Справа № 818/1891/14
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 р. 9:50
Справа № 818/1891/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Кравченко Є.Д., розглянувши в порядку
письмового провадження в приміщенні
суду в м. Суми адміністративну справу
за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Ромнах та Роменському
районі до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі (далі -
позивач) звернулося до суду з позовом
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Ромни (далі - відповідач) про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві за
квітень-червень 2014 року у розмірі 230, 43
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до п. 7 "Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання" затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України від
4 березня 2003 року № 5-4/4 зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 16
травня 2003 року за № 376/7697, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. Крім цього, статтею 3 "Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав у галузі пенсійного
забезпечення" від 13.03.1992 встановлено, що
усі витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Зважаючи на викладене, позивач
зазначає, що якщо факт отримання
каліцтва громадянам встановлено за
законодавством СРСР, то обов'язок
відшкодування витрат на виплату пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання
покладається на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Так, позивачем включено до актів звірок
виплата пенсії громадянину ОСОБА_1, що
отримав каліцтво 25.12.1950 на ст. Баладшари
Кіровського району, тобто за
законодавством СРСР.

Загальна сума невідшкодованих витрат
Управлінню Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі у
зв'язку з виплатою ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва за квітень-червень 2014 року
складає 230, 43 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, 29.07.2014 подав до
суду заяву, в якій зазначає, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі та
просить розглянути справу без його
участі (а.с. 19).

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, 29.07.2014 подав до
суду заяву, в якій просить розглядати
справу без його участі (а.с. 20). У
письмовому запереченні на
адміністративний позов (а.с. 21-22)
зазначив, що спірне питання
регулюється Угодою про взаємне
визнання прав на відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, які пов'язані з
виконанням ними трудових обов'язків, що
була підписана 9 вересня 1994 року
державами колишнього СPCP, в тому числі і
Україною. Зазначена Угода поширюється
на всі підприємства, установи,
організації Сторін (у тому числі
колишнього СPCP). Згідно з статтею 2
Угоди, відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (в
тому числі під час втрати
працездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівником трудових
обов'язків , після переїзду потерпілого
на територію іншої Сторони), смерті
проводиться роботодавцем Сторони,
законодавство якої поширювалось на
працівника під час отримання каліцтва,
іншого ушкодження здоров'я, смерті.
Роботодавець, відповідальний за
заподіяну шкоду відшкодовує її
відповідно до свого національного
законодавства.

Враховуючи викладене, відповідач
вважає, що вимоги Управління
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі про відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності особам, які переїхали в
Україну є безпідставними, оскільки
національне законодавство України про
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання не покладає на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України обов'язок
одночасно здійснювати виплати
потерпілим, які виїхали за межі
України, та потерпілим, які отримали
ушкодження здоров'я за її межами і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну.

Крім того, відповідач зазначає, що
пунктом 2 "Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання" затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України від
4 березня 2003 р. № 5-4/4 зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 р. за № 376/7697, визначено механізм
відшкодування на централізованому
рівні витрат Пенсійного фонду України,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва та професійного захворювання
та пенсій у зв'язку з втратою
годувальника.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
у повному обсязі, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивачем
включено до актів звірок виплата
пенсії громадянину ОСОБА_1, що отримав
каліцтво 25.12.1950 на ст. Баладшари
Кіровоградського району, тобто за
законодавством СРСР.

Загальна сума витрат Управління
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі у зв'язку з виплатою
ОСОБА_1 пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва за
квітень-червень 2014 року складає 230, 43
грн., що підтверджується списками осіб,
яким виплачені пенсії (а.с. 9, 10, 11),
актами щомісячних звірок (а.с. 6, 7, 8).

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ. (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105-XIV (далі - Закон №
1105-XIV), яка визначає перелік соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій, особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Пункт 7 Порядку, якому, на думку
відповідача, суперечать вимоги
управління ПФУ про відшкодування
витрат, не врегульовує спірні
відносини, які виникли у цій справі,
оскільки встановлене ним правило та
механізм взаєморозрахунків на
централізованому рівні між Фондом та
ПФУ розраховані на відсутність спору
та реалізуються за наслідками
попередньо здійснених згідно з
пунктами 5, 6 Порядку звірок витрат за
особовими справами потерпілих,
складання актів таких звірок,
узгодження й подання відповідних
довідок.

Статтею 16 Закону № 1105-XIV визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
організовує та забезпечує виконання
рішень правління Фонду, робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є,
зокрема, її відділення в районах і
містах обласного значення. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Згідно з пунктом 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 1 березня
2001 року № 121/2001 (чинного на час
виникнення спірних відносин) ПФУ
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління ПФУ в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві,
Севастополі, та управління ПФУ в
районах, містах і районах у містах.

З огляду на викладене вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду, основними
завданнями якої згідно з Положенням
про виконавчу дирекцію Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15, крім іншого,
визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві, та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Дана позиція міститься у постанові
Верховного суду України від 21 травня 2013
року № 21-129а13.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни (42000,
Сумська область, м. Ромни, вул.
Пролетарської солідарності, 14 б/52, код
24016460) на користь Управління Пенсійного
фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі (42000, Сумська
область, м. Ромни, бульвар Шевченка, 8,
код 37431010) заборгованість з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за квітень-червень 2014 року
у розмірі 230 (двісті тридцять) грн. 43 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя
Є.Д. Кравченко