Справа № 2-2251
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/32339/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМороз Л.Л. Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за заявою
ОСОБА_4 - представника ОСОБА_4 про
ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити відповідні дії за
касаційною скаргою ОСОБА_4 -
представника ОСОБА_4 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 травня 2011 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 05 січня
2012 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року ОСОБА_4 - представник
ОСОБА_4 у Святошинському районному суді
м. Києва пред'явив позов до УПФ України
в Святошинському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити відповідні дії.

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що його син ОСОБА_4 є
інвалідом 2-ї групи за захворюванням,
пов'язаному з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС, особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1. Відповідно до
статей 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", має право на отримання
додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75-ти відсотків
мінімальної пенсії за віком та
основної пенсії у розмірі не менше 8-ми
мінімальних пенсій за віком.

Відповідач відмовив йому у перерахунку
вказаних пенсій з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком.

Просив визнати протиправними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати йому основної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи з
порушенням вимог Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"

Зобов'язати УПФ України в
Святошинському районі м. Києва
провести перерахунок та виплату йому,
як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
2-ої групи інвалідності, основної
пенсії згідно з вимогами статей 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
розрахунку не нижче 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
становити 75 відсотків від мінімальної
пенсії за віком, встановленої частиною
першою статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 01
квітня 2007 року по 01 квітня 2010 року в
сумі 154 638,75 грн., з урахуванням
проведених виплат.

Зобов'язати УПФ України в
Святошинському районі м. Києва
призначити (встановити) йому, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
(II групи інвалідності), основну пенсію
та додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю згідно вимог статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 22 червня 2010 року,
залишеним без зміни ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 10 травня
2011 року, позов ОСОБА_4 задоволено
частково.

Визнано дії УПФ України в
Святошинському районі м. Києва при
перерахуванні та виплаті ОСОБА_4
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю та недоотриманої суми
державної пенсії протиправними.

Зобов'язано УПФ України в
Святошинському районі м. Києва
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_4 згідно вимог статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8
(восьми) мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 відсотків від
мінімальної пенсії за віком, за період
з 01 квітня 2007 року по 01 квітня 2010 року,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму встановленого для
відповідних соціальних і
демографічних груп населення на
відповідний рік, з урахуванням раніше
проведених виплат.

У травні 2011 року ОСОБА_4 - представник
ОСОБА_4 звернувся до Святошинського
районного суду м. Києва про ухвалення
додаткового рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 25 травня 2011 року, залишеною
без зміни ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 05 січня 2012 року, у задоволенні
заяви ОСОБА_4 - представника ОСОБА_4 про
ухвалення додаткового рішення у справі
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 -
представник ОСОБА_4, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм процесуального права, просить
скасувати їхні рішення та постановити
рішення про задоволення його заяви.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

ОСОБА_4 у заяві просить постановити
додаткове рішення про призначення
позивачу пенсії довічно з урахуванням
положень частини третьої статті 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
при цьому вийти за межі позовних вимог
з урахуванням частини другої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Такі вимоги обґрунтовує тим, що УПФ
України в Святошинському районі м.
Києва відмовляється нараховувати та
виплачувати пенсію позивачу після 01
квітня 2010 року. Інвалідність позивачу
встановлено довічно, а тому, вважає, що
останній має право на призначення
пенсії довічно.

Відмовляючи у задоволенні вказаної
заяви, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили із того, що при
вирішенні даного спору суд виходив із
заявлених позовних вимог та норм
закону, що регулюють правовідносини,
які виникли між сторонами.

Дана справа судами першої та
апеляційної інстанцій розглянута за
нормами Цивільного процесуального
кодексу України відповідно до Закону
України від 07 липня 2010 року № 2453-V1.

Згідно із частиною першою статті 220
Цивільного процесуального кодексу
України суд, що ухвалив рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо: 1)стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу
якої сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд,
вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати; 3) суд не допустив негайного
виконання рішення у випадках,
встановлених статтею 367 цього Кодексу;
4)судом не вирішено питання про судові
витрати.

Відповідно до частини першої статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України суд розглядає цивільні справі
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи зі змісту цивільного позову,
ОСОБА_4 не заявляв вимог про
зобов'язання відповідача здійснювати
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в
подальшому з урахуванням частини
третьої статті 67 цього Закону.

Тому, суд першої інстанції правильно
відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4
про ухвалення додаткового рішення у
справі.

Суди першої та апеляційної інстанції
дотрималися вимог норм процесуального
права, їхні рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконних та
необґрунтованих судових рішень.

Водночас колегія суддів вказує на те,
що позивач не позбавлений можливості
звернутися до суду з позовом в порядку
адміністративного судочинства щодо
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити дії щодо
нарахування та виплати пенсій позивачу
після 01 квітня 2010 року без обмеження
будь-яким строком з урахуванням вимог
частини третьої статті 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суди попередніх інстанцій не
допустили порушень норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, підстав
для їх скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - представника
ОСОБА_4 залишити без задоволення, а
оскаржувані ухвалу Святошинського
районного суду м. Києва від 25 травня 2011
року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 05 січня 2012 року за заявою
ОСОБА_4 - представника ОСОБА_4 про
ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити відповідні дії -
без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.