Справа № 872/17846/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 2а-0870/7382/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 року

у справі за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до
Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області про визнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень. Позов обґрунтовано
тим, що для проведення перевірки
відповідачу було надано для
підтвердження обґрунтованості
віднесення до складу податкового
кредиту сум ПДВ у жовтні 2005 року, грудні
2005 року та лютому 2006 року податкові
накладні, які не мали недоліків та
порядок заповнення яких відповідав
встановленому чинним законодавством.
Сама по собі несплата податку
продавцем( у тому числі у разі ухилення
від сплати) при фактичному здійсненні
господарської операції не впливає на
податковий кредит покупця - ФОП ОСОБА_1
та суму бюджетного відшкодування.
Податкові органи не можуть
нараховувати податок на додану
вартість та накладати штрафні санкції
на покупця при несплаті цього податку
продавцем, оскільки чинне
законодавство не встановлює підстав
для такого нарахування та накладення
штрафних санкцій.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.10.2013 року
в задоволенні позовних вимог -
відмовлено. Свою позицію суд першої
інстанції обґрунтував тим, що у
податковій накладній №51 від 21.10.2005
складеній ТОВ «Крістіна ЛТД» вказаний
взагалі невідомий номер Свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість (покупця), а у податкових
накладних №25 від 06.12.2005 року, №34 від
08.02.2006 року складених ТОВ «Алтай 2001»
вказаний номер анульованого Свідоцтва
про реєстрацію платника податку на
додану вартість (покупця). Таким чином,
вказані податкові накладні №51 від
21.10.2005 року, №25 від 06.12.2005 року, №34 від
08.02.2006 року заповнені контрагентами
позивача з порушенням вимог
законодавства. З вищенаведеного суд
першої інстанції вважає, що ФОП ОСОБА_1
не мав права на включення до складу
податкового кредиту 28445 грн. 00 коп., як
суми сплаченого (нарахованого) податку
у зв'язку з придбанням товарів у ТОВ
«Крістіна ЛТД» та ТОВ «Алтай 2001»,
оскільки 28445 грн. 00 коп. не підтверджені
належними податковими накладними.

В апеляційній скарзі позивач просить
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду скасувати,
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.
Посилається на те, що ТОВ «Крістіна
ЛТД» на час здійснення господарської
операції не було виключено з
державного реєстру підприємств,
відповідно, мало цивільну
правоздатність, у зв'язку із чим не було
позбавлено права здійснювати
господарську діяльність.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом з 17.07.2006 року по
04.08.2006 року проведено виїзну планову
перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2005 року по 31.03.2006 року. За
результатами перевірки складено Акт
№142/17-2/НОМЕР_1 від 11.08.2006 року, у якому
зазначені порушення: Вимог п.1.4 ст.1,
пп.7.4.1., пп.7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за 2005 рік на суму 26600
грн. 00 коп. На підставі вказаного Акту
перевірки податковим органом 28.08.2006
року винесено податкове
повідомлення-рішення №/0, яким ФОП
ОСОБА_1 визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 42667 грн. 50 коп., з яких:
28445 грн. - основний платіж, 14222 грн. 50 коп.
- штрафні (фінансові) санкції та на
підставі цього ж акту відповідачем
були винесенні податкові повідомлення
- рішення №/1 від 15.09.2006 року,
№/2 від 21.11.2006 року, №/3 від
25.01.2007 року, якими ФОП ОСОБА_1 визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 42667 грн. 50 коп., з
яких: 28445 грн. 00 коп. - основний платіж,
14222 грн. 50 коп. - штрафні санкції.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 25.03.2003 року у справі №23/451-б за
позовом ДПІ у Голосіївському районі м.
Києва до ТОВ «Алтай - 2001» про визнання
банкрутом, в якій ухвалено: затвердити
звіт ліквідатора; затверджено
ліквідаційний баланс станом на 25.02.2003;
Київському міському управлінню
статистики виключити банкрута - ТОВ
«Алтай-2001» з державного реєстру
підприємств та організацій України;
податковій інспекції у Голосіївському
районі м. Києва знати банкрута з
податкового обліку; Голосіївській у м.
Києві державній адміністрації
виключити банкрута ТОВ «Алтай 2001» з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України;
ліквідувати банкрута, як юридичну
особу у зв'язку з банкрутством.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 24.02.2003 у справі №2-1228/2003
визнано недійсними Статут і Установчий
договір ТОВ «Крістіна ЛТД»,
зареєстровані Деснянською районною у
м. Києві державною адміністрацією за
№04146 від 12.06.2000, а також Свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість - ТОВ «Крістіна ЛТД» за №35333633
від 17.07.2000 - з 26.12.2001; визнано недійсними
фінансово-господарські документи,
вдані від імені ТОВ «Крістіна ЛТД» за
період з 26.12.2001 року і до набрання
рішення законної сили; допущено
негайне виконання рішення суду у
частині визнання недійсним Свідоцтва
про реєстрацію платника податку на
додану вартість - ТОВ «Крістіна ЛТД» за
№35333633 від 17.07.2000 року.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що до даних правовідносин
суд першої інстанції правильно
застосував норми Конституції України,
ЗУ «Про податок на додану вартість», що
діяв на час виникнення спірних
відносин, норми Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 165,
зареєстрованого в міністерстві
юстиції України 23.06.1997 за № 233/2037, що був
чинним на час здійснення господарських
операцій.

В силу ст. 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.
Правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачене законодавством (ч.1 ст. 19
Конституції України).

Згідно п. 1.7 ст. 1, абз. 2 пп. 7.5.1. п. 7.5.1 п.7.5
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит -
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим законом; датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
отриманням кредитних дебетових карток
або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

В порядку 7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість" право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку у порядку,
передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до п.9.1, 9.2 ст.9 Закону України
"Про податок на додану вартість"
Центральний податковий орган веде
реєстр платників податку. Будь-якій
особі, яка реєструється як платник
податку на додану вартість,
присвоюється індивідуальний
податковий номер, який
використовується для справляння цього
податку.

Пунктом 9.8 ст.9 Закону України "Про
податок на додану вартість"
передбачено, що реєстрація діє до дати
її анулювання. При анулюванні
реєстрації останнім податковим
періодом вважається період, який
розпочинається від дня, наступного за
останнім днем попереднього
податкового періоду, та закінчується
днем такого анулювання. Платник
податку, в обліку якого на день
анулювання реєстрації знаходяться
товарні залишки або основні фонди,
стосовно яких був нарахований
податковий кредит у минулих або
поточному податкових періодах,
зобов'язаний визнати умовний продаж
таких товарів за звичайними цінами та
відповідно збільшити суму своїх
податкових зобов'язань за наслідками
податкового періоду, протягом якого
відбувається таке анулювання.

Підпунктом .7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
зазначено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну, що має містити зазначені
окремими рядками: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дату
виписування податкової накладної; в)
повну або скорочену назву, зазначену у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість; г)
податковий номер платника податку
(продавця та покупця); д) місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; е) опис (номенклатуру)
товарів (робіт, послуг) та їх кількість
(обсяг, об'єм); є) повну або скорочену
назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ж) ціну поставки
без врахування податку; з) ставку
податку та відповідну суму податку у
цифровому значенні; и) загальну суму
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Відповідно до п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. Податкова
накладна виписується на кожну повну
або часткову поставку товарів (робіт,
послуг).

Згідно з абз.1 п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

У відповідності з матеріалами справи
контрагентами позивача за спірними
господарськими операціями були ТОВ
«Крістіна ЛТД» та ТОВ «Алтай 2001».

Станом на 01.03.2007 року у Витягу з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України від 22.03.2007 року за
№12/1-7/513, значаться як юридичні особи
ТОВ «Крістіна ЛТД» (ідентифікаційний
код 30977791), зареєстроване 12.06.2000, та ТОВ
«Алтай 2001» (ідентифікаційний код -
31025926), зареєстроване 26.06.2000.

Згідно Акту №2287/29-203 від 23.11.2005 року
анульовано Свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість,
видане 12.07.2000, ТОВ «Алтай 2001» та
виключено платника ПДВ із реєстру
23.11.2005.

Міністерство доходів і зборів України
на своєму веб-сайті інформацію про
осіб, позбавлених реєстрації як
платників ПДВ, ТОВ «Алтай 2001»
анульовано 23.11.2005 Свідоцтво платника
ПДВ №36996394.

При цьому, податкова накладна №25 про
поставку ТОВ «Алтай 2001» на адресу ФОП
ОСОБА_1 товару датована 06.12.2005, а
податкова накладна №34 датована 08.02.2006
року.

Згідно Акту №57 від 11.04.2003 року
анульовано Свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№35333633, видане 19.07.2000 ТОВ «Крістіна ЛТД»
та виключено платника ПДВ із реєстру
24.04.2003 року. При цьому дата анулювання
Свідоцтва - 26.12.2001 року.

Міністерство доходів і зборів України
на своєму веб-сайті інформацію про
осіб, позбавлених реєстрації як
платників ПДВ, ТОВ «Крістіна ЛТД»
анульовано 26.11.2001 Свідоцтво платника
ПДВ №35333633.

При цьому, податкова накладна №51 про
поставку ТОВ "Крістіна ЛТД" на адресу
ФОП ОСОБА_1 товару датована 21.10.2005.

Отже, на день вчинення ФОП ОСОБА_1
господарських операцій з ТОВ "Крістіна
ЛТД" та ТОВ "Алтай 2001" у даних суб'єктів
господарювання були анульовані
Свідоцтва про реєстрацію платниками
податку на додану вартість.

Матеріалами справи підтверджено, що у
податковій накладній №51 від 21.10.2005
складеній ТОВ "Крістіна ЛТД" вказаний
невідомий номер Свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість (покупця), а у податкових
накладних №25 від 06.12.2005, №34 від 08.02.2006
складених ТОВ "Алтай 2001" вказаний номер
анульованого Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
(покупця). Таким чином, вказані
податкові накладні №51 від 21.10.2005, №25
від 06.12.2005, №34 від 08.02.2006 заповнені
контрагентами позивача з порушеннями
вимог законодавства.

На підставі вказаного, ТОВ "Крістіна
ЛТД" та ТОВ "Алтай 2001" не мали права на
нарахування податку та складання
податкових накладних №51 від 21.10.2005, №25
від 06.12.2005, №34 від 08.02.2006 про поставку на
адресу ПП ОСОБА_1 товару, оскільки не
були зареєстровані як платники податку
на додану вартість на дату складання
цих податкових операцій та вчинення
господарських операцій.

З огляду на викладене колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що ФОП ОСОБА_1 не мав права на
включення до складу податкового
кредиту 28445 грн. 00 коп. як суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів у ТОВ
"Крістіна ЛТД" та ТОВ "Алтай 2001",
оскільки 28445 грн. 00 коп. не підтверджені
належними податковими накладними.

Первинні документи, які були виписані
ТОВ «Крістіна ЛТД», ТОВ «Алтай 2001» на
адресу ФОП ОСОБА_1 не мають юридичної
сили та не можуть документально
підтверджувати здійснення
господарських операцій, перехід прав
власності на товарно-матеріальні
цінності.

Таким чином, суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року у справі за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна