Справа № 822/2368/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2368/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К., при секретаріДехтярук В.В. , за
участі: представника позивача
представника відповідачаЗеленюка В.Д.,
Шевчука В.О.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Термопласт" смт.
Летичів Хмельницької області до
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 28 березня 2014 року
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області (Летичівське відділення) про
сплату 5572,50 грн., в тому числі 4458 грн.,
податку на додану вартість та штрафних
(фінансових) санкцій 1114,50 грн.,
застосованих за порушення пунктів 198.1,
198.3 статті 198 Податкового кодексу
України-в повному обсязі, як таке, що не
відповідає вимогам Податкового
кодексу України та іншим актам
законодавства.

Свій позов позивач мотивує тим, що
відповідачем проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
позивача.

За результатами перевірки відповідач
склав акт перевірки № 262/22/34323508 від 03
березня 2013 року. На підставі акту
перевірки відповідач прийняв
податкове повідомлення-рішення №
від 28 березня 2014 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість в розмірі 5572,50 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 4458 грн., та нараховано штрафні
санкції в розмірі 1114,5 грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення позивач вважає
протиправним, так як за результатами
проведеної перевірки не встановлено
відсутність у позивача права на
податковий кредит з податку на додану
вартість за відповідні звітні періоди.

Господарські операції позивача із ТОВ
«Екосировина» є правомірними, мають
реальний характер, підтверджуються
податковими накладними, актами
здачі-прийняття виконаних робіт
(отриманих послуг) за період з 01.06.2012
року по 31.03.2013 року.

Також додатково позивач при проведенні
перевірки зазначив, що по кожній партії
товару замовник надавав виконавцю
розрахунок тари і пакувальних
матеріалів, що заповнюються відповідно
вантажної митної декларації, інвойсу
чи інших супровідних документів на
товар.

За таких обставин податкове
повідомлення-рішення № від 28
березня 2014 року необхідно визнати
протиправним та скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, пояснивши суду, що відповідач
провів документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача.

За результатами перевірки відповідач
склав акт перевірки № 262/22/34323508 від 03
березня 2013 року. На підставі акту
перевірки відповідач прийняв
податкове повідомлення-рішення №
від 28 березня 2014 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість в розмірі 5572,50 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 4458 грн., та нараховано штрафні
санкції в розмірі 1114,5 грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення позивач вважає
протиправним, так як за результатами
проведеної перевірки не встановлено
відсутність у позивача права на
податковий кредит з податку на додану
вартість за відповідні звітні періоди.

Господарські операції позивача із ТОВ
«Екосировина» є правомірними, мають
реальний характер, підтверджуються
податковими накладними, актами
здачі-прийняття виконаних робіт
(отриманих послуг) за період з 01.06.2012
року по 31.03.2013 року.

Також додатково позивач при проведенні
перевірки зазначив, що по кожній партії
товару замовник надавав виконавцю
розрахунок тари і пакувальних
матеріалів, що заповнюються відповідно
вантажної митної декларації, інвойсу
чи інших супровідних документів на
товар.

За таких обставин податкове
повідомлення-рішення № від 28
березня 2014 року необхідно визнати
протиправним та скасувати.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав повністю, пояснивши суду, що
податкове повідомлення-рішення є
законним, так як перевіркою
встановлено відсутність у позивача
права на податковий кредит з податку на
додану вартість на суму 4458 грн., за
період з серпня 2012 року по березень 2013
року, тому що господарські операції із
ТОВ «Екосировина» не мали реального
характеру.

За таких обставин у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України (пункт 1.1
статті 1).

В судовому засіданні встановлено, що
позивач 01.03.2007 року зареєстрований
Летичівською районною державною
адміністрацією Хмельницької області
як юридична особа, та відповідно до
статтей 15, 16 Податкового кодексу
України є платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Однією із функцій органів державної
податкової служби яку вони виконують
згідно підпункту 19.-1.1.1 пункту 19.-1.1
статті 19 Податкового кодексу України є
здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів,
установлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Порядок проведення перевірок
встановлений главою 8 Податкового
кодексу України.

