Справа № 804/6472/14
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р. Справа № 804/6472/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю., при
секретарі судового засідання -Тоноян
А.К., за участю: представника позивача
- представника відповідача - Бруснік
Т.Г., Бейгул А.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Крост» до
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
28.04.2014 року №, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крост» до
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
28.04.2014 року №.

Ухвалою суду від 08.05.2014 року було
відкрито провадження в даній
адміністративній справі та призначено
справу до судового розгляду.

Свої позовні вимоги Товариство з
обмеженою відповідальністю «Крост»
(далі - позивач, ТОВ «Крост»)
обґрунтовує тим, що за результатами
проведеної перевірки контролюючим
органом було зроблено протиправний
висновок про порушення підприємством
вимог чинного податкового
законодавства України. Такі висновки
ґрунтувались на твердженнях
відповідача про ненадання актів
приймання товару по якості та
кількості, специфікацій до договорів
та подорожніх листів. На думку
податкової інспекції, відсутність
вказаних документів свідчить про
відсутність факту надання послуг,
придбання товару, також здійснення
передоплати позивачем його
контрагенту - ТОВ «Сервіспромбуд» за
поставлений товар, також є порушенням
умов договорів поставки №20/09-1 від
20.09.2013 року, №20/09-2 від 20.09.2013 року. Однак,
такі посилання податкового органу є
помилковими та не відповідають дійсним
обставинам справи. Адже відсутність
вказаних документів, таких як:
подорожні листи, акти приймання товару
по якості та кількості, специфікацій до
договорів - не є обов'язковими умовами
дотримання вимог податкового
законодавства, якість товару
підтверджується відповідними
сертифікатами відповідності, а такі
були надані відповідачу під час
перевірки повністю та належним чином.
Тому, протиправні висновки відповідача
стали наслідком винесення
протиправного податкового
повідомлення-рішення, яке підлягає
скасуванню.

Просить суд:

- визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 28.04.2014
року форми «Р» №.

Під час судового засідання представник
позивача підтримав свої позовні вимоги
у повному обсязі та просив
задовольнити їх повністю.

Представник відповідача заперечував
проти даного адміністративного позову,
посилаючись на те, що необхідною умовою
для віднесення сплачених у ціні
товарів (послуг) сум податку на додану
вартість є факт придбання товарів та
послуг із метою їх використання в
господарській діяльності та отримання
прибутку. Таким чином, операції, що
формують податковий кредит для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені та підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. За
твердженнями податкового органу
документи, виписані ТОВ
«Сервіспромбуд», за формою видаткової
та податкової накладної не можуть бути
підставою для включення сум ПДВ до
складу дозволеного податкового
кредиту у ТОВ «Крост». За суттю
встановлених порушень податковий
орган прийшов до висновку про те, що
надані підприємством ТОВ
«Сервіспромбуд» видаткові накладні не
містять обов'язкових реквізитів,
документи оформлені в порушення норм
чинного законодавства України,
відсутні акти приймання товару по
кількості та якості продукції, при
дослідженні контрагент-постачальника
ТОВ «Сервіспромбуд» по ланцюгу
постачання ТОВ «Еталон», ПП «Захід»,
ТОВ «Виробниче підприємство «Ярмис» -
ТОВ «Сервіспромбуд» - ТОВ «Крост» не
була підтверджена реальність
здійснення господарських відносин із
контрагентами-постачальниками,
встановлена відсутність об'єктів
оподаткування, неможливість реального
здійснення платником податків
операцій ТОВ «Сервіспромбуд» по
ланцюгу постачання за перевіряємий
період, що на думку контролюючого
органу є доказом відсутності об'єкту
оподаткування ПДВ з контрагентами в
розумінні ст.185, ст.198 Податкового
кодексу України. Отже, винесене
податкове повідомлення-рішення за
результатами проведеної перевірки є
правомірним та таким, що скасуванню не
підлягає.

