Справа № 806/2022/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"24" липня 2014 р.
Справа № 806/2022/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю сторін:

представника позивача Таргонського
І.М.

представника відповідача Ковальчука
П.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "26" травня
2014 р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Житомирський
маслозавод" до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Житомирський маслозавод"
звернулось до суду з позовом, у якому
просило визнати протиправними та
скасувати рішення Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про коригування митної
вартості № 101060000/2014/300068/2 від 6 лютого 2014
року; № 101060000/2014/300076/2 від 7 лютого 2014
року; № 101060000/2014/300074/2 від 7 лютого 2014
року; №101060000/2014/300075/2 від 7 лютого 2014
року; № 101060000/2014/300085/2 від 12 лютого 2014
року; № 101060000/2014/300086/2 від 12 лютого 2014
року; №101060000/2014/300087/2 від 12 лютого 2014
року.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості:

- № 101060000/2014/300068/2 від 6 лютого 2014 р.;

- № 101060000/2014/300076/2 від 7 лютого 2014 р.;

- № 101060000/2014/300074/2 від 7 лютого 2014 р.;

- № 101060000/2014/300075/2 від 7 лютого 2014 р.;

- № 101060000/2014/300085/2 від 12 лютого 2014 р.;

- № 101060000/2014/300086/2 від 12 лютого 2014 р.;

- № 101060000/2014/300087/2 від 12 лютого 2014 р.

Відшкодовано з Державного бюджету
України на користь публічного
акціонерного товариства "Житомирський
маслозавод" 1278,90 грн. сплаченого
судового збору.

Житомирська митниця Міндоходів не
погодилася з даним рішенням суду та
подала апеляційну скаргу у якій
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та відмовити в
задоволенні позовних вимог з тих
мотивів, що Житомирським окружним
адміністративним судом неповно
з"ясовано обставини, що мають значення
для справи, порушено норми
матеріального та процесуального права,
у зв"язку з невірним тлумаченням і
застосуванням останніх, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Представник апелянта в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував в
задоволенні апеляційної скарги,
оскільки вважають, що рішення суду
першої інстанції є законним та
справедливим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду та доводи апеляційної
скарги, дослідивши письмові докази,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 20 грудня 2012 р. між
публічним акціонерним товариством
"Житомирський маслозавод" (Покупець) та
спілкою з обмеженою відповідальністю
"OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o", Польща
(Продавець), укладено
зовнішньоекономічний контракт на
поставку товару № 2012-12 (а. с.24-27).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. даного
Контракту продавець зобов'язався за
плату окремими партіями поставити і
передати у власність Покупця, а
Покупець зобов'язується прийняти від
Продавця і оплатити заморожені
продукти харчування (овочі, овочеві
суміші, гриби, фрукти, ягоди,
напівфабрикати) на умовах цього
Контракту. Асортимент та ціна одиниці
Товару узгоджуються сторонами і
вказуються в Генеральній специфікації
(а.с.28), яка є невід'ємною частиною
даного контракту.

Пунктом 3.1. Контракту передбачено, що
Продавець поставляє Товар Покупцю на
умовах FCA (ФРАНКО - ПЕРЕВІЗНИК) - склад
Продавця, що знаходиться у м.Сємятиче,
Польща (згідно Офіційних правил
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати
"ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 р.)

Відповідно до пункту 5.2. Контракту,
оплата вартості кожної чергової партії
товару буде проводитись Покупцем
протягом 45 (сорока п'яти) календарних
днів, з дати завантаження, на підставі
фактури-специфікації Продавця, шляхом
банківського переказу коштів на
рахунок Продавця у банку, вказаному у
розділі 12 цього Контракту.

18 січня 2011 р. між публічним акціонерним
товариством "Житомирський маслозавод"
(Замовник) та приватним підприємством
"В і Є Транслогістик" (Виконавець)
укладено договір про надання послуг по
декларуванню та митному оформленню
товарів № 14/18/01-11 (а.с.35-38).

На підставі вказаного договору
приватним підприємством "В і Є
Транслогістик" заявлено до митного
оформлення поставлений позивачу від
спілки з обмеженою відповідальністю
"OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o" товар, а саме:
заморожені продукти харчування, згідно
наступних митних декларацій:

- № 101060000/2014/001372 від 6 лютого 2014 р. (а.с.
47-49);

- № 101060000/2014/001429 від 7 лютого 2014 р. (а.с.
62-64);

- № 101000000/2014/001406 від 7 лютого 2014 р. (а.с.
78-81);

- № 101060000/2014/001439 від 7 лютого 2014 р. (а.с.
97-99);

- № 101060000/2014/001594 від 12 лютого 2014 р.
(а.с.113-115);

- № 101060000/2014/001631 від 12 лютого 2014 р.
(а.с.128-130);

- № 101060000/2014/001635 від 12 лютого 2014 р. (а.с.
143-146).

Визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за методами, визначеними
статтею 57 Митного кодексу України (далі
- МК), а саме: 1) основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Встановлено, що митна вартість товарів,
згідно зазначених митних декларацій,
визначена позивачем за ціною
господарської операції, вчиненої у
відповідності до вимог
зовнішньоекономічного контракту від 20
грудня 2012 р. № 2012-12, тобто за основним
методом.

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено у статтях 52 та
53 МК.

Згідно приписів частин 1, 2 статті 52 МК,
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням органу доходів і
зборів додаткової інформації.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК,
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Для підтвердження заявленої митної
вартості товару, позивачем до
перелічених вище митних декларацій
були надані документи за переліком,
передбаченим частиною 2 статті 53 МК, а
саме:

- зовнішньоекономічний контракт № 2012-12
від 20.12.2012 р.;

- додаток № 2 від 29.10.2013 р. до контракту №
2012-12 від 20.12.2012 р.;

- договір про надання послуг митного
брокера № 14/18/01-11 від 18.01.2011 р.;

- міжнародні автомобільні накладні (CMR)
№ 282521 від 04.02.2014 р., № 275665 від 05.02.2014 р., №
283082 від 06.02.2014 р., № 275666 від 05.02.2014 р., №
275671 від 10.02.2014 р., № 283885 від 11.02.2014 р., №
282597 від 11.02.2014 р.;

- виписку з бухгалтерської
документації від 01.12.2013 р.;

- рахунки-фактури про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору про
транспортно-експедиційні послуги № 108
від 06.02.2014 р., № 11 від 06.02.2014 р., № 112 від
07.02.2014 р., № 10 від 06.02.2014 р., № 13 від 10.02.2014
р., № 135 від 11.02.2014 р., № 136 від 11.02.2014 р.;

- рахунки-фактури (інвойси) № Е 1402022 від
11.02.2014 р., № Е 14002021 від 11.02.2014 р., № Е 1402020
від 10.02.2014 р., № Е 1402011 від 05.02.2014 р., № Е
1402015 від 06.02.2014 р., № Е 1402012 від 05.02.2014 р., №
Е від 04.02.2014 р.;

- пакувальні листи № б/н від 05.02.2014 р., №
б/н від 06.02.2014 р., № б/н від 10.02.2014 р., № б/н
від 11.02.2014 р.;

- генеральну специфікацію до контракту
№ б/н від 01.02.2014 р.;

- договори про перевезення № 4, № 12 від
01.10.2013 р.;

- інформацію про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) № 2730 від
04.02.2014 р., № 2730 від 05.02.2014 р., № 2730 від
06.02.2014 р., № 2730 від 10.02.2014 р., №2730 від
11.02.2014 р.;

- інформацію про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) № 2730 від
04.02.2014 р., №2730 від 05.02.2014 р., № 2730 від
06.02.2014 р., № 2730 від 10.02.2014 р., № 2730 від
11.02.2014 р.;

- інформацію про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару (для товарів і транспортних
засобів, що не підлягають екологічному
контролю) № 2730 від 04.02.2014 р., № 2730 від
05.02.2014 р., № 2730 від 06.02.2014 р., № 2730 від
10.02.2014 р., №2730 від 11.02.2014 р.;

- сертифікати про походження товару
загальної форми № PL/MF/AK 0683681 від 04.02.2014
р., № PL/MF/AK 0683653 від 05.02.2014 р., № PL/MF/AK 0683654
від 06.02.2014 р., № PL/MF/AK 0683652 від 05.02.2014 р., №
PL/MF/AK 0683684 від 10.02.2014 р., №PL/MF/AK 0683685 від
11.02.2014 р., № PL/MF/AK 0683686 від 11.02.2014 р.;

- довідки про нестрахування вантажу №
б/н від 07.02.2014 р., № б/н від 06.02.2014 р., № б/н
від 10.02.2014 р., № б/н від 12.02.2014 р.;

- прайс-лист від 01.02.2014 р.;

- сертифікати продукту від 04.02.2014 р., від
05.02.2014 р., від 06.02.2014 р., від 10.02.2014 р.;

- копії митних декларацій країни
відправлення № 14PL311020Е0003736 від 04.02.2014 р.,
№ 14PL311050Е0002847 від 05.02.2014 р., № 14PL311050Е0002863
від 06.02.2014 р., №14PL311050Е0002804 від 05.02.2014 р., №
14PL311050Е0003437 від 10.02.2014 р., №14PL311050Е3595 від
11.02.2014 р., № 14PL311050Е0003600 від 11.02.2014 р.

Встановлено, що посадовими особами
Житомирської митниці під час
здійснення митного контролю товарів у
позивача витребувані додаткові
документи на підтвердження заявленої
митної вартості товарів, а саме:
каталоги, специфікації виробника
товару, висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу
України визначено, що за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
орган доходів і зборів визнає заявлену
декларантом або уповноваженою ним
особою митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування
відповідно до положень статті 55 цього
Кодексу.

За результатами здійснення аналізу
супровідних документів поданих разом з
митними деклараціями № 101060000/2014/001372 від
6 лютого 2014 р., № 101060000/2014/001429 від 7 лютого
2014 р., № 101000000/2014/001406 від 7 лютого 2014 р., №
101060000/2014/001439 від 7 лютого 2014 р., №
101060000/2014/001594 від 12 лютого 2014 р.,
№101060000/2014/001631 від 12 лютого 2014 р., №
101060000/2014/001635 від 12 лютого 2014р.,
Житомирською митницею прийняті
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300068/2 від 6
лютого 2014 р. (а.с. 54-55), № 101060000/2014/300076/2 від
7 лютого 2014 р. (а.с. 69-70), № 101060000/2014/300074/2
від 7 лютого 2014 р. (а.с. 86-88),
№101060000/2014/300075/2 від 7 лютого 2014 р. (а.с.
104-106), № 101060000/2014/300085/2 від 12 лютого 2014 р.
(а.с. 120-121), № 101060000/2014/300086/2 від 12 лютого
2014 р. (а.с. 134-135), № 101060000/2014/300087/2 від 12
лютого 2014 р. (а.с. 152-153).

Згідно даних рішень, Житомирською
митницею самостійно визначено митну
вартість товарів за резервним методом
її визначення, яка ґрунтується на
раніше визнаних митними органами
митних вартостях на основі митних
декларацій з урахуванням опису
товарів, кількості товару, тощо.
Джерело інформації: інформація цінової
бази ЄАІС Міндоходів щодо товарів,
митне оформлення яких вже здійснено.
Митна вартість не може бути визначена
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операцій), оскільки документи,
зазначені у частині 3 статті 53 МК
містять розбіжності, а саме:
фактури-специфікації, договір № 2012-12
від 20.12.2012 року, додаткова угода № 2 до
договору підписані різними особами, у
деклараціях країни відправлення номер
контракту не відповідає фактичному
номеру, а також в зв'язку з неподанням
декларантом на письмову вимогу митного
органу додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару.

Прийняття спірних рішень стало
підставою для видачі декларанту карток
відмови у прийнятті митних декларацій,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення: №
101060000/2014/00079 від 6 лютого 2014р. (а.с. 56), №
101060000/2014/00088 від 7 лютого 2014 р. (а.с. 71),
№101060000/2014/00084 від 7 лютого 2014 р. (а.с. 89-90),
№ 101060000/2014/00087 від 7 лютого 2014 р. (а.с. 107),
№ 101060000/2014/00098 від 12 лютого 2014 р. (а.с. 122),
№101060000/2014/00099 від 12 лютого 2014 р. (а.с.
136-137), № 101060000/2014/00100 від 12 лютого 2014 р.
(а.с. 154).

Відповідно до частини 7 статті 55 МК, у
випадку незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Як свідчать матеріали справи, позивач
із визначеною відповідачем митною
вартістю товару не погодився та
скористався наданим частиною 7 статті 55
МК правом на випуск товарів, що
декларуються, у вільний обіг на умовах
фінансової гарантії.

Згідно із частиною 8 статті 55 МК,
протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються.

З матеріалів справи вбачається, що в
межах терміну гарантійних зобов'язань
позивач звернувся до Житомирської
митниці із заявами: від 27.03.2014 р. за № 844
(а.с. 60-61), від 27.03.2014 р. за № 845 (а.с.76-77),
від 27.03.2014 р. за № 846 (а.с. 95-96), від 27.03.2014
р. за № 847 (а.с. 111-112), від 27.03.2014 р. за № 848
(а.с. 126-127), від 27.03.2014 р. за № 849 (а.с. 141-142),
від 27.03.2014 р. за № 850 (а.с. 159-160) про
подання додаткових документів та
відомостей для підтвердження
заявленої митної вартості та з
проханням скасувати спірні рішення про
коригування митної вартості товару.

В якості додаткових документів, які
підтверджують заявлену декларантом
митну вартість товару, митному органу
надано: копію прайс-листа "OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o" від 01.02.2014 р., копію листа ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" № 588 від
11.02.2014 р. Також, у зазначених заявах
надано пояснення щодо неспівпадання
підписів на фактурах-спеціфікаціях та
на контракті № 2012-12 від 20.12.2012 р. та
номерів контрактів. Також, зазначено,
що такі розбіжності не можуть вплинути
на визначення числового значення
митної вартості.

За результатами розгляду поданих
позивачем додаткових документів та
пояснень Житомирською митницею
Міндоходів листом від 01.04.2014 р. за №
9/2/9/1804 (а.с.44-46) залишено без змін спірні
рішення. У даному листі відповідач
вказує на те, що експертний висновок ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" не може бути
підставою для підтвердження заявленої
митної вартості, а наданий прайс-лист
виданий на конкретну дату без
зазначення періоду, протягом якого
може бути застосований.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до висновку, що
рішення Житомирської митниці про
коригування митної вартості товарів
№101060000/2014/300068/2 від 6 лютого 2014 р.; №
101060000/2014/300076/2 від 7 лютого 2014 р.; №
101060000/2014/300074/2 від 7 лютого 2014 р.; №
101060000/2014/300075/2 від 7 лютого 2014 р.; №
101060000/2014/300085/2 від 12 лютого 2014 р.;
№101060000/2014/300086/2 від 12 лютого 2014 р.; №
101060000/2014/300087/2 від 12 лютого 2014 р. є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України (далі - МК України).

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено у статтях 52 та
53 Митного кодексу України від 13.03.2012, №
4495-VI .

Статтею 49 МК визначено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 51 МК,
митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 53 МК, у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 5 статті 53 МК України
встановлено, що забороняється вимагати
від декларанта або уповноваженої ним
особи будь-які інші документи, відмінні
від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 МК, згідно якої -
митний контроль передбачає виконання
органами доходів і зборів мінімуму
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Судом встановлено, що позивачем в межах
строку дії гарантійних зобов'язань
були надані відповідачу додаткові
документи та відомості, які
підтверджують правильність числового
визначення митної вартості товару
декларантом за основним методом її
визначення (за ціною угоди).

Відповідно до частини 2 статті 55 МК,
Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити:

1) обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої
ним особи на випуск у вільний обіг
товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої
ним особи оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
до органу вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів,
поряд з іншим, має містити: наявну в
митного органу інформацію (у тому числі
щодо числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом, та
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування.

Визнаючи джерелом інформації
попередні митні декларації, посадові
особи відповідача порушили зазначені
вище вимоги законодавства та наказу
Міністерства фінансів України №598 від
24.05.2012 р., яким затверджені Правила
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, а саме: у
спірних рішеннях не зазначено який
саме товар було використано у якості
джерела інформації, які числові
значення митної вартості таких
товарів, відсутнє обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, відсутнє її коригування, не
зазначені факти, які вплинули або
повинні були вплинути на таке
коригування, щодо обсягів, умови
поставки, фактурної вартості, країни
походження, методи визначення митної
вартості тощо.

Судом встановлено, що позивачем при
поданні МД було подано необхідні
документи, що підтверджують митну
вартість товару.

При цьому, судова колегія погоджується
з доводами відповідача про те, що
митниця має повноваження
витребовувати додаткові документи для
перевірки правильності визначення
митної вартості товару, однак зазначає,
що такі повноваження мають бути
реалізовані лише за наявності
обґрунтованих підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Під час розгляду даної справи судом не
встановлено обставин, які б свідчили
про існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці щодо вартості
імпортованого товару, а зазначені
додаткові документи були надані
позивачем на вимогу контролюючого
органу.

Правову позицію з даного питання було
викладено в постанові Верховного Суду
України від 01.10.2013 року (справа № 21-354а13),
в якій зазначено, що "... наявність
обґрунтованого сумніву у правильності
визначення митної вартості митниця
зобов'язана доводити в суді, оскільки з
цією обставиною закон пов'язує
можливість витребовування додаткових
документів у декларанта та надає
митниці право вчиняти наступні дії,
спрямовані на визначення дійсної
митної вартості товарів".

Встановлено, що під час контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару декларантом одночасно
з поданням МД, митному органу було
надано всі необхідні документи, які
підтверджують ціну товару зазначену у
декларації, зокрема, умовами пункту 5.2.
контракту, встановлено, що оплата
вартості кожної чергової партії товару
проводиться Покупцем протягом 45
(сорока п'яти) календарних днів, з дати
завантаження, на підставі
фактури-специфікації Продавця.

Колегія суддів не погоджується з
доводами митного органу щодо
неприйняття додаткових документів,
наданих позивачем митному органу, та
зазначає, що експертний висновок
зроблений державною експертною
установою, яка має відповідний
сертифікат, дозвільні документи,
кваліфікованих спеціалістів для
проведення таких досліджень.

У виписках з бухгалтерських документів
не можуть міститись будь - які дані щодо
митної вартості ТМЦ. Бухгалтерські
документи - це первинні документи, які
містять лише відомості про
господарську операцію і є юридичним
доказом її здійснення.

Щодо прайс-листів для підтвердження
заявленої митної вартості товару, то
суд звертає увагу на те, що прайс-листи
продукції складаються виробником
товару у процесі здійснення його
господарської діяльності та не є
технічними товаросупровідними
документами, оскільки в процесі
господарської діяльності можуть
змінювати зазначену в них ціну товару.
Обов'язкової вимоги щодо отримання від
суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності - виробника товару, вказаної
вище документації чинним
законодавством, що регулює порядок
виконання зовнішньоекономічних
операцій, не передбачено.

Таким чином, відомості, наведені в
прайс-листах фірми виробника товару, не
мають імперативного характеру, а отже
можуть прийматися митним органом лише
як джерело додаткової інформації. Крім
того, суд зазначає, що позивачем на
вимогу митного органу в якості
додаткових документів надавались
прайс-листи "OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o" від
01.12.2014.

