Справа № 1570/6030/2012
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/6030/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року
м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

Розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом
Комунального підприємства «Ринок
Привоз» до Державної податкової
інспекції у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
09.07.2012р. № щодо збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності у
загальному розмірі 221347,00грн., та №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі
170813,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Ринок
Привоз» звернулось до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд визнати
нечинними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
09.07.2012р. № щодо збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності у
загальному розмірі 221347,00грн., з яких
193508,00грн. - основний платіж, 27839,00грн. -
штрафні (фінансові) санкції, та №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі
170813,00грн., з яких 148594,00грн. - основний
платіж, 22219,00грн. - штрафні (фінансові)
санкції, оскільки податковим органом
неправомірно донараховано КП "Ринок
"Привоз" податок на прибуток, та податок
на додану вартість з підстав того, що
позивачем до складу валових витрат та
податкового кредиту віднесено суми
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду, не
пов'язаних з підготовкою, організацією,
веденням основної діяльності
Підприємства -послуг, пов'язаних з
управлінням рухомим майном на
виконання Договору від 01.09.2007року №121 з
ТОВ "ІнвестСтройТорг", оскільки право
на нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також чи здійснював платник
податку оподатковувані операції
протягом такого звітного податкового
періоду. Також, позивач наголошує, що
ВАТ «Одесаобленерго», КП
«Одесводоканал» (ТОВ «Інфокс»)
щомісячно проводилось зняття
показників з лічильників та надавались
КП «Ринок Привоз» рахунки на спожитих
комунальних послуг, після отримання
яких КП «Ринок Привоз» виставляло ТОВ
«ІнвестСтройТорг» відповідні рахунки
щодо необхідності сплати за спожиті
комунальні послуги в його частині. У
зв'язку з чим, та на виконання вимог
п.п.3.1, 3.3. Договору від 01.09.2007року №121,
ТОВ «ІнвестСтройТорг» перераховувало
на розрахунковий рахунок КП «Ринок
Привоз» відповідні суми коштів, котрі
обліковувались в бухгалтерському
обліку в журналі-ордері №8 («оренда» по
рахунку 36), зараховувались до дебету
рахунку 70 (доходи підприємства), та
журналі-ордері №9 («постачальники» по
рахунку 63) та відносились з дебету
рахунка 31 (надійшло з розрахункового
рахунку) на кредит рахунків №64.1.4
(сплата ПДВ), №-91 (валові витрати
підприємства).

Відповідач - Державна податкова
інспекція у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області, з
позовними вимогами не погоджується та
вважає їх необґрунтованими з підстав,
викладених у письмових запереченнях на
адміністративний позов (від 20.11.2012р.
вихід.№42404/9/10-117), наголошуючи, зокрема,
на правомірності винесення
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень від 09.07.2012р. №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств та фінансових установ
комунальної власності у загальному
розмірі 221347,00грн., та № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 170813,00грн., оскільки
Комунальним підприємством «Ринок
Привоз» занижено податок на прибуток
на загальну суму 193508грн., у т.ч. за ІІІ
квартал 2010р. - у сумі 37395грн., ІV квартал
2010р. - у сумі 73958грн., І квартал 2011р. - у
сумі 82155грн., внаслідок чого порушено
вимоги п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», п.п.138.10.4 п.138.10 ст.138
Податкового кодексу України, а також
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету, на загальну
суму 148594грн., у т.ч. у липні 2010р. - у сумі
6844грн., серпні 2010р. - у сумі 7507грн.,
вересні 21010р. - у сумі 15566грн., жовтні 2010р.
- у сумі 19147грн., листопаді 2010р. - у сумі
21649грн., грудні 2010р. - у сумі 18158грн.,
січні 2011р. - у сумі 27255грн., лютому 2011р. - у
сумі 32468грн., внаслідок чого порушено
вимоги п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість», п.198.3
ст.198 Податкового кодексу України.

