Справа № 640/5140/14-а
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/5140/14-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

"20" червня 2014 р.

Суддя Київського районного суду м.
Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Держави України, державної установи
«Інститут патології хребта та суглобів
імені професора М.І.Ситенка
Національної академії медичних наук
України», третя особа Міністерство
охорони здоров'я України про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просить: Державу України на підставі
ст. 8 Конституції України зобов'язати
гарантувати її та її доньки
конституційне право на охорону
здоров'я, надання безоплатної медичної
допомоги у повному обсязі, тобто
задовольнити їх потреби у збереженні,
відновленні здоров'я;

зобов'язати ДУ «Інститут патології
хребта та суглобів імені професора
М.І.Ситенка Національної академії
медичних наук України» надавати
безоплатну медичну допомогу у повному
обсязі;

визнати рішення від 29.07.2013 року , дії
вчинені 29.07.2013 року завідувачем
консультативно-діагностичним
відділенням Інституту лікарем Дуднік
В.С. неправомірними;

визнати рішення інституту від 02.09.2013
року №986, дії в реєстратурі інституту в
питанні про зобов'язання направлених
до Інституту хворих проводити
рентгенографію перед прийомом лікарів
інституту не на обладнанні і не
спеціалістами Інституту, а за його
межами, неправомірними;

визнати дії інституту по направленню
хворих на обстеження в їх складі на МРТ,
в недержавні медичні установи,
неправомірними;

визнати дії інституту по встановленню
права на отримання медичної допомоги в
стаціонарних умовах виключно хворим,
яким потрібно оперативне втручання,
неправомірними;

зобов'язати Міністерство охорони
здоров'я України здійснити автентичне
тлумачення Наказу МОЗУ від 26.07.2006 року
№521 «Протокол діагностики та лікування
хворих на сколіоз»;

відкрити при КЗОЗ «Центр ПМСД сел.
Пісочин Харківського району»
відділення відновлювального
лікування.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що
необхідно відмовити у відкритті
провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім тих, для яких законом
установлено інший порядок судового
вирішення.

У розумінні пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Визначення поняття «суб'єкт владних
повноважень» наведено у пункті 7
частини першої статті 3 КАС, відповідно
до якого - це орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Стаття 17 КАС України визначає
компетенцію адміністративних судів,
яка поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом
референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із
розпорядником публічної інформації
щодо оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності у частині доступу до
публічної інформації.

Із системного аналізу частини другої
статті 2 КАС, пункту 1 частини першої
статті 17 КАС випливає, що компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

З позовної заяви вбачається, що
позивачем оскаржуються дії та рішення
ДУ «Інститут патології хребта та
суглобів імені професора М.І.Ситенка
Національної академії медичних наук
України» щодо лікування її доньки.

В даному випадку ні позивач, ні
відповідач ДУ «Інститут патології
хребта та суглобів імені професора
М.І.Ситенка Національної академії
медичних наук України», не є суб'єктами
владних повноважень в розумінні вимог
статті 3 КАС України.

Таким чином, між позивачем та
«Інститутом…» виник спір, який не має
встановлених нормами КАС України
ознак справи адміністративної
юрисдикції.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

На підставі викладеного, вважаю, що у
відкритті провадження необхідно
відмовити, у зв'язку з тим, що заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 109 КАС
України, вважаю необхідним роз'яснити
позивачу, що справа з таким предметом
спору розглядається в порядку
цивільного судочинства місцевим
загальним судом.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 17, 109 КАС України,
суддя, -

УХВАВЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Держави України, державної
установи «Інститут патології хребта та
суглобів імені професора М.І.Ситенка
Національної академії медичних наук
України», третя особа Міністерство
охорони здоров'я України про
зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що справа з таким
предметом спору розглядається в
порядку цивільного судочинства
місцевим загальним судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Київський районний суд м. Харкова
протягом п'яти днів з дня отримання
ухвали.

Суддя -