Справа № 810/701/13а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2014 р. м. Київ
К/800/36605/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Моторного
О.А. - головуючого,

Маринчак
Н.Є.,

Муравйова О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14.03.2013

та постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2013

у справі № 810/701/13-а

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4

до Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14.03.2013 у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2013
скасовано постанову Київського
окружного адміністративного суду від
14.03.2013 та прийнято нову постанову, якою
позов задоволено: визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 24.09.2012 №.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та направити
справу на новий розгляд.

Представники сторін в судове засідання
не з'явилися, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином.

У зв'язку з цим, касаційний розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального права, юридичної оцінки
обставин справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 23.10.2007 між
Головурівською сільською радою
(Орендодавець) та позивачем (Орендар)
було укладено договір оренди земельної
ділянки, яка знаходиться в селі
Головурів Бориспільського району
Київської області за рахунок земель
державної власності, відповідно до п.1.4.
якого нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить 118 191,40 грн.

Відповідно до пп. 2.7.1 п. 2.7 договору,
орендна плата встановлюється та
справляється в грошовій формі за рік в
розмірі 10% від грошової оцінки
земельної ділянки, визначеної у п. 1.4
цього договору: 11 819,14 грн. щорічно. Цим
же підпунктом договору передбачено, що
обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється у урахуванням
індексів інфляції і збільшується на
такі індекси без складання додаткових
угод відносно зміни розміру орендної
плати.

Рішенням Головурівської сільської
ради Бориспільського району Київської
області від 29.12.2009 № 1682-41-У затверджено
технічну документацію з нормативної
грошовою оцінки земель сільських
населених пунктів Головурівської
сільської ради сіл Головурів та Кийлів.
Дане рішення опубліковано у офіційному
друкованому засобі масової інформації
- Громадсько-політичній газеті
Бориспільщини «Трудова Слава» 25.01.2011.

Відповідно до витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, виданого
Управлінням Держземагентства 21.01.2013
вих. № 9-н, нормативна грошова оцінка
земельної ділянки загальною площею 6261,0
га, яка знаходиться в оренді у позивача,
складає 683 746,50 грн. (а.с.57).

Позивач 26.01.2011 подав до Податкового
органу Декларацію № 108, згідно з якою
самостійно розрахував орендну плату за
2011 рік, починаючи з 01.01.2011, усього 14 822,71
грн. Орендна плата розрахована,
виходячи з нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, яку проведено у
межах населеного пункт, у розмірі 148 227,10
грн., ставка податку - 10% від нормативно
грошової оцінки земельної ділянки.

Листом від 30.12.2011 № 5708 Управління
Держкомзему у Бориспільському районі
Київської області повідомило
податковий орган про дані земельного
кадастру щодо нормативно грошової
оцінки земельних ділянок, що
розташовані на території
Бориспільського району Київської
області. Так, в листі зазначено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок, які надавались фізичним
особам-підприємцям, зокрема, позивачу,
станом на 01.01.2011 становить - 683 746,50 грн.

Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області проведено камеральну
перевірку податкової звітності
позивача, за результатами якої
складено акт від 25.05.2012 №52, в якому
встановлено порушення п. 286.2 ст. 286 ПК
України, а саме: позивачем не надано
поновленої нормативно грошової оцінки
за 2011 рік, у зв'язку з чим орендна плата
збільшується на 53 551,94 грн. Дана сума
розрахована наступним чином: за даними
платника оренда плата складає 14 822,71
грн., за даними камеральної перевірки 68
374,65 грн. (10 % від нормативної грошової
оцінки у розмірі 683 746,50 грн.), відхилення
53 551,94 грн.

На підставі даного акта перевірки,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
09.07.2012 №, яким позивачу визначено
грошове зобов'язання з орендної плати з
фізичних осіб в сумі 53 551,94 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 13 387,99 грн.

За результатами адміністративного
оскарження, відповідачем прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення
від 24.09.2012 №, яким позивачу
визначено грошове зобов'язання з
орендної плати за землю в розмірі 53551,94
грн. та застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 6654,99 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку щодо
правомірності висновків податкового
органу про порушення позивачем п. 286.2
ст. 286 ПК України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що зміна розміру
орендної плати, у зв'язку з набранням
чинності Податковим кодексом України,
є підставою для перегляду
установленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі сторонами цього
договору, а у випадку недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди в
цій частині спір вирішується в
судовому порядку.

Однак, колегія суддів касаційної
інстанції вважає такі висновки судів
попередніх інстанцій передчасними та
такими, що зроблені без повного та
всебічного з'ясування обставин у
справі.

Порядок оподаткування землі в Україні,
починаючи з 01.01.2011, визначається
розділом ХІІІ «Плата за землю»
Податкового кодексу України. Питання
орендної плати за землю врегульовані
статтею 288 Податкового кодексу України.

Відповідно до норм Податкового кодексу
України, який визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, річна сума платежу, що
підлягає перерахуванню до бюджету
суб'єктами господарювання, які
орендують земельні ділянки державної і
комунальної власності, визначається
відповідно до умов договору, але з
урахуванням вимог підпункту 288.5.1
пункту 288.5 статті 288 Податкового
кодексу України, тобто, не може бути
меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється розділом XIII Кодексу;
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу.

Разом з тим, статтею 271 ПК України
визначено, що базою оподаткування
плати за землю є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
розділом XIII ПК України, а у разі, якщо
нормативну грошову оцінку не проведено
- площа земельних ділянок.

Враховуючи наведене, суди при
вирішенні справи повинні дослідити
умови договору оренди землі
комунальної власності щодо розміру
орендної плати, яку зобов'язаний був
вносити орендар, порядку перегляду
розміру орендної плати, чи передбачав
він внесення відповідних змін до
договору, чи ні, а також, чи подавалася
позивачем довідка про нормативну
грошову оцінку орендованої ділянки на
2012 рік, відповідно до вимог п. 286.2 ст. 286
ПК України.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі, щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до ч. 2 ст.
227 КАС України.

При новому розгляді судам слід взяти до
уваги вищезазначене та прийняти
законне і обґрунтоване рішення
відповідно до норм матеріального,
процесуального права, надати належну
правову оцінку обставинам справи, з
урахуванням чого встановити
правомірність прийняття податковим
органом спірного податкового
повідомлення-рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14.03.2013 та
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2013
скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) Н.Є. Маринчак
(підпис) О.В. Муравйов