Суд, заслухавши думки сторін та
вивчивши наявні у справі докази,
оцінивши їх у сукупності, вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у
період з 28.03.2014 року по 03.04.2014 року на
підставі наказу №329 від 28.03.2014 року та
повідомлення №44/22.12/32410394 від 28.03.2014
року, виданих Криворізькою південною
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2
п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України, було
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ТОВ «Крост»
(код ЄДРПОУ - 32410394) з питань
достовірності формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ під час фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Сервіспромбуд»
(код ЄДРПОУ - 37272226) у вересні 2013 року, які
відображені в податковій декларації за
вересень, жовтень та грудень 2013 року.

Хід та результати проведеної перевірки
були зафіксовані в акті перевірки від
10.04.2014 року №312/22-12/3241.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем були зроблені такі
висновки, відповідно до яких було
встановлено порушення ТОВ «Крост»:
ст.22, п.185.1 ст. 185, п.186.1 ст.186, п.198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого ТОВ «Крост»
під час здійснення взаємовідносин з
ТОВ «Сервіспромбуд» встановлено
завищення податкового кредиту у
вересні 2013 року на суми, які
відображені в податкових деклараціях:
за вересень 2013 року - 1301,20грн., за
жовтень 2013 року - 11860,23грн., за грудень 2013
року - на суму 516666,67грн. та встановлено
заниження податку на додану вартість
до сплати за вересень 2013 року на суму
1301,20грн., за жовтень 2013 року на суму -
11860,23грн. і за грудень 2013 року на суму -
516666,67грн.

На підставі таких висновків, зроблених
за результатами проведеної перевірки
було винесене оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 28.04.2014 року
№, яким було збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) за
основним платежем - 529828,00грн.,
нараховані штрафні (фінансові) санкції
у сумі - 264914,00грн.

Позивач не погодився із висновками
проведеної перевірки, тому надав свої
заперечення на акт перевірки. Проте, за
результатами розгляду таких
заперечень податковий орган залишив
без змін висновки акту перевірки.

Тому, враховуючи норми чинного
податкового законодавства, ТОВ «Крост»
оскаржує винесене податкове
повідомлення-рішення в судовому
порядку.

Так, у перевіряємий період між ТОВ
«Крост» та ТОВ «Сервіспромбуд» було
укладено договір №20/09-1 від 20.09.2013 року,
відповідно до умов якого ТОВ
«Сервіспромбуд» (постачальник)
зобов'язується у 2013 році за завданням
ТОВ «Крост» (покупця) виготовити та
поставити, а покупець прийняти товар
(продукцію) у відповідності до
специфікацій, які є невід'ємною
частиною договору. Даний договір
здійснюється на виконання договору №3
ДРБ від 08.08.2013 року «Про закупівлю робіт
за державні кошти» між ТОВ «Крост» та
ДП «Льодові арени»; ціна кожної
поставленої партії продукції та
порядок розрахунків вказується в
кожній окремій специфікації, сума
договору складає - 5000000,00грн. (з ПДВ).

Також 20.09.2013 року між ТОВ «Крост»
(покупець) та ТОВ «Сервіспромбуд»
(постачальник) було укладено договір,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язувався у 2013 році за завданням
покупця виготовити та поставити, а
покупець прийняти та оплатити товар
(продукцію) у відповідності до
специфікацій, які є невід'ємною
частиною договору. Цей договір
здійснюється на виконання договорів
між ТОВ «Крост» та ВАТ «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат».

На підтвердження реальності
проведених господарських операцій ТОВ
«Крост» надало суду копії вказаних
договорів, видаткових накладних,
рахунків-фактур, податкової накладної,
товарно-транспортних накладних,
сертифікатів відповідності, платіжних
доручень, акту звірки розрахунків.

