Справа № 2а/2470/918/12
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2014 р. м. Київ
К/800/55621/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю
секретаря представників сторін: від
позивача: від відповідача:Муравйов О. В.
Маринчак Н. Є. Моторний О. А. Титенко М.
П. Гоцка Р. В. Васійчук С. І.розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мрія
Глибоччини» та Державної податкової
інспекції у Глибоцькому районі
Чернівецької областіна постанову та
ухвалуЧернівецького окружного
адміністративного суду від 03.07.2013 року
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26.09.2013 рокуу
справі№ 2а/2470/918/12за позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю «Мрія
Глибоччини»доДержавної податкової
інспекції у Глибоцькому районі
провизнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03.07.2013 року
у справі № 2а/2470/918/12, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26.09.2013 року,
позов задоволено частково. Скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Глибоцькому районі форми «Р» №
/2605 від 23.02.2012 року в частині
збільшення грошового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
17 276,57 грн., з них 13 700,35 грн. - за основним
платежем та 3 506,22 грн. штрафні
(фінансові) санкції.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі в частині відмови в позові,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати в цій частині, прийняти нове
про задоволення позову. Свої вимоги
заявник обґрунтовує порушенням судами
норм матеріального та процесуального
права, зокрема, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп.
«а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу
України, ст. ст. 11, 69, 70, 71, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Податковий орган оскаржив до суду
касаційної інстанції судові рішення у
справі в частині задоволення позову,
стверджуючи про порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
а саме: пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України, ст. ст. 159, 163, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач проти вимог та доводів
відповідача заперечує, просить в
задоволенні скарги відповідача
відмовити.

Дана справа в касаційному порядку
розглядається повторно.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної Державною податковою
інспекцією у Глибоцькому районі
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Мрія Глибоччини» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 30.09.2011 року по 30.09.2011 року,
валютного та іншого законодавств за
період з 01.10.2009 року по 30.09.2011 року
складений акт № 32/2300/35654747 від 06.02.2012
року.

На підставі вказаного акта перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення: № /2601 про
збільшення грошового зобов'язання з
фіксованого сільськогосподарського
податку на загальну суму 5 435,54 грн., №
/2602 про збільшення грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 1 040 777,71
грн., № /2603 про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 161 677,50
грн., № /2604 про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 683 462,50
грн., № /2605 про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму 30
955,18 грн.

28.05.2013 року Вищим адміністративним
судом України прийнято ухвалу, якою
касаційну скаргу позивача залишено без
задоволення, касаційну скаргу
відповідача задоволено частково,
постанови Чернівецького окружного
адміністративного суду та Вінницького
апеляційного адміністративного суду
скасовано в частині задоволення позову
про скасування податкового
повідомлення-рішення від 23.02.2012 року №
/2605 та в цій частині направлено на
новий розгляду до суду першої
інстанції.

Отже, предметом спору під час нового
розгляду є вимога про скасування
податкового повідомлення-рішення від
23.02.2012 року № /2605 про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму 30
955,18 грн.

В акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено вимоги пп. 168.1.1 п. 168.1
ст. 168 та пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України в частині не
нарахування, не утримання та не
перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб за безпідставно
виплачені кошти фізичним
особам-підприємцям ОСОБА_7 в сумі 82 307,00
грн. та ОСОБА_8 в сумі 79 357,00 грн.

Відповідач вважає, що позивачем
порушено пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України, оскільки останній
здійснив виплату ПП ОСОБА_7 інших
доходів, ніж від провадження
підприємницької діяльності, у межах
обраних ним видів такої діяльності, а
відтак позивач будучи податковим
агентом до доходів, що виплачуться
фізичній особі, був зобов'язаний
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.
168 Податкового кодексу України за
ставкою згідно із п. 167.1 ст. 167 цього
Кодексу.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність податковим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 176.2. «а» особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок.

В акті перевірки перевіряючи
зазначили, що позивач здійснив виплату
ПП ОСОБА_7 інших доходів, ніж від
провадження підприємницької
діяльності, у межах обраних ним видів
такої діяльності, а відтак ТОВ «Мрія
Глибоччини» є податковим агентом до
доходів, що виплачуються фізичній
особі, тому його було зобов'язане
нарахувати, утримати та сплатити
податок відповідно до п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України за ставкою
згідно з п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що реальність виконання
господарських операцій позивачем та ПП
ОСОБА_7 щодо виконання договорів про
надання інформаційних, маркетингових
та рекламних послуг, укладених з 01.03.2010
року по 30.09.2011 року, підтверджуються
актами прийому-передачі наданих
послуг.

Отже, висновок відповідача, викладений
в акті перевірки, про те, що виплачені
доходи ПП ОСОБА_7 не пов'язані з її
підприємницькою діяльністю, є
неправомірним.

В порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
податковим органом не доведено
обґрунтованості висновку акта
перевірки, що став підставою для
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № /2605 від
23.02.2012 року в частині збільшення
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 17 276,57 грн., з
них 13 700,35 грн. - за основним платежем та 3
506,22 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Також в акті перевірки відповідач
зазначив, що кошти в сумі 79 357,00 грн. були
виплачені позивачем СПД ОСОБА_8 не як
доходи від результатів його
підприємницької діяльності з пошуку та
підбору земельних ділянок
сільськогосподарського призначення.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 01.01.2009 року між ТОВ
«Мрія Глибоччини» та СПД ОСОБА_8
укладений договір про надання послуг з
пошуку та підбору земельних ділянок.

Згідно із пп. 1.1 цього договору
виконавець зобов'язується за завданням
Замовника протягом визначеного в
договорі строку надавати йому послуги
з пошуку та підбору земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
(паїв) для укладання замовником з
власниками вказаних земельних ділянок
договорів оренди земельних ділянок, а
замовник зобов'язується оплачувати
якісно надані виконавцем послуги в
обсязі та на умовах, визначених цим
договором.

Судами першої та апеляційної
встановлено, що реальність
господарських відносин між позивачем
та СПД ОСОБА_8 не підтверджується
матеріалами справи.

Доводи касаційної скарги позивача щодо
виконання вказаним контрагентом
зобов'язань по договору від 01.01.2009 року
викладеного не спростовують, а
зводяться до переоцінки обставин,
встановлених судом апеляційної
інстанції, що у відповідності до ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
України не віднесено до повноважень
суду касаційної інстанції.

Виходячи з встановлених обставин
справи, позовні вимоги про скасування
податкового повідомлення-рішення від
23.02.2012 року № /2605 вірно задоволені
лише в частині донарахованої суми
податку з доходів фізичних осіб в сумі
17 276,57 грн.

За таких обставин касаційні скарги не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мрія
Глибоччини» залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Глибоцькому районі
Чернівецької області залишити без
задоволення.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03.07.2013 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26.09.2013 року
у справі № 2а/2470/918/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236-238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
Н. Є. Маринчак

О. А. Моторний