Підпунктом 75.1.2, пункту 75.1, пунктом 75.1
статті 75 Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні контролюючого органу.

Державним податковим органом
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
взаємовідносин із ТОВ «Екосировина» за
період з 01.06.2012 року по 31.03.2013 року.

Особливості проведення документальних
позапланових перевірок визначені
статтею 79 Податкового кодексу України.

Згідно пунктів 79.1, 79.2 статті 79
Податкового кодексу України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

В період з 20.02.2014 року по 24.02.2014 року
відповідачем проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
позивача з питань взаємовідносин з ТОВ
«Екосировина».

Перевірка проведена на підставі наказу
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції № 216 від 18.02.2014
року. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Термопласт»
проінформовано про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки повідомленням № 13/10/22/11/22-118
від 19.02.2014 року.

Повідомлення про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки разом із наказом про її
проведення вручені посадовій особі
позивача 20.02.2014 року.

Згідно пунктів 86.1, 86.4 статті 86 ПК
України результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка) документальної невиїзної
перевірки складається у двох
примірниках, підписується посадовими
особами контролюючого органу, які
проводили перевірку, та реєструється у
контролюючому органі протягом п'яти
робочих днів з дня, що настає за днем
закінчення установленого для
проведення перевірки строку (для
платників податків, які мають філії
та/або перебувають на консолідованій
сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної
перевірки після його реєстрації
вручається особисто платнику податків
чи його законним представникам або
надсилається рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. У разі
відмови платника податків або його
законних представників від підписання
акта (довідки) перевірки посадовими
особами контролюючого органу
складається відповідний акт, що
засвідчує факт такої відмови. Відмова
платника податків або його законних
представників від підписання акта
перевірки не звільняє такого платника
податків від обов'язку сплатити
визначені контролюючим органом за
результатами перевірки грошові
зобов'язання. Заперечення по акту
перевірки розглядаються у порядку і
строки, передбачені пунктом 86.7 цієї
статті. Податкове повідомлення-рішення
приймається у порядку і строки,
передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

За результатами перевірки державним
податковим органом складено акт «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Термопласт» з питань
взаємовідносин з ТОВ «Екосировина»
(код ЄДРПОУ-36200936) за період з 01.06.2012 року
по 31.03.2013 року», № 262/22/34323508 від 03.03.2014
року.

Перевіркою встановлено порушення
пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України.

Внаслідок такого порушення позивачем
занижено податок на додану вартість за
період, що підлягав перевірці в сумі 4458
грн., в тому числі в розрізі звітних
(податкових) періодів: за серпень 2012
року в сумі 833 грн., за вересень 2012 року в
сумі 833 грн., за жовтень 2012 року в сумі 833
грн., за грудень 2012 року в сумі 833 грн., за
січень 2013 року в сумі 833 грн., за
березень 2013 року в сумі 293 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Згідно пунктів 58.1, 58.2 статті 58
Податкового кодексу України визначено,
що у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручаться) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (фінансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий орган,
та/або пенею за порушення строків
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі акту перевірки відповідач
прийняв податкове
повідомлення-рішення № від 28.03.2014
року, яким збільшив позивачу суму
грошового зобов'язання за платежем з
податку на додану вартість в розмірі
5572,50 грн., в тому числі за основним
платежем в розмірі 4458 грн., та
застосував штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) у розмірі 1114,5 грн.

До такого висновку в акті перевірки, а
саме: про порушення позивачем пунктів
198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу
України, посадова особа державного
податкового органу прийшла в зв'язку з
тим, що при проведенні перевірки
використано матеріали акту перевірки
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області № 1183/22-03/36200963 від 09.12.2013 року
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Екосировина»
(код зв ), щодо підтвердження
господарських відносин за період з
01.06.2012 року по 31.03.2013 року».

Аналізом матеріалів податкової
звітності, реєстраційних документів,
звітів та інших документів встановлено
відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського, технічного персоналу,
оборотних коштів, виробничих активів,
складських приміщень, транспортних
засобів при значних обсягах реалізації
товарів (робіт, послуг).

В ході організації документальної
перевірки ТОВ «Екосировина»
встановлено, що за податковою адресою
підприємство не знаходиться.

Проведеною зустрічною звіркою
встановлено наявність ознак
відсутності факту реального
здійснення господарських операцій.

Фактично у періоді, що підлягав
перевірці виявлено факти оформлення
ТОВ «Термопласт» операцій з отримання
послуг у ТОВ «Екосировина», що не мали
реального товарного характеру та не
пов'язані з господарською діяльністю
підприємства.

В актах здачі-приймання робіт (надання
послуг) не вказано конкретно які саме
послуги надані, не вказано обсяги
наданих послуг в натуральному та
вартісному виразі, місце надання
послуг (місце накопичення тари
(упаковки), акти не містять інформації
про фактично понесені витрати на
здійснення послуг.

В актах здачі-приймання робіт (надання
послуг) відсутні реквізити посадових
осіб і виконавця і замовника послуг, що
не дає можливості ідентифікувати осіб,
якими підписані акти.

Враховуючи наведене, актом перевірки
встановлено, що ТОВ «Термопласт» та ТОВ
«Екосировина» проводили лише
документальне оформлення операцій з
придбання та надання послуг по
збиранню, зберіганню та передачі для
подальшої утилізації тари та
пакувальних матеріалів по регістрах
бухгалтерського обліку, які стосуються
лише факту перерахування грошей.

Оскільки реальність вчинення
господарських операцій між ТОВ
«Термопласт» та ТОВ «Екосировина»
відсутня, а підставою для податкового
обліку є лише фактичний рух активів, а
не задекларований на папері, тому у ТОВ
«Термопласт» не було підстав для
податкового обліку вказаних операцій.

Наявність у ТОВ «Термопласт»
податкових накладних не є підставою
для віднесення сплачених сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту по операціях, що фактично не
здійснювались, не мали на меті
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності
підприємства.

Суд вважає такі висновки державного
податкового органу наведені у акті
перевірки № 262/22/34323508 від 03.03.2014 року на
підставі яких відповідач прийняв
податкове повідомлення-рішення №
від 28.03.2014 року, такими, що не
відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства.

Між позивачем-товариством з обмеженою
відповідальністю «Термопласт» смт.
Летичів Хмельницької області, яке
виступає в ролі замовника, та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Екосировина», яке
виступає в ролі виконавця, 15 червня 2012
року укладено договір № 1506/2-01, згідно
якого виконавець зобов'язується
надавати послуги стосовно збирання,
сортування, транспортування, переробки
та утилізації тари (упаковки) завезеної
замовником на територію України, а
також власного виробництва продукції
та окремих видів відходів як вторинної
сировини згідно із затвердженим
переліком, що утворюється внаслідок
господарської діяльності замовника, а
також у разі невідповідності відходів
як вторинної сировини вимогам діючих
стандартів для подальшої переробки чи
утилізації, проводити знищення чи
захоронення цих відходів в тому числі
шляхом залучення до виконання третіх
осіб.

Замовник зобов'язується надавати
виконавцю відомість «Про облік та
розрахунок тари і пакувальних
матеріалів, у яких надходять товари, що
підлягають митному оформленню в режимі
імпорту», у визначені строки
направляти виконавцю підписані акти
наданих послуги на умовах,
передбачених у цьому договорі.

Необхідність підписання такого
договору обмовлена вимогами постанови
Кабінету Міністрів України № 915 від 26
липня 2001 року «Про впровадження
системи збирання, заготівлі та
утилізації відходів як вторинної
сировини».

ТОВ «Термопласт» протягом періоду, що
підлягав перевірці отримував товари в
режимі імпорту, що підтверджується як
поясненнями представника позивача так
і об'єктивно наданими вибірково
копіями митних декларацій.

ТОВ «Екосировина», виконуючи умови
укладеного договору проводило
збирання, сортування, транспортування,
переробку та утилізацію тари (упаковки)
завезеної замовником на територію
України.

Позивач, виконуючи умови договору про
оплату отриманих послуг, платіжними
дорученнями перерахував ТОВ
«Екосировина» кошти на загальну суму
26759,70 грн.

Дата перерахування коштів, номера
платіжних доручень та суми
перерахувань за кожним платіжним
дорученням окремо, наведені в акті
перевірки, копія якого додана до
матеріалів справи.

Факт надання ТОВ «Екосировина» послуг
по збиранню, сортуванню,
транспортуванню, переробки та
утилізації тари (упаковки) завезеної
замовником на територію України
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт, перелік яких
також наведений в акті перевірки.

Згідно підпункту б) пункту 185.1 статті 185,
підпункту а) підпункту 186.2.1 статті 186,
пункту 188.1 статті 188 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є операції платників податку з
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Місцем постачання послуг є місце
фактичного постачання послуг,
пов'язаних з рухомим майном, а саме:
послуг, що є допоміжними у транспортній
діяльності: навантаження,
розвантаження, перевантаження,
складська обробка товарів та інші
аналогічні види послуг.

База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

Відповідно до статті 194 Податкового
кодексу України операції, зазначені у
статті 185 цього Кодексу, крім операцій,
що не є об'єктом оподаткування,
звільнених від оподаткування, та
операцій, до яких застосовується
нульова ставка, оподатковуються за
ставкою, зазначеною в підпункті "а"
пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є
основною.

Податок становить 17 відсотків бази
оподаткування та додається до ціни
товарів/послуг.

Так як замовник-ТОВ «Термопласт» та
виконавець-ТОВ «Екосировина» є
платниками податку на додану вартість,
господарська операція по наданню
послуг є об'єктом оподаткування таким
податком, тому ТОВ «Екосировина
провело оподаткування постачання
товару згідно із базою оподаткування
за ставками встановленими Податковим
кодексом України.

Підпунктами 201.1, 201.4, 201.6, 201.7, 201.8, 201.10
статті 201 Податкового кодексу України
встановлено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один із
визначених способів.

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

При надані та виконанні послуг у
виконавця послуг виникав обов'язок по
формуванню податкових зобов'язань та
складанню податкових накладних, тому
ТОВ «Екосировина» складені 7
податкових накладних на загальну суму
26759,70 грн., в тому числі податок на
додану вартість в сумі 4459,93 грн., які в
свою чергу надані позивачу.

Позивач отримані податкові накладні
відобразив у реєстрі отриманих та
виданих податкових накладних за
відповідні періоди.

Згідно із підпунктом а) пункту 198.1,
пунктів 198.2, 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

-дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

В зв'язку з тим, що позивач отримав від
виконавця податкові накладні в червні,
липні, вересні, жовтні, грудні 2012 року,
лютому, березні 2013 року, тому право на
податковий кредит у нього виникло у
відповідні звітні податкові періоди.

Оскільки позивач є платником податку
на додану вартість, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію платника
податку на додану вартість № 100093935 від
29.01.2008 року, та отримав у ТОВ
«Екосировина» послуги у вартість яких
входить нарахований податок на додану
вартість, відповідно у позивача
виникло право на податковий кредит.

Позивач на підставі отриманих
податкових накладних сформував
податковий кредит в розмірі 4459,93 грн.,
та подав до державного податкового
органу за місцем своєї реєстрації
податкові декларації з податку на
додану вартість за відповідні звітні
періоди.

Згідно пункту 198.6. статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Дослідження вказаних норм Податкового
кодексу України, встановлених обставин
у справі, дає суду зробити висновок, що
основним документом, який підтверджує
право платника податку на податковий
кредит є належно виконана податкова
накладна, за умови придбання послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, в зв'язку з чим вважає, що
позивач сформував податковий кредит за
період, що підлягав перевірці у повній
відповідності до вимог Податкового
кодексу України.

Суд при вирішенні спору не бере до
уваги висновки акту перевірки
позивача, пояснення представника
відповідача виходячи із такого.

Ні актом перевірки Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області №
1183/22-03/36200963 від 09.12.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Екосировина» (код зв ), щодо підтвердження
господарських відносин за період з
01.06.2012 року по 31.03.2013 року», ні актом
перевірки позивача, складеним
Хмельницькою об'єднаною державною
податковою інспекцією «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Термопласт» з питань взаємовідносин з ТОВ
«Екосировина» (код ЄДРПОУ-36200936) за
період з 01.06.2012 року по 31.03.2013 року» №
262/22/34323508 від 03.03.2014 року достовірно не
встановлено можлива наявність
договорів оренди складських приміщень
та виробничих потужностей у ТОВ
«Екосировина» в період його
правовідносин з позивачем, чи
можливого укладення відповідних
договорів з третіми особами.

В самому акті перевірки Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції, позивач з питань
господарських відносин з ТОВ
«Екосировина» взагалі не згадується.

Із пояснень представника позивача, які
підтверджуються матеріалами справи
судом встановлено, що отримані послуги
безпосередньо стосуються
господарської діяльності позивача,
оскільки розпакований товар в
подальшому використовувався у
виробничій діяльності підприємства.

Відповідачем при проведенні перевірки
не встановлено інших джерел можливого
отримання позивачем послуг стосовно
збирання, сортування, транспортування,
переробки та утилізації тари (упаковки)
завезеної замовником на територію
України.

Державним податковим органом не надано
жодних доказів того, що відомості в
первинних документах бухгалтерського
та податкового обліку позивача,
оформлених при виконанні договору, не
відповідають дійсності.

Право позивача на податковий кредит не
залежить від діяльності самого ТОВ
«Екосировина», наявності у нього
основних засобів, кількості працюючих
осіб.

Враховуючи висновки відповідача про
те, що договір не має реального
характеру, суд вважає, що таким чином
він підпадає під ознаки нікчемності за
версією відповідача.

При кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК України має враховуватися вина,
яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією із сторін.

Для прийняття рішення зі спору
необхідно встановлювати, у чому
виявилась завідомо суперечна
інтересам держави і суспільства мета
укладення угоди, і хто з її учасників
мав намір на досягнення цієї мети. За
відсутності таких доказів наявність
умислу у юридичної особи не може
вважатись установленою.

Аналізуючи все в сукупності суд
приходить до висновку, що намір сторін
у дослідженому договорі, щодо вчинення
господарських зобов'язань з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
та суспільства, за досліджених
обставин у судовому засіданні свого
підтвердження не знайшов.

Доказів того, що договір про надання
послуг, укладений між позивачем та ТОВ
«Екосировина» є таким, що не має
реальних наслідків, відповідачем не
надано, у акті перевірки не наведено.

Окремі недоліки первинних документів
не можуть слугувати підставою для
висновку про відсутність реального
виконання договору.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що податкове
повідомлення-рішення відповідача №
від 28.03.2014 року, яким відповідач
збільшив позивачу суму грошового
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість в розмірі 5572,50 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 4458 грн., та застосував штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) у розмірі
1114,5 грн., необхідно визнати
протиправним та скасувати.

Аналізуючи все в сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та доведений у судовому
засіданні, тому його необхідно
задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 1, 15, 16, 19, 20, 54, 58, 79, 86, 185, 186, 187, 188, 198,
201 ПК України, ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області №
від 28.03.2014 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю
«Термопласт» смт. Летичів Хмельницької
області збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість в розмірі 5572,50 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 4458 грн., та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) у
розмірі 1114,5 грн.

В повному постанова суду буде
виготовлена 18.07.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18
липня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський