Справа № 2а/0570/4106/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/50119/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач),
Ємельянової В.І., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, третя особа -
Міністерство внутрішніх справ України,
про визнання дій протиправними і
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2012 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати протиправними дії
відповідача і зобов'язати виплатити
йому страхову суму у зв'язку із травмою
та захворюванням, що стались у період
проходження служби, у розмірі 15400,00 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач з 28.12.1993
року по 31.12.2006 року проходив службу в
органах внутрішніх справ.

З позивачем у період проходження ним
служби та при виконанні службових
обов'язків, пов'язаних з охороною
громадського порядку, громадської
безпеки, боротьбі із злочинністю, 3.04.1999
року стався нещасний випадок, про що
було складено відповідний акт №12 за
формою Н-1.

Медико-соціальною експертною комісією
станом на 31.12.2006 року позивачу
встановлено втрату працездатності у
розмірі 35%, з яких: 25% -захворювання,
пов'язане з проходженням служби в ОВС,
10% - травма при виконанні службових
обов'язків.

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про виплату страхової суми за
страховим випадком, за результатами
розгляду якої йому було сплачено 2975,00
грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що на час установлення
позивачу втрати професійної
працездатності згідно положень Закону
України «Про Державний бюджет на 2006
рік» прожитковий мінімум становив 85,00
грн., який відповідач і застосував при
сплаті позивачу страхової суми.

Частиною шостою статті 23 Закону
України "Про міліцію" визначено, що у
разі поранення (контузії, травми або
каліцтва), заподіяного працівнику
міліції під час виконання ним
службових обов'язків, а також
інвалідності, що настала в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ, або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.06.2009 року №593 затверджений
Порядок та умови завершення виплати
страхових сум за страховими випадками,
які сталися до 1.01.2007 року, відповідно до
положень якого виплата страхових сум
за страховими випадками здійснюється в
разі: поранення (контузії, травми або
каліцтва) чи захворювання, що сталися у
період проходження служби - у відсотках
(згідно із ступенем втрати
працездатності) стократного розміру
показника рівня забезпечення
прожиткового мінімуму, визначеного
законом про бюджет на відповідний рік
для нарахування страхової суми з
державного особистого страхування
військовослужбовців відповідно до
статті 16 Закону України "Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" на день
установлення втрати працездатності.

У відповідності з п. 7 «Порядку
організації та проведення
медико-соціальної експертизи втрати
працездатності», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№221 від 4.04.1994 року, у разі визнання
хворого інвалідом інвалідність
установлюється з дня надходження до
МСЕК документів, на підставі яких
приймається відповідне рішення.

Згідно абз.5 ч. 1 ст. 61 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік"
№489-V від 20.12.2005 року нарахування
страхової суми з державного
обов'язкового особистого страхування
військовослужбовців відповідно до
статті 16 Закону України "Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., №15, ст. 190;
2004 р., №17 - 18, ст. 250; 2005 р., №7 - 8, ст. 162, №№
17 - 19, ст. 267; із змінами, внесеними
Законом України від 20 грудня 2005 року
№3235-IV) здійснюється у разі загибелі
(смерті) військовослужбовця (крім
військовослужбовців строкової служби)
під час виконання обов'язків
військової служби в розмірі
десятирічного грошового забезпечення
(посадовий оклад, оклад за військове
звання, відсоткова надбавка за вислугу
років та 100-відсоткова надбавка,
передбачена Указом Президента України
№173 від 23.02.2002 року), в інших випадках
загибелі (смерті) та у разі загибелі
(смерті) військовослужбовця строкової
служби - виходячи із рівня 170 гривень, у
інших страхових випадках - із рівня 85
гривень.

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів погоджується з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій про
відмову у задоволенні позову, оскільки
МСЕК установила позивачу втрату
професійної працездатності станом на
31.12.2006, а тому страхову суму
відповідачем було правильно визначено
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет на 2006 рік», тобто на
день установлення втрати
працездатності.

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
14 червня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Бутенко

В.І.Ємельянова

І.В.Штульман