Справа № 344/13598/13-а (6а/344/184/13)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. м. Київ
К/800/10840/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Бутенка В.І.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області на ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 3 лютого 2014
року за заявою ОСОБА_2 про зміну способу
і порядку виконання рішення суду у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області (далі - Управління) про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив
зобов'язати Управління виплатити та
здійснити перерахунок недоплаченої
пенсії відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2007-2010
роки.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 2 грудня 2010 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2012 року, позов задоволено
частково. Зобов'язано Управління
провести ОСОБА_2 перерахунок державної
та додаткової пенсії інваліда ІІІ
групи, відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого статтею 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити йому
недоплачену суму державної та
додаткової пенсії з 16 лютого 2009
року по 31 серпня 2010 року відповідно з
врахуванням уже виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

28 серпня 2013 року позивач звернувся до
суду першої інстанції із заявою про
зміну способу та порядку виконання
постанови Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 2 грудня 2010 року шляхом
зміни зобов'язання здійснення виплати
державної та додаткової пенсії на
стягнення.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 24
вересня 2013 року в задоволенні заяви
ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 3 лютого
2014 року скасовано ухвалу
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 24
вересня 2013 року, прийнято нове рішення
про задоволення заяви ОСОБА_2 Змінено
спосіб виконання постанови
Івано-Франківського міського суду від 2
грудня 2010 року в частині зобов'язання
Управління здійснити виплату
недоплаченої суми державної та
додаткової пенсії ОСОБА_2 як
потерпілому від наслідків аварії на
ЧАЕС, відповідно до статей 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 16 лютого 2009 року по 31 серпня
2010 року на стягнення 45057 грн 4 коп.

У касаційній скарзі Управління,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 3 лютого 2014 року та постановити нове
рішення яким відмовити у задоволенні
заяви позивача про зміну способу
виконання судового рішення.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що виконання
постанови Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 2 грудня 2010 року неможливе у
зв'язку із відсутністю коштів, виплата
яких буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Частиною першою статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Таким чином, суд
за наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту. При
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Враховуючи вимоги статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України та вимоги подання державного
виконавця, заявник просить суд
фактично змінити зміст резолютивної
частини постанови Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 2 грудня 2010 року.

Судами встановлено, що виконання
зазначеної постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, а отже
підстави для зміни способу виконання
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Отже, виходячи з наведеного, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення заяви ОСОБА_2

За правилами статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 3 лютого
2014 року скасувати, ухвалу
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 24
вересня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І. Бутенко

В.І. Ємельянова