В акті проведеної перевірки відповідач
прийшов до висновків про порушення
норм чинного податкового
законодавства з огляду на те, що під час
проведення перевірки ТОВ «Крост» не
надало контролюючому органу актів
приймання товару по якості та
кількості, специфікації до договорів
та подорожніх листів, за поставлений
товар було здійснено передоплату за
умовами договору, видаткові накладні
за формою не відповідають нормам
чинного законодавства, тому за
твердженнями податкового органу
документи, виписані ТОВ
«Сервіспромбуд» за формою податкового
та видаткової накладної, не можуть бути
підставою для включення сум ПДВ до
складу дозволеного податкового
кредиту у ТОВ «Крост».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 85.2, п. 85.4, п. 85.8
ст. 85 Податкового кодексу України,
платник податків зобов'язаний надати
посадовим (службовим) особам органів
державної податкової служби у повному
обсязі всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки. Такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові
особи органу державної податкової
служби мають право отримувати у
платників податків належним чином
завірені копії первинних
фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів), порушення вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Посадова (службова) особа органу
державної податкової служби, яка
проводить перевірку, у випадках,
передбачених цим Кодексом, має право
отримувати від платника податків або
його законних представників копії
документів, що належать до предмета
перевірки. Такі копії повинні бути
засвідчені підписом платника податків
або його посадової особи та скріплені
печаткою (за наявності).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV
(у відповідній чинній редакцій),
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Тобто, системний аналіз вказаної норми
показує, що лише в разі фактичного
здійснення господарської операції
документ може вважатися первинним та
тим самим підтверджувати реальність
проведення такої господарської
операції. Тому, якщо фактичного
здійснення господарської операції не
було, відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку,
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. А
для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, яка має спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
податків.

Положеннями ст. 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» від 05.04.2001
року за № 2344-III (у відповідній чинній
редакції) визначено, що автомобільні
перевізники, водії повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника -
документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством;

для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України визначено, що витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Аналіз вищевикладених норм
податкового законодавства показує, що
необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності. Тому, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтвердженні належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Згідно даних акту перевірки під час
проведення перевірки податковий орган
під час проведення перевірки
використовував такі документи:
декларації з ПДВ та додатку №5
«Розшифровка податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів», в яких відображено
фінансово-господарські
взаємовідносини з ТОВ «Сервіспромбуд»
(код ЄДРПОУ - 37272226) за вересень 2013 року, а
саме: декларація з ПДВ (звітна) за
вересень 2013 року (вх.№ від 21.10.2013
року) та додаток №5 «Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
(вх.№ від 21.10.2013 року); уточнюючий
розрахунок за вересень 2013 року додатку
№5 «Розшифровка податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» (вх.№ від 05.11.2013
року); декларація з ПДВ (звітна нова) за
жовтень 2013 року (вх.№ від 20.11.2014
року) та звітний новий додаток №5
«Розшифровка податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів» (вх.№ від 20.11.2013
року); декларація з ПДВ (звітна) за
грудень 2013 року (вх.№ від 20.01.2014
року) та додаток №5 «Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
(вх.№ від 20.01.2014 року); акт
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції від
24.01.2014 року №8/22-01/37272226 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Сервіспромбуд» (код
ЄДРПОУ - 37272226) щодо дотримання вимог
податкового законодавства і
правильності нарахування та сплати
податку на додану вартість під час
здійснення фінансово-господарських
відносин з контрагентом ТОВ «Крост»
(код ЄДРПОУ - 32410394) за період з 01.09.2013
року по 30.09.2013 року».

