі сторони подвір'я,
що належить ОСОБА_1 та земельні
ділянки розміром 1 м х 4 м і 1 м х 5 м,
що розташовані вздовж зовнішніх стін
належної ОСОБА_4 літньої кухні "Г", зі
сторони подвір'я, що належить ОСОБА_1
для обслуговування зовнішніх стін
житлового будинку та літньої кухні та
надано строк до 19.06.2014р. для
самостійного виконання.

19.06.2014р. заступником начальника відділу
ДВС Березою А.В., в зв'язку із
невиконанням боржником у наданий строк
виконавчого листа, винесено постанову
про стягнення виконавчого збору у
розмірі 680 грн.

Разом з тим, 19.06.2014р. державним
виконавцем винесено постанову про
накладення штрафу на боржника в
розмірі 340 грн., за невиконання рішення
суду.

Як на доказ, що свідчить про
невиконання боржником рішення суду
державний виконавець посилається на
акт державного виконавця від 19.06.2014р.

Зі змісту вказаного акту судом
встановлено, що державний при
примусовому виконанні виконавчого
провадження № 43654613 за виконавчим
листом № 135/2054/13-ц Ладижинського
міського суду встановив, що ОСОБА_1 не
звільнила та захаращує земельну
ділянку шириною 1 м та довжиною 4 м, що
розташована вздовж стіни будинку "А" за
адресою АДРЕСА_1, зі сторони подвір'я, що
належить ОСОБА_1 та земельні ділянки
розміром 1 м х 4 м і 1 м х 5 м, що
розташовані вздовж зовнішніх стін
належної ОСОБА_4 літньої кухні Т", зі
сторони подвір'я, що належить
відповідачці для обслуговування
зовнішніх стін житлового будинку та
літньої кухні.

Ще один акт аналогічного змісту був
складений державним виконавцем
26.06.2014р., внаслідок чого, в цей же день
ним було винесено постанову про
накладення штрафу в розмірі 680 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходив з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон №
606-XIV).

Стаття 6 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає обов'язок
державного виконавця використовувати
наданні йому права відповідно до
закону і не допускати у своїй
діяльності порушення прав та законних
інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Частиною першою статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що у разі невиконання
боржником у строк, встановлений
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного його виконання,
рішення немайнового характеру
виконавчий збір стягується в розмірі
сорока неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника - фізичної
особи і в розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи.

Згідно зі статтею 89 Закону № 606-XIV, у
разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Зі змісту вказаних актів державного
виконавця судом не встановлено, що
державним виконавцем при вчинені
виконавчих дій щодо виконання
виконавчого листа № 135/2054/13-ц
Ладижинського міського суду було
здійснено всіх необхідних заходів.

На запитання суду чи здійснювались
державним виконавцем відповідні
заміри ділянки, яка мала бути
звільнена ОСОБА_1 та в подальшому не
захаращуватись, державний виконавець
повідомив суд, що ніякі заміри ним не
проводились, акти були сформовані
внаслідок візуального огляду
земельної ділянки.

З пояснень свідка ОСОБА_5 судом
встановлено, що ОСОБА_1 було звільнено
земельну ділянку, що розташована
вздовж стіни будинку "А" за адресою
АДРЕСА_1, зі сторони подвір'я, що
належить ОСОБА_1 та земельні ділянки
розміром 1 м х 4 м і 1 м х 5 м, що
розташовані вздовж зовнішніх стін
належної ОСОБА_4 літньої кухні Т", зі
сторони подвір'я. На даній ділянці було
залишено лише стовпчик, який на думку
свідка та позивача не захаращує
земельну ділянку, та не спричиняє
перешкод для обслуговування зовнішніх
стін житлового будинку та літньої
кухні.

З огляду на викладене, відповідачем не
надано достатніх доказів які б
обґрунтовували правомірність
прийняття оскаржуваних постанов та не
надано переконливих доказів, які б
спростовували доводи позивача.

Положення частини другої статті 19
Конституції України зобов'язують
органи державної влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Згідно положень, закріплених статтею 11
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 КАС України оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно ч. 2 ст. 71 цього
Кодексу в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи те, що, в ході розгляду
справи відповідачем не було доведено
правомірності прийнятих рішень, суд
приходить до висновку про доцільність
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
постанови відділу державної
виконавчої служби по місту Ладижину
Тростянецького міськрайонного
управління юстиції у Вінницькій
області:

про стягнення з боржника виконавчого
збору від 19.06.2014 року ВП №43654613 в сумі 680
грн.;

про накладення штрафу від 19.06.2014 року ВП
№43654613 в сумі 340 грн.;

про накладення штрафу від 26.06.2014 року ВП
№43654613 в сумі 680 грн.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович