Справа № 2а-12515/10/1370
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 р.
Справа № 9104/49035/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання
Андрушків І.Я.,

за участі представника позивача -
Якимів О.І.,

представника відповідача - Задорожного
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м.Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2011
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тропік»
до Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м.Львова про
скасування рішення, -

В С Т А Н О В
И Л А:

23 грудня 2010 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тропік» звернулось
в суд з позовом до Державної податкової
інспекції у Личаківському районі
м.Львова в якому просило скасувати
рішення №/0/31343/10/22-0 від 13 грудня 2010
року про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 81898,81грн.

Свої позовні вимоги мотивувало тим, що
13 грудня 2010 року Державна податкова
інспекція у Личаківському районі м.
Львова, на підставі Акту перевірки від
06 грудня 2010 року було прийнято рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій мотивуючи це порушенням ТОВ
«Тропік» ст.7 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю». Позивач по справі, вважав
дане рішення неправомірним і таким, що
повинно бути скасоване.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2011
року адміністративний позов
задоволено повністю. Скасовано Рішення
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м.Львова
№/0/31343/10/22-0 від 13 грудня 2010 року
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 81898,81грн.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, Державна податкова
інспекція у Личаківському районі м.
Львова подала апеляційну скаргу на неї,
в якій просили постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята з неправильним та неповним
дослідженням доказів і встановленням
обставин у справі та неправильним
застосуванням норм права, є незаконною
та необґрунтованою та підлягає
скасуванню.

Заслухавши суддю доповідача,
проаналізувавши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що Державною
податковою інспекцією у Личаківському
районі м. Львова було проведено
позапланову виїзну перевірку з питань
дотримання позивачем вимог Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті», про що
було складено Акт від 06 грудня 2010 року
за №631/22-0/20831737. В даному акті зазначено,
що згідно контракту №58/2006 від 27 вересня
2006 року фірма-нерезидент «ITUM Sp.z.o.o» 44-300
WODZSLAW SLASKI ul.Marklowicka 17 (Польща) надавала ТОВ
«Тропік» логістичні послуги на
загальну суму 10000 євро (інвойс №45/ULE/07
від 30 липня 2008 року на суму 2500 євро,
№26/ULE/8 від 28 серпня 2008 року на суму 2500
євро, №28/ULE/10 від 21 жовтня 2008 року на
суму 2500 євро, №07/07 від 03 липня 2009 року на
суму 2500 євро). Розрахунок за товар був
зроблений готівкою, без залучення
банку.

13 грудня 2010 року, на підставі
зазначеного акта, відповідачем по
справі було винесено рішення про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій №/0/31343/10/22-0 в
сумі 81898,81грн, за порушення ст.7 Декрету
Кабінету міністрів України від 19
лютого 1993 року №15-93 «Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи, зобов`язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст.7 Декрету Кабінету
міністрів України «Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю», у розрахунках між
резидентами і нерезидентами в межах
торговельного обороту
використовуються як засіб платежу
іноземна валюта та грошова одиниця
України - гривня. Такі розрахунки
здійснюються лише через уповноважені
банки в порядку, установленому
Національним банком України.

Відповідно до ст.238 Господарського
кодексу України, за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Згідно із ст.250 Господарського кодексу
України (в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин),
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції вірно прийшов до
висновку задовольняючи
адміністративний позов, так як
відповідачем по справі, були
застосовані штрафні санкції за
порушення позивачем ст.7 Декрету
Кабінету міністрів України «Про
систему валютного регулювання та
валютного контролю», після спливу
річного терміну.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 196, ч.1 п.1 ст.
199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС
України, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 27
квітня 2011 року по справі №2а-12515/11/1370 -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.І. Мікула