Також на запити Криворізької південної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 18.11.2013 року №10278/10/15.1-10 та
від 12.01.2014 року №2553/10/15.1 було надано
відповідачу листи від 28.11.2013 року №28/11-4
(вх.№8304/10 від 29.11.2013 року та від 26.02.2014
року №2-26-02/2014 (вх.№2692/10 від 26.02.2014 року) і
копії первинних, бухгалтерських
документів для проведення перевірки, а
саме: договір купівлі-продажу, інші
договори, податкові накладні та
видаткові накладні за перевіряємий
період, виписки банку, платіжні
доручення, журнали-ордери і відомості
по бухгалтерським рахункам №631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками», №3711 «Розрахунки за
виданими авансами», №205 «Будівельні
матеріали» та інші документи (серед
яких в тому числі: товарно-транспортні
накладні, сертифікати продукції).

Отже, з урахуванням вищевикладеного,
суд приходить до висновку про те, що
наявність чи відсутність подорожнього
листа не є доказом реальності чи
нереальності проведеної господарської
операції. На підтвердження факту
поставки товару в тому числі позивачем
були надані суду копії відповідних
товарно-транспортних накладних, при
цьому нормами Закону України «Про
автомобільний транспорт» передбачена
альтернатива щодо документів, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення. А тому, суд погоджується з
твердженнями позивача щодо того, що
відсутність подорожніх листів не
виключає у позивача права на
віднесення до податкового кредиту
сплачених сум ПДВ. Акти приймання
товару по якості та кількості, на
ненаданні яких акцентує увагу
податковий орган у своєму акті
перевірки, також не є обов'язковими
первинними документами, наявність чи
відсутність яких буде свідчити про
реальність чи нереальність проведених
господарських операцій. Адже
вищевикладені норми чинного
законодавства саме вказують на
необхідну наявність саме зазначеного
первинного документу, тим більше, що
якість товару було підтверджено
відповідними сертифікатами
відповідності. Копії відповідних
первинних документів містяться в
матеріалах справи, та були надані
відповідачу під час проведення
перевірки у повному обсязі.

Щодо використання в якості
обґрунтування своїх тверджень та
посилань на висновки акту перевірки
іншої податкової інспекції, то суд
зазначає таке.

Пунктами 4, 6 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України № 984
від 22.12.2010 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.01.2011
року за № 34/18772 (є чинним) визначено, що
акт документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Тому, посилання податкового органу, у
тому числі і на дані акту перевірки, під
час формування висновків в акті
перевірки від 10.04.2014 року №312/22-12/32410394 є
безпідставними. Крім того, посилання
податкового органу на факти,
встановлені в актах перевірок інших
податкових служб, зокрема, щодо
порушення податкової дисципліни
контрагентами платника податків по
сплаті податків, щодо ведення
фіктивного підприємництва, схем
мінімізації податкових зобов'язань,
штучного формування податкового
кредиту. Суд зазначає, що не є підставою
для відмови у праві на податковий
кредит та бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість порушення
податкової дисципліни контрагентами
платника податків. Також не є підставою
для визнання нереальними
господарських операцій, проведених
контрагентом з платником податків,
припинення такого контрагента після
проведення господарської операції, або
анулювання його податкового статусу,
порушення таким податкової дисципліни,
тощо. Адже зазначені обставини ніяким
чином не позбавляють платника податків
права на віднесення сплачених ним сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту, тим більше, що ТОВ
«Крост» виконало всі передбачені
законом умови для цього та має
відповідне документальне
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Таким чином, винесене податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
таким, що підлягає скасуванню повністю,
тому позовні вимоги ТОВ «Крост» є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.

Також суд вважає за необхідне вирішити
питання щодо розподілу судових витрат
та у відповідності до норм ст.ст. 87, 94
КАС України присудити з Державного
бюджету України на користь ТОВ «Крост»
сплачену суму судового збору за
подання до суду адміністративного
позову майнового характеру у розмірі -
487,20грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 05.05.2014 року №847.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Крост» до
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
28.04.2014 року № - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 28.04.2014
року форми «Р» №.

Присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Крост»
(код ЄДРПОУ - 32410394) сплачений судовий
збір у розмірі - 487,20грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень двадцять
копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 23.06.2014
року.

Суддя
А.Ю.
Рищенко