У судовому засіданні 17.06.2014р., з
урахуванням приписів ст.55 КАС України,
судом допущено заміну неналежного
відповідача - Державної податкової
інспекції у Приморському районі
м.Одеси Одеської області Державної
податкової служби, належним
відповідачем - Державною податковою
інспекцією у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області, яку
утворено внаслідок проведення
відповідної реорганізації системи
державних податкових органів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в їх сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного, на момент виникнення спірних
правовідносин, податкового
законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, у період з 11.06.2012р. по
15.06.2012р. на підставі направлень від
07.06.2012року №001471/1301, від 06.06.2012року
№001519/1292, виданий ДПІ у Приморському
районі м.Одеси Одеської області ДПС,
головним державним податковим
ревізор-інспектором відділу
спеціальних перевірок управління
податкового контролю ДПІ у
Приморському районі м.Одеси Одеської
області ДПС, інспектором податкової
служби І рангу, Куліковим Євгеном
Геннадійовичем, старшим державним
податковим ревізор-інспектором
відділу податкового контролю
юридичних осіб управління
оподаткування фізичних осіб ДПІ у
Приморському районі м.Одеси Одеської
області ДПС, інспектором податкової
служби II рангу, Ларіною Оленою
Іванівною, згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20,
п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу
України, відповідно до постанови
заступника начальника СВ прокуратури
Одеської області радника юстиції
Лободи Г.Д. від 27.04.2012року, проведено
позапланову виїзну перевірку
Комунального підприємства «Ринок
Привоз», з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2010року по 31.03.2012року, валютного та
іншого законодавства за період з
01.07.2010року по 31.03.2012року.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у
Приморському районі м.Одеси Одеської
області Державної податкової служби
складено Акт №3639/22-3/25433639 від 22.06.2012р.
«Про результати позапланової виїзної
перевірки Комунального підприємства
«Ринок Привоз», з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2010року по 31.03.2012року,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010року по 31.03.2012року», у
висновках якого наголошено, що
Підприємством занижено податок на
прибуток на загальну суму 193508грн., у
т.ч.: за ІІІ квартал 2010р. - у сумі 37395грн.,
ІV квартал 2010р. - у сумі 73958грн., І
квартал 2011р. - у сумі 82155грн., внаслідок
чого порушено вимоги п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», п.п.138.10.4 п.138.10
ст.138 Податкового кодексу України, а
також занижено податок на додану
вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, на загальну суму 148594грн., у т.ч.:
у липні 2010р. - у сумі 6844грн., серпні 2010р. -
у сумі 7507грн., вересні 21010р. - у сумі
15566грн., жовтні 2010р. - у сумі 19147грн.,
листопаді 2010р. - у сумі 21649грн., грудні
2010р. - у сумі 18158грн., січні 2011р. - у сумі
27255грн., лютому 2011р. - у сумі 32468грн.,
внаслідок чого порушено вимоги п.п.7.4.4
п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки
№3639/22-3/25433639 від 22.06.2012р. ДПІ у
Приморському районі м.Одеси Одеської
області ДПС 09.07.2012р. винесено податкові
повідомлення-рішення № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток підприємств та
фінансових установ комунальної
власності у загальному розмірі
221347,00грн., з яких 193508,00грн. - основний
платіж, 27839,00грн. - штрафні (фінансові)
санкції, та № щодо збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на додану вартість у загальному
розмірі 170813,00грн., з яких 148594,00грн. -
основний платіж, 22219,00грн. - штрафні
(фінансові) санкції.

Не погодившись із означеними
податковими повідомленнями-рішеннями
від 09.07.2012р. №, та №, КП
«Ринок Привоз» звернулось до Державної
податкової служби в Одеській області
зі скаргою (від 17.07.2012р. вихід.№48), про їх
скасування, за результатами розгляду
якої податковим органом прийнято
рішення №21052/10/10-2007 від 07.08.2012р., яким
залишено без змін податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м.Одеси Одеської
області ДПС від 09.07.2012р. №, та
№, а первинну скаргу директора КП
«Ринок Привоз» Спектор О.В. - без
задоволення.

Не погодившись із означеними
податковими повідомленнями-рішеннями
від 09.07.2012р. №, та №, КП
«Ринок Привоз» звернулось до Державної
податкової служби України зі скаргою
(від 14.08.2012р. вихід.№59), про їх
скасування, за результатами розгляду
якої податковим органом прийнято
рішення №1650/0/61-12/10-2115 від 10.09.2012р., яким
залишено без змін податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м.Одеси Одеської
області ДПС від 09.07.2012р. №, №,
та рішення, прийняте за розглядом
первинної скарги, а скаргу - без
задоволення.

Не погодившись із означеними
податковими повідомленнями-рішеннями
від 09.07.2012р. №, та №, позивач -
Комунальне підприємство «Ринок
Привоз» звернулось до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою щодо визнання їх
нечинними та скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані
позивачем податкові
повідомлення-рішення від 09.07.2012р.
№, та №, винесено податковим
органом правомірно, ґрунтовно та з
урахуванням положень чинного, на
момент виникнення спірних
правовідносин, податкового
законодавства, з урахуванням
наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом та
вбачається з наявних у матеріалах
справи документів, підставою для
встановлення факту заниження КП «Ринок
Привоз» податку на прибуток на суму
193508грн., та податку на додану вартість
на суму 148594грн., слугували
правовідносини в межах
фінансово-господарських операцій між
КП «Одесводоканал», ВАТ
«Одесобленерго», ТОВ
«ІнвестСтройТорг».

Так, судом встановлено, що між КП «Ринок
Привоз» та ТОВ «