Справа № 2а-2838/09/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31 березня 2010 року
у справі за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області до
Державного підприємства "З ліквідації
вугледобувних, вуглепереробних та
торфодобувних підприємств"
"Укрвуглеторфреструктуризація" «Шахта
«Красний Профінтерн» про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста Горлівки Донецької області
звернувся до суду з позовом до
Державного підприємства "З ліквідації
вугледобувних, вуглепереробних та
торфодобувних підприємств"
"Укрвуглеторфреструктуризація" «Шахта
«Красний Профінтерн» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій у розмірі 1 535
222,67 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 березня 2010 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста Горлівки Донецької області
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та направити справу
на новий розгляд.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
наказом Міністерства вугільної
промисловості України №206 від 05 травня
1999 року ліквідоване підприємство
«Шахта «Червоний Профінтерн»
виробничого об'єднання
«Орджонікідзевугілля» (а.с. 146).

Вищезазначеним наказом передбачено, що
компанія «Укрвуглереструктуризація»
призначена підприємством по виконанню
робіт з фізичної ліквідації «Шахти
«Червоний Профінтерн».

Окрім того, зазначеним наказом
визначено перелік заборгованостей
«Шахти «Червоний Профінтерн», що
прийнята на баланс компанії
«Укрвуглереструктуризація» згідно із
затвердженим Міністерством вугільної
промисловості України розподільчим
балансом.

До даного переліку включені:
кредиторська заборгованість шахти із
заробітної плати, заборгованість з
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю працівника при виконанні ним
трудових обов'язків, заборгованість по
забезпеченню працівників і окремих
категорії населення побутовим
вугіллям, основні виробничі фонди, які
підлягають ліквідації та необхідні для
виконання робіт з фізичної ліквідації,
а також заборгованість за виконані
роботи відповідно до проекту
ліквідації шахти.

Також, пунктом 6.2 даного наказу
визначено обов'язок компанії
«Укрвуглереструктуризація»
виконувати комплекс робіт,
передбачений проектом ліквідації,
проводити виплати по відшкодуванню
шкоди, заподіяної здоров'ю працівників
при виконанні ними трудових
обов'язків та по забезпеченню
працівників і окремих категорії
населення побутовим вугіллям в період
ліквідаційних робіт.

Державне підприємство
«Донвуглереструктуризація» та
Державне підприємство
«Укрвуглеторфреструктуризація»
створені з метою здійснення функцій
передбачених Постановою Кабінету
Міністрів України від 27 серпня 1997 року
№ 939 «Про затвердження Порядку
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств».

Згідно Постанови КМУ № 939, на
підприємства, що здійснюють ліквідацію
вугледобувних, вуглепереробних та
торфодобувних підприємств покладався
обмежений перелік обов'язків з
проведення фізичної ліквідації шахт та
подолання негативних
соціально-економічних наслідків
ліквідації гірничого підприємства, а
саме: завершення спорудження
недобудованих житлових будинків, що
перебували на балансі гірничого
підприємства на момент прийняття
рішення про його ліквідацію;
безоплатного забезпечення вугіллям
категорій осіб, визначених частиною
п'ятою статті 48 Гірничого закону
України. Обов'язок погашення
кредиторської заборгованості,
стягнення дебіторської
заборгованості, скорочення
чисельності працівників, виплати
заробітної плати та інших соціальних
виплат покладається на створену
ліквідаційну комісію шахти.

Після затвердження акта, ліквідаційна
комісія гірничого підприємства вживає
заходів для завершення ліквідаційної
процедури відповідно до законодавства
з виключенням його з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій.

Наказом Міністерства вугільної
промисловості України від 29 грудня 2007
року №612 створено Державне
підприємство з ліквідації збиткових
вугледобувних, вуглепереробних та
торфодобувних підприємств
«Укрвуглеторфреструктуризація» та
припинено діяльність Державного
підприємства «Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств державне підприємство
«Донвуглереструктуризація» шляхом
його реорганізації - приєднання до
Державного підприємства
«Укрвуглеторфреструктуризація».

Вважаючи Державне підприємство "З
ліквідації вугледобувних,
вуглепереробних та торфодобувних
підприємств"
"Укрвуглеторфреструктуризація"
правонаступником підприємства «Шахта
Красний Профінтерн» виробничого
об'єднання «Орджонікідзевугілля»,
позивач звернувся до суду з позовом про
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991 року № 1788-XII, на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
зокрема: працівники зайняті повний
робочий день на роботах за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць (пункт «а»
статті 13 Закону), за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць (пункт «б» ст. 13
Закону) та інші (пункти «в»- «з» статті 13
Закону).

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV,
до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, що діяв до набрання
чинності цим Законом, тобто до 01 січня
2004 року.

Відповідно до Законів України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», постановою правління
Пенсійного фонду № 21-1 від 19 грудня 2003
року, затверджено Інструкцію про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, (далі
Інструкція), яка набрала чинності 27
січня 2004 року.

Згідно з пунктом 6 даної Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Передача платниками страхових внесків
своїх обов'язків із сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування третім
особам, крім випадків, передбачених
законодавством, забороняється.

Відповідно до пункту 6.3. Інструкції, у
разі ліквідації або зміни власника
підприємства суми зазначених витрат
Пенсійному фонду (фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій)
вносять правонаступники.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України № 939 від 27 серпня 1997
року «Про затвердження Порядку
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств
Міністерства вугільної промисловості»
визначено особливості ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств, на які
поширюється дія Закону України «Про
порядок списання заборгованості
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств Міністерства вугільної
промисловості України, що ліквідуються
за рішенням Кабінету Міністрів
України, перед Державним бюджетом
України і місцевими бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до пункту 5 вищезазначеного
Порядку, рішення про ліквідацію
підприємства приймається Кабінетом
Міністрів України за поданням
Мінвуглепрому України після
узгодження в установленому порядку із
заінтересованими органами виконавчої
влади, в тому числі з обласними
державними адміністраціями,
пропозицій щодо ліквідації
підприємства.

Згідно з пунктом 6 Порядку,
Мінвуглепром України створює
ліквідаційну комісію та визначає
підприємство, яке виконуватиме роботи
з фізичної ліквідації підприємства.

Пунктами 9, 10 Порядку вказано, що
фізична ліквідація підприємства
передбачає демонтаж обладнання, ліній
електропередач і зв'язку, засипання
стволів, шурфів, ліквідацію
непридатних будівель, гірничих виробок
та здійснення природоохоронних
заходів, спрямованих на розв'язання
проблем водовідливу, запобігання
вибухам та викидам газу, гасіння та
озеленення відвалів, проведення
рекультиваційних робіт. Роботи з
фізичної ліквідації підприємства
здійснює підприємство, визначене
Мінвуглепромом України.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом Міністерства вугільної
промисловості України №206 від 05 травня
1999 року ліквідоване підприємство
«Шахта «Червоний Профінтерн»
виробничого об'єднання
«Орджонікідзевугілля» та передбачено,
що компанія
«Укрвуглереструктуризація»
призначена підприємством по виконанню
робіт з фізичної ліквідації «Шахти
«Червоний Профінтерн».

Так, зазначеним наказом визначено
перелік заборгованостей «Шахти
«Червоний Профінтерн», що прийнята на
баланс компанії
«Укрвуглереструктуризація» згідно із
затвердженим Міністерством вугільної
промисловості України розподільчим
балансом.

До даного переліку включені
кредиторська заборгованість шахт із
заробітної плати, заборгованість з
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю працівника при виконанні ним
трудових обов'язків, заборгованість по
забезпеченню працівників і окремих
категорії населення побутовим
вугіллям, основні виробничі фонди, які
підлягають ліквідації та необхідні для
виконання робіт з фізичної ліквідації,
а також заборгованість за виконані
роботи у відповідності до проекту
ліквідації шахти.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
заборгованість зі сплати внесків до
Пенсійного фонду України на баланс
компанії «Укрвуглереструктуризація»
передана не була.

Додатком 1 до постанови Кабінету
Міністрів України «Про хід структурної
перебудови вугільної промисловості» №
280 від 28 березня 1997 року затверджено
перелік шахт і розрізів, торфодобувних
підприємств, що підлягають закриттю.

Так, у вказаному переліку містяться,
зокрема, «Шахта «Червоний Профінтерн».

Відповідно до статей 1, 3 Закону України
«Про порядок списання заборгованості
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств Міністерства вугільної
промисловості України, що ліквідуються
за рішенням Кабінету Міністрів
України, перед Державним бюджетом
України і місцевими бюджетами»,
заборгованість збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств Міністерства вугільної
промисловості України, які
ліквідуються, по податках, зборах та
інших обов'язкових платежах до
Державного бюджету України та по
внесках до державних цільових фондів,
передбачених Законом України «Про
систему оподаткування» (крім внесків
до Пенсійного фонду України), а також по
нарахованих відповідно до
законодавства України та несплачених
пені, фінансових санкціях на цю
заборгованість списується за станом на
дату прийняття Кабінетом Міністрів
України рішення про ліквідацію таких
підприємств з урахуванням пасивів і
активів цих підприємств.

Порядок ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 939 від 27
серпня 1997 року, згідно з пунктом 9 якого,
ліквідаційна комісія відповідно до
законодавства здійснює заходи щодо
ліквідації гірничого підприємства,
погашення кредиторської
заборгованості, стягнення
дебіторської заборгованості,
скорочення чисельності працівників, а
також готує і подає для затвердження
Мінвуглепромом розподільний баланс з
переліком основних виробничих фондів,
які підлягають ліквідації та можуть
бути використані для виконання робіт з
фізичної ліквідації підприємства, та
пропозиції щодо встановлення
правонаступників майна, яке не
підлягає фізичній ліквідації. Акт
приймання-передачі погоджується з
головою ліквідаційної комісії та
керівником замовника і затверджується
Мінвуглепромом. Після затвердження
акта ліквідаційна комісія гірничого
підприємства вживає заходів для
завершення ліквідаційної процедури
відповідно до законодавства з
виключенням його з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про те, що відповідач не може
відповідати по зобов'язанням перед
Пенсійним фондом України, які не
охоплюються процедурою фізичної
ліквідації, а отже, обов'язок
відшкодування витрат на виплату і
доставку таких пенсій у нього
відсутній.

Дана позиція узгоджується з практикою
Вищого адміністративного суду України,
викладеною в ухвалах від 06 лютого 2014
року № К/9991/49464/12, від 19 лютого 2014 року №
К/9991/65177/12 та від 19 червня 2014 року №
К/9991/42106/12.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі міста Горлівки Донецької
області.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31 березня 2010 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 02.07.2014
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.