Справа № 484/1851/13-а (2а/484/111/13)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року м. Київ
К/800/60128/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Суддів
Рецебуринського Ю.Й.
(доповідача),

Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на постанову
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 3 липня 2013
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 7 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Первомайської
міської ради Миколаївської області,
третя особа - публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ комерційний
банк «ПриватБанк») про визнання
незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення
виконавчого комітету Первомайської
міської ради Миколаївської області №631
від 11 вересня 2008 року «Про розгляд
заяви громадянина ОСОБА_4 та ОСОБА_5».

Позов обґрунтовано тим, що 15
вересня2008 року його батько ОСОБА_4 та
ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», уклали
кредитний договір №NKP0GA, згідно з
яким ОСОБА_4 отримав грошовий кредит на
споживчі цілі. На забезпечення
зазначеного кредитного договору того ж
дня між тими самими особами було
укладено іпотечний договір, згідно з
яким батьками позивача ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в забезпечення кредитного
договору було передано в іпотеку банку
належну їм на праві спільної сумісної
власності трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1. 1 вересня 2011 року заочним
рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області було звернуто стягнення на
вказаний предмет іпотеки. Зазначає, що
право користування іпотечною
квартирою мали неповнолітні ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. На укладення іпотечного
договору була отримана згода органів
опіки та піклування згідно рішення
виконкому Первомайської міської ради,
яке позивач вважає протиправним,
оскільки на момент його прийняття воно
цілком суперечило інтересам
неповнолітніх дітей, оскільки вони не
були забезпечені іншим житлом, крім
заставленого, тобто відповідачем не
було враховано, що у разі задоволення
вимог банку за рахунок заставленого
майна діти залишаться без житла, що і
відбулося.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 3 липня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 7 листопада 2013 року, позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення виконавчого
комітету Первомайської міської ради
Миколаївської області №631 від 11
вересня 2008 року «Про розгляд заяви
громадянина ОСОБА_4 та ОСОБА_5».

У касаційній скарзі ПАТ комерційний
банк «ПриватБанк», посилаючись на
порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що 12 серпня 2008 року
було зареєстровано заяву ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 до голови опікунської ради
Первомайської міської ради
Миколаївської області про надання
дозволу на оформлення договору
іпотеки. 10 вересня 2008 року
зареєстровано заяву ОСОБА_4 до
секретаря міської ради про дозвіл на
прийняття рішення в робочому порядку
щодо надання дозволу на укладення
договору іпотеки.

При цьому відповідачу були надані
документи, підготовлені Службою у
справах дітей, а саме: довідка з місця
проживання ОСОБА_4 про те, що він один
зареєстрований у квартирі; копія
договору купівлі-продажу квартири;
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 9 вересня 2008 року;
витяг з реєстру права власності на
нерухоме майно №20165460 від 9 вересня 2008
року; копії свідоцтв про народження
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_6; копія свідоцтва
про шлюб ОСОБА_6; копія паспортів ОСОБА_4
та ОСОБА_5; довідки про їх
ідентифікаційні номери;
характеристики з місця роботи в ДП
«Калина»; технічний паспорт на
квартиру; протокол №8 чергового
засідання опікунської ради від 13
серпня 2008 року; розрахунок погашення
кредиту; довідки про заробітну плату
ОСОБА_5 у ДП «Калина»; акт обстеження
житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_5.

Зазначені документи завірені штампом
Служби у справах дітей Первомайської
міської ради із зазначенням дати 10
серпня 2008 року. Протокол засідання
опікунської ради датований 13 серпня 2013
року.

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того,
що оскаржуване рішення прийняте без
дослідження необхідних документів, на
які посилається Служба у справах дітей,
оскільки більшість з них не існувало на
момент прийняття рішення опікунською
радою, а інша частина не відповідала
дійсності.

Закон України «Про охорону дитинства»
від 26 квітня 2001 року №2402-III визначає
охорону дитинства в Україні як
стратегічний загальнонаціональний
пріоритет і з метою забезпечення
реалізації прав дитини на життя,
охорону здоров'я, освіту, соціальний
захист та всебічний розвиток
встановлює основні засади державної
політики у цій сфері.

Відповідно до статті 18 вказаного
Закону держава забезпечує право дитини
на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку. Діти
- члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

Згідно з статтею 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей» від 2
червня 2005 року №2623-IV для здійснення
будь-яких правочинів стосовно
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, потрібна попередня згода органів
опіки та піклування. Посадові особи
органів опіки та піклування несуть
персональну відповідальність за
захист прав і охоронюваних законом
інтересів дітей при наданні згоди на
вчинення правочинів щодо належного
дітям нерухомого майна.

Частиною четвертою статті 177 Сімейного
кодексу України визначено, що дозвіл на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини надається органом опіки
та піклування після перевірки, що
проводиться протягом одного місяця, і
лише в разі гарантування збереження
права дитини на житло.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що протиправним є звуження як майнових,
так і житлових прав дитини при вчиненні
правочинів щодо нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким мають неповнолітні
діти.

Так, при розгляді заяви ОСОБА_4 про
надання дозволу на оформлення договору
іпотеки, відповідачем використано
документи з неправдивими відомостями,
однак інформація, зазначена в таких
документах опікунською радою
перевірена не була. Зокрема, як
вбачається з трудового договору від 1
квітня 2007 року та трудової
книжки ОСОБА_5, на момент звернення до
опікунської ради та виконкому про
надання дозволу на укладення договору
іпотеки, не працювала в ДП «Калина», як
про це вказано нею, а працювала у ФОП
ОСОБА_7 продавцем. Тобто, ОСОБА_5 було
надано неправдиві відомості щодо її
роботи та заробітку.

Також, як правильно зазначили суди, з
поданих батьками позивача до
опікунської ради документів
вбачається, що не всі з них існували під
час засідання опікунської ради 13
серпня 2013 року, тобто фактично не могли
бути розглянуті опікунською радою і
враховані нею при вирішенні питання
щодо надання дозволу на укладення
договору іпотеки.

Крім того, ні опікунською радою, ні
виконкомом Первомайської міської ради
питання щодо забезпечення дітей житлом
у разі звернення стягнення на предмет
іпотеки взагалі не розглядалось, що
підтвердила під час розгляду справи в
суді першої інстанції свідок ОСОБА_8,
яка в 2008 році працювала у Службі у
справах дітей та приймала участь у
розгляді заяви ОСОБА_5.

Враховуючи викладене, правильними є
висновки судів попередніх інстанцій,
що рішення виконавчого комітету
Первомайської міської ради
Миколаївської області №631 від 11
вересня 2008 року про надання дозволу на
укладення договору іпотеки, за яким в
подальшому було звернено стягнення на
квартиру, яка була єдиним місцем
проживання неповнолітніх дітей, є
незаконним та таким, що підлягає
скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 3 липня 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 7 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Ємельянова

М.М. Олексієнко