Справа № 872/10785/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2014 рокусправа № 804/6505/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Брюстор»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного
управління Міндоходів Державної
податкової служби до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Брюстор»
про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного
управління Міндоходів звернулась з
вищевказаним позовом до суду в якому, з
урахуванням уточнень просила
зобов'язати ТОВ «Брюстор» включити
поточні кредиторські грошові вимоги
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного
управління Міндоходів у сумі 31 664 881,03
грн. до реєстру вимог кредиторів та
віднести їх до третьої черги
задоволення.

В обґрунтуванні позовних вимог
посилається на те, що відповідачем
безпідставно відмовлено позивачу в
визнанні і задоволенні кредиторських
вимог. Вказані суми заборгованості,
незалежно від їх узгодженості,
підлягають включенню до реєстру вимог
кредиторів.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2013 року позов задоволено
частково. Зобов'язано ТОВ «Брюстор»
включити поточні кредиторські грошові
вимоги Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Дніпропетровську Державної податкової
служби у сумі 16 099 927,00 грн. до реєстру
вимог кредиторів та віднести їх до
третьої черги задоволення. В решті
позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного
управління Міндоходів подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просила
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Брюстор»
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове яким
відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представники кожної із
сторін підтримали апеляційні скарги з
викладених у них підстав.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні
скарги задоволенню не підлягають
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 27.12.2012 р. до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
внесено запис № 1008484 про внесення
рішення засновників про припинення
юридичної особи - ТОВ «Брюстор».

Спеціалізована державна
податкова інспекція з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
листом № 3473/10/19-14 від 04.02.2013 р.
звернулась до ТОВ «Брюстор» з вимогою
визнати та задовольнити грошові вимоги
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську Державної податкової
служби на загальну суму 8 260 565,00 грн.

Листом № 24 від 22.02.2013 р. ТОВ
«Брюстор» відмовило позивачу у
визнанні та задоволенні вказаних
вимог, посилаючись на оскарження
вимоги № 4 від 24.01.2013 р., якою нараховані
грошові вимоги.

Спеціалізована державна
податкова інспекція з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
листом № 6337/10/19-14 від 27.02.2013 р.
звернулась до відповідача з вимогою
про визнання та задоволення грошових
вимог податкового органу на загальну
суму 15 564 954,03 грн.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Брюстор» оскаржено
в судовому порядку вимогу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного
управління Міндоходів № 4 від 24.01.2013 р.
щодо заборгованості по авансовим
внескам за січень 2013 р. в сумі 8 260 565,00
грн.

Постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 27.03.2013 р. №
804/2074/13-а в задоволенні позову
відмовлено.

Вказана постанова не
набрала законної сили.

ТОВ «Брюстор» оскаржено в
судовому порядку податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів №
від 26.02.2013 р., яким збільшено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 36 646,49 грн.; №
від 26.02.2013 р., яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 34 374,50
грн.; № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток іноземних юридичних осіб на
загальну суму 7 171 875,00 грн.

Постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26.04.2013 р. №
804/3534/13-а позовні вимоги ТОВ «Брюстор»
задоволені в повному обсязі, скасовані
зазначені податкові
повідомлення-рішення.

Вказана постанова не
набрала законної сили.

Спірні правовідносини виникли з
приводу виконання позивачем своїх
владних управлінських функцій, а тому
даний спір підпадає під ознаки справи
адміністративної юрисдикції в силу ст.
ст. 3,17,18 КАС України, в зв'язку з чим
доводи відповідача що даний спір не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства є
безпідставними.

Відповідно до пп. 41.1.1. п. 41.1. ст. 41
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби є
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 Податкового
кодексу України податковим боргом
вважається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 41.5. ст. 41 Податкового
кодексу України органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до ст. 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.4 ст. 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається також платникам
податків, які самостійно подали
податкові декларації, але не погасили
суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно п. 59.5 ст. 59
Податкового кодексу України у разі,
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації

Згідно з п. 2 підрозділу 4
розділу ХХ Перехідні положення
Податкового кодексу України платники
податку на прибуток підприємств, які
починаючи з 2013 року подають річну
податкову декларацію відповідно до
пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу,
сплачують у січні - лютому 2013 року
авансовий внесок з цього податку у
розмірі 1/9 податку на прибуток,
нарахованого у податковій звітності за
дев'ять місяців 2012 року, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Відповідно до ч. 9 ст. 111
Цивільного кодексу України виплата
грошових сум кредиторам юридичної
особи, що ліквідується, у тому числі за
податками, зборами, єдиним внеском на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та іншими
коштами, що належить сплатити до
державного або місцевого бюджету,
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування, провадиться у
порядку черговості, встановленому
статтею 112 цього Кодексу.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 112
Цивільного кодексу України у разі
ліквідації платоспроможної юридичної
особи вимоги її кредиторів
задовольняються у такій черговості: у
третю чергу задовольняються вимоги
щодо податків, зборів (обов'язкових
платежів).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
зобов'язання по сплаті авансового
внеску за січень 2013 р. в сумі 8 260 565,00
грн., яке включено до податкової вимоги
№ 4 від 24.01.2013 р. є предметом судового
оскарження. Враховуючи зазначене,
вказане податкове зобов'язання не є
узгодженим і не підлягає включенню до
реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до вимог
Податкового кодексу України на
позивача покладено обов'язок по сплаті
авансових внесків з податку на
прибуток. Сума авансового внеску
розраховується виходячи з самостійно
визначеної платником податку суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток, визначеної таким платником в
податковій декларації та узгодженої.
Таким чином, і сума авансового внеску,
котра є частиною узгодженого
податкового зобов'язання є узгодженою,
тому при несплаті такої суми
зобов'язання не є необхідним винесення
та надіслання платнику податків
податкового повідомлення-рішення. Що
стосується надіслання відповідачу
податкової вимоги на зазначені суми
зобов'язання, то податковим органом вже
надіслана на адресу підприємства
податкова вимога № 4 від 24.01.2013 р., що,
враховуючи положення ст. п. 59.5 ст. 59
Податкового кодексу України, виключає
можливість надіслання другої
податкової вимоги. З огляду на
наведене, суми зобов'язання по сплаті
авансового внеску за лютий 2013 р. в сумі 8
260 565,00 грн. та авансового внеску за
березень 2013 р. в сумі 7 839 362,00 грн. є
узгодженими та підлягають до включення
до реєстру вимог кредиторів з
віднесенням їх до третьої черги
задоволення.

Зобов'язання на суму 7 242 895,99 грн.,
визначене в податкових
повідомленнях-рішеннях
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську Державної податкової
служби № від 26.02.2013 р., яким
збільшено податкове зобов'язання з
податку на прибуток на загальну суму 36
646,49 грн.; № від 26.02.2013 р., яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 34 374,50 грн.; № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток іноземних
юридичних осіб на загальну суму 7 171 875,00
грн. є також предметом судового
оскарження. Отже, зобов'язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Брюстор» на суму 7 242
895,99 грн. не є узгодженим та не підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів.

Крім того зобов'язання зі
сплати пені в розмірі 61 493,04 грн. не може
бути включена до реєстру вимог
кредиторів, оскільки вказана пеня
нарахована на суму зобов'язань,
зазначену в указаних податкових
повідомленнях-рішеннях, про що вірно
зазначено судом першої інстанції.

Враховуючи викладене судом
першої інстанції правомірно
задоволено позовні вимоги податкового
органу в частині включення до реєстру
вимог кредиторів з віднесенням до
третьої черги задоволення поточні
кредиторські грошові вимоги у сумі 16 099
927,00 грн.

Наведені в апеляційних скаргах доводи
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, які привели
до неправильного вирішення спору по
суті не знайшли свого підтвердження,
тому рішення суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін, а
апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Брюстор» - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена
20 червня 2014 року.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова