Справа № 2а-1503/132/12
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-1503/132/12

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Дяченко В.Г.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області на постанову Балтського
районного суду Одеської області від
03.04.2012 року по справі за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Одеській області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, виплату заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання провести
перерахунок пенсії, виплату
заборгованості.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 03.04.2012 року позов
задоволено. Визнано неправомірною
відмову Головного Управління
пенсійного фонду України в Одеській
області в перерахунку та виплаті
ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання, як інваліду війни
II групи, відповідно до частини третьої
ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії та їх
соціальний захист» із змінами і
доповненнями від 23.11.1995 року № 458/95 ВР в
розмірі 350 відсотків мінімальної
пенсії за віком. Зобов'язано Головне
Управління пенсійного фонду України в
Одеській області провести перерахунок
та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної
пенсії на 350 відсотків мінімальної
пенсії за віком, як інваліду війни II
групи відповідно до положень частини
третьої статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії та їх
соціальний захист» із змінами і
доповненнями від 23.11.1995 року №
458/95 ВР та перерахувати вищевказане
підвищення виходячи із прожиткового
мінімуму затвердженого Законом
України «Про прожитковий мінімум»,
згідно ст.ст. 28,42,46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із змінами і доповненнями
від 23.12.2004 року №2291-15
встановленої частиною першою ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та зробити
перерахунок і виплату виниклої
заборгованості з урахуванням
сплачених сум, починаючи з 01.03.2008 року
по 18.06.2011 року.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Головне
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області в апеляційній скарзі
зазначає про невідповідність
висновків суду обставинам справи. При
цьому апелянт вважає, що судом допущено
порушення матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. У зв'язку з чим в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для її
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 має статус інваліда війни І
групи, що підтверджується відповідним
посвідченням.

З 01 січня 2006 року позивачу виплачується
підвищення до пенсії, як інваліду війни
ІІ групи, в розмірі 50 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
підвищення до пенсії в розмірі 350
відсотків мінімальної пенсії за віком,
у зв'язку з чим, позовні вимоги належить
задовольнити. Колегія суддів не
погоджується з таким висновком
Балтського районного суду Одеської
області, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З позовними вимогами про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії інваліду війни І
групи у вигляді надбавки до пенсії в
розмірі 350% мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ч.3 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за
період з 01 січня 2006 року позивач
звернувся до суду 14 березня 2012 року.

Враховуючи положення ст.99 КАС України,
позивачем було порушено строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав. Доводи щодо
необізнаності та похилий вік позивача
не є поважними причинами пропуску
строку звернення до суду.

Посилання ж суду першої інстанції на
те, що суми пенсії, не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає
або виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком, на думку колегії суддів є
помилковим, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено
такі строки виплати пенсій за минулий
час:

- нараховані суми пенсії, не
затребувані пенсіонером своєчасно,
виплачуються за минулий час не більш як
за 3 роки перед зверненням за
одержанням пенсії;

- суми пенсії, не одержані своєчасно з
вини органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

На сьогодні також діє Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року, який набрав чинності з 01 січня 2004
року.

Згідно з ч.2 ст.46 цього Закону
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком із
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Вказана норма говорить про те, що
тільки до нарахованих сум пенсій
застосовуються такі правила, тобто
по-іншому регулює зазначене питання
ніж ч.2 ст.87 Закону «Про пенсійне
забезпечення».

У п.16 прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
вказано, що до приведення
законодавства України у відповідність
із цим законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Оскільки Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» прийнятий пізніше, ніж
Закон України «Про пенсійне
забезпечення», то він має над ним
пріоритет. Тому в цьому випадку
застосовуються положення ст.46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
якими виплачується за минулий час лише
нарахована пенсія.

Отже, щодо не нарахованих пенсій
ніякими нормативно-правовими актами,
крім КАС України, не визначено строк
звернення до суду.

За таких підстав колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 14
вересня 2011 року, що не було встановлено
судом першої інстанції.

Щодо вимог ОСОБА_1 про перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням
щомісячного підвищення пенсії як
інваліду війни ІІ групи в розмірі 350%
мінімальної пенсії за віком за період з
14 вересня 2011 року, то колегія суддів
знаходить їх такими, що задоволенню не
підлягають.

Основні положення щодо правового
статусу ветеранів війни, у тому числі
питання щодо надання їм пільг, переваг
та соціальних гарантій, визначаються
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Згідно ст.4 названого Закону до
ветеранів війни належать інваліди
війни.

Частиною 3 статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції, яка
діяла до 01 січня 2006 року) було
передбачено право інвалідів війни на
отримання підвищення пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання, що виплачується замість
пенсії у наступних розмірах: інвалідам
1 групи - 400% мінімальної пенсії за віком,
2 групи - 350% мінімальної пенсії за віком,
3 групи - 200% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 05 жовтня 2005 року частину
третю статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» викладено в новій
редакції, відповідно до якої інвалідам
війни ІІ групи пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються у розмірі
50 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Вказані зміни до ч.3 ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» набули
чинності з 01 січня 2006 року, не
скасовані, Конституційним Судом
України неконституційними не визнані,
а тому є чинними, у зв'язку з чим з
вказаної дати позивачу виплачувалося
підвищення до пенсії у зазначеному
розмірі, що виключає можливість
задоволення вимог ОСОБА_1 за період
після 14 вересня 2011 року.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до висновку про
необґрунтованість частини позовних
вимог, яка заявлена в межах строку
звернення до суду, та необхідність
відмови в її задоволенні, а також,
необхідність залишення без розгляду
частини позовних вимог, яка заявлена з
пропущенням шестимісячного строку
звернення до суду.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202
КАС України вважає необхідним
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області - задовольнити.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 03.04.2012 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області провести
перерахунок пенсії, як інваліду війни
ІІ групи, за період з 01.01.2006 року по
14.09.2011 року - залишити без розгляду.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Федусик А.Г.