Щодо посилання митного органу у
оскаржуваних рішеннях на інформацію,
наявну у ціновій базі даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України,
зокрема, на відомості щодо
задекларованого товару згідно
попередніх вантажних митних
декларацій, то судова колегія зазначає
наступне.

Зі змісту оскаржуваних рішень не
вбачається який саме товар покладався
за основу порівняння, чи має він
ідентичну марку, артикул, країну
походження, умови поставки, або істотно
відрізняється за своїми
характеристиками та якістю та
використовується в іншій ціновій
категорії. А відтак, посилання на
порівняльні митні декларації є
безпідставним та не ґрунтується на
нормах чинного законодавства України.

Відповідно до правової позиції ВСУ,
викладеної у постанові від 09.10.2012 по
справі №21-306а12 (номер в Єдиному
Державному реєстрі судових рішень
26811743) за умови не наведення митним
органом доказів того, що документи,
подані декларантом для митного
оформлення товару, є недостатніми чи
такими, що у своїй сукупності
викликають сумнів у достовірності
наданої інформації; а також
витребування цим органом всього
переліку документів, передбачених
пунктом 11 Порядку № 1766, без зазначення
обставин, касаційний суд дійшов
правильного висновку про
протиправність рішення цього органу
щодо застосування шостого (резервного)
методу визначення митної вартості
товару без послідовного застосування
попередніх п'яти, як це встановлено
частиною п'ятою статті 266 МК, та без
обґрунтування неможливості їх
застосування.

Судом встановлено, що як на момент
здійснення митного оформлення, так і
протягом дії гарантійних зобов'язань
позивачем до митного органу були
надані всі необхідні документи для
підтвердження визначення митної
вартості за першим методом (за ціною
контракту).

Щодо зазначених відповідачем
розбіжностей у підписах, то колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що такі
розбіжності не впливають на числові
значення складових митної вартості
товарів і не позбавляють Товариство
права на застосування методу
визначення митної вартості товарів за
ціною контракту щодо товарів, які
імпортуються, з врахуванням того, що
позивачем використані відомості, які
повністю підтверджені документально.

Також, колегія судів не приймає до
уваги твердження відповідача про
невідповідність номерів контракту на
фактурах-специфікаціях. З цього
приводу у своїх заявах від 27 березня 2014
р. позивач надав пояснення, згідно яких
у фактурах-специфікаціях зазначені не
номер контракту, а інший документ,
однак Житомирською митницею даний факт
залишений поза увагою, як і пояснення
позивача про відсутність каталогів
продукції у "OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o". Крім
того, дані обставини жодним чином не
впливають на числові значення
складових митної вартості товарів.

Відтак, всупереч ч.2 ст.72 КАС України
відповідач не навів обставин, які б
свідчили про існування достатніх
підстав для виникнення обґрунтованого
сумніву у Житомирської митниці щодо
вартості імпортованого товару, а також
не наведено будь-яких обставин, які б
перешкоджали визначенню митної
вартості товару за ціною договору, а
також не вказано жодних обґрунтованих
причин, які могли б слугувати підставою
для визначення митної вартості товару
за іншим, ніж основний, методом.

Відповідно до ст.19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції, що оскаржувані
рішення Житомирської митниці про
коригування митної вартості товарів №
101060000/2014/300068/2 від 6 лютого 2014 р.; №
101060000/2014/300076/2 від 7 лютого 2014 р.; №
101060000/2014/300074/2 від 7 лютого 2014 р.;
№101060000/2014/300075/2 від 7 лютого 2014 р.; №
101060000/2014/300085/2 від 12 лютого 2014 р.;
№101060000/2014/300086/2 від 12 лютого 2014 р.; №
101060000/2014/300087/2 від 12 лютого 2014 р. є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду
першої інстанції. Постанова суду
першої інстанції прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "26" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
М.М.
Капустинський

(підпис)
Є.М. Мацький

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "24" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство "Житомирський
маслозавод" вул. Івана
Гонти,4,м.Житомир,10019

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4-третій особі: - ,