Справа № 803/1112/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/1112/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року

Справа № 803/1112/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Кравчик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Газ-Інвест» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром-Газ-Інвест» (далі – ТзОВ «Пром-Газ-Інвест») звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі – ДПІ у Печерському районі м. Києва) про визнання неправомірними дій ДПІ у Печерському районі м. Києва щодо проведення перевірки ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» та дій при складанні акту від 19.05.2014 року № 1418/26-55-22-01/37403355 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» з питань взаємовідносин ТзОВ «Гатіора», ТзОВ «Бізнес-Бенефіт», ТзОВ «Вог Трейдінг» за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року та ДП «Пропан» за період з 01.10.2013 року по 01.10.2013 року; зобов'язання ДПІ у Печерському районі м. Києва вилучити з АІС «Податковий блок» та АІС «Результати співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію про результати проведення перевірки, оформленої в акті від 19.05.2014 року № 1418/26-55-22-01/37403355; зобов'язання ДПІ у Печерському районі м. Києва відновити в АІС «Податковий блок» та АІС «Результати співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показники податкової звітності ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року шляхом внесення до АІС «Податковий блок» та АІС «Результати співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» даних зазначених у податковій звітності ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» за відповідний період; заборону ДПІ у Печерському районі м. Києва використовувати вищевказаний акт при написанні актів перевірок.

04.07.2014 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій просили змінити п. 4 вимог, а саме заборонити ДПІ у Печерському районі м. Києва використовувати акт від 19.05.2014 року №1418/26-55-22-01/37403355 при написанні актів перевірок контрагентів вищевказаних підприємств з даних правовідносин та направляти даний акт до інших підрозділів Міндоходів України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.05.2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було складено акт № 1418/26-55-22-01/37403355 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» з питань взаємовідносин ТзОВ «Гатіора», ТзОВ «Бізнес-Бенефіт», ТзОВ «Вог Трейдінг» за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року та ДП «Пропан» за період з 01.10.2013 року по 01.10.2013 року.

Згідно висновків даного акту вбачається, що відповідачем встановлено порушення: - п. 187.1 ст.187, п. 198.1 ст.198, п. 198.2, 198.3 та п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» податкових зобов’язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року.

За результатами перевірки ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» не підтверджено задекларовані податкові зобов’язання з ПДВ за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року, а також не підтверджено задекларований податковий кредит з ПДВ за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року.

У висновку акта перевірки також встановлено, що правочини, укладені з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

В подальшому, ДПІ у Печерському районі м. Києва було внесено коригування показників податкового кредиту та податкових зобов’язань ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» до податкових автоматизованих інформаційних систем.

Показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в Деталізованій базі співставлення, формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ з додатком № 5, і повинні їм відповідати.

Тому вважають, що самостійна зміна відповідачем у базі співставлення показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача на підставі акту перевірки, без прийняття податкового повідомлення рішення та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача, тому просять визнати протиправними дії та зобов’язати усунути порушення.

Представником позивача 04.07.2014 року за вх. № 8581/14 подано до суду письмове клопотання в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Від відповідача 08.07.2014 року за вх. №8729/14 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ДПІ у Печерському районі м. Києва.

Частиною 4 ст.128 КАС України визначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У зв’язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника, оскільки судом вжиті всі передбачені заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Разом з тим, частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців серії АД №465424 вбачається, що ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» зареєстроване юридичною особою 23.11.2010 року за адресою м. Луцьк, вул. Коперника, 8а/каб.6.

19.05.2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було складено акт № 1418/26-55-22-01/37403355 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» з питань взаємовідносин ТзОВ «Гатіора», ТзОВ «Бізнес-Бенефіт», ТзОВ «Вог Трейдінг» за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року та ДП «Пропан» за період з 01.10.2013 року по 01.10.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Підставою для проведення перевірки стали надходження до ДПІ у Печерському районі в м. Києві актів, які свідчать про порушення контрагентами податкового законодавства, а саме ТзОВ «Вог Трейдінг», ТзОВ «Бізнес-Бенефіт», ТзОВ «Гатіора».

Відповідно до положень п. 73.5 ст. 73 Податкового Кодексу України, з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Відповідно до положень п. 2.1 Наказу ДПА України № 236 від 22.04.2011 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок» (надалі Наказ № 236), для проведення зустрічних звірок відбираються суб'єкти господарювання (контрагенти платника податків), щодо яких виникла необхідність у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків, в тому числі відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Відповідно до положень п.4.4 Наказу № 236, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДГТС України.

У додатку № 3 наказу № 236 затверджено зразок форми акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання.

Висновки щодо нереальності здійснення господарської діяльності акт про не можливість проведення звірки містити не повинен. Робити висновки щодо порушення платником податків податкового та іншого законодавства податкові органи вправі лише в межах відповідних документальних перевірок. Таким чином, в акті про неможливість проведення зустрічної звірки ДПІ у Печорському районі м. Києва виклала висновки які за змістом не відповідають назві та інформаційному призначенню документа.

Статтею 62 ПК України визначено способи здійснення податкового контролю. Податковий контроль здійснюється, зокрема шляхом, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Відповідно до змісту пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

При цьому, згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

З аналізу викладених норм вбачається, що документальна позапланова перевірка може проводитись на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення. В свою чергу вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки передбачено в п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Твердження позивача, як на підставу для визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позапланової виїзної перевірки та складання Акту перевірки, про те, що в останньому не зазначено підставу для її проведення не приймається судом до уваги, оскільки, як зазначено в Акті перевірки, підставою для її проведення був наказ відповідача від 19.05.2014 року.

При цьому, будь-яких інших підстав визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позапланової виїзної перевірки та складання Акту перевірки позивачем не наведено, а судом під час розгляду справи не встановлено.

За таких умов, у суду відсутні належні правові підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позапланової виїзної перевірки та складання Акту перевірки.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача вилучити з АІС «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі Акта перевірки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В Акті перевірки зазначено про те, що правочини між ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» та ТзОВ «Гатіора», ТзОВ «Бізнес-Бенефіт», ТзОВ «Вог Трейдінг» та ДП «Пропан» укладені з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, у зв'язку з чим зроблено висновок про порушення позивачем вимог п. 187.1 ст.187, п. 198.1 ст.198, п. 198.2, 198.3 та п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» податкових зобов’язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

В Акті перевірки встановлено факт недійсності цивільно-правових угод укладених позивачем з відповідним контрагентами, а також встановлено відсутність господарської діяльності позивача за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року, що є помилковим та не підтверджується документально.

Відповідно до частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому позивач не повинен нести відповідальність за господарську діяльність своїх контрагентів.

Висновки актів перевірок інших ДПІ не можуть братись до уваги, оскільки з них не вбачається будь-яких порушень податкового чи іншого законодавства з боку позивача, оскільки податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів, або зобов’язували б платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства. Можливі порушення контрагентами платника податків податкової дисципліни, у тому числі не декларування своїх зобов’язань або не сплата податку до бюджету, ще не є достатньою підставою для позбавлення платника податків права на податковий кредит з ПДВ по операціям з такими контрагентами.

Основною підставою для того щоб зробити висновок про неможливість проведення господарських операцій є інформація від інших ДПІ про встановлення нікчемності правочинів, що є прямим порушенням норм діючого законодавства та насамперед «презумпції правомірності правочину», яка закріплена в ст. 204 ЦК України і говорить про те, що договір вважається правомірним, якщо інше не встановлено судом або його недійсність прямо не встановлена законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Наведені норми вказують, що питання недійсності правочинів, не спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, тобто фіктивних, та правочинів, що не відповідають інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, тобто нікчемних, вирішується виключно судом.

Відповідного рішення суду про визнання недійсними правочинів, укладених між ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» та ТзОВ «Гатіора», ТзОВ «Бізнес-Бенефіт», ТзОВ «Вог Трейдінг» та ДП «Пропан», відповідачем суду не надано.

При цьому, відповідачем не наведено, а судом не встановлено підстав для визнання нікчемними правочинів, укладених між ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» та ТзОВ «Гатіора», ТзОВ «Бізнес-Бенефіт», ТзОВ «Вог Трейдінг» та ДП «Пропан», а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що зазначені правочини є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

За таких умов, суд вважає, що висновки Акта перевірки в частині визнання фіктивними правочинів, укладених між ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» та ТзОВ «Гатіора», ТзОВ «Бізнес-Бенефіт», ТзОВ «Вог Трейдінг» та ДП «Пропан» та, як наслідок, завищення ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» податкових зобов’язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року, є помилковими, не підтверджуються нормативно та документально, та виходять за межі повноважень відповідача.

Відповідно до змісту Акта перевірки судом встановлено, що інформацію Акта перевірки відповідач вніс до АІС «Податковий блок» та АІС «Результати співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», зокрема інформацію про результати проведення перевірки, оформленої актом від 19.05.2014 року № 1418/26-55-22-01/37403355 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» з питань взаємовідносин ТзОВ «Гатіора», ТзОВ «Бізнес-Бенефіт», ТзОВ «Вог Трейдінг» за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року та ДП «Пропан» за період з 01.10.2013 року по 01.10.2013 року.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання і а/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом ДПА України від 31 грудня 2008 року № 827 за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.

Наведене свідчить про те, що обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.

Отже, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в Деталізованій базі співставлення, формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ з додатком № 5, і повинні їм відповідати.

Самостійна зміна відповідачем у базі співставлення показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача на підставі акту перевірки, без прийняття податкового повідомлення рішення та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача.

Наведене, на думку суду, фактично свідчить, що відповідач змінив дані, задекларовані ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» у податкових деклараціях з податку на додану вартість за названі періоди, що суперечить загальним засадам оподаткування та нормам ПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 72, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей 75, 78, 79, 62 Податкового кодексу України, статтей 203, 215, 228, 234 Цивільного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити в АІС «Податковий блок» та АІС «Результати співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Газ-Інвест» за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року шляхом внесення до АІС «Податковий блок» та АІС «Результати співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» даних зазначених у податковій звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Газ-Інвест» за відповідний період.

Заборонити Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві використовувати акт від 19.05.2014 року № 1418/26-55-22-01/37403355 при написанні актів перевірок контрагентів вищевказаних підприємств з даних правовідносин та направляти акт від 19.05.2014 року № 1418/26-55-22-01/37403355 до інших підрозділів Міндоходів України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 09 липня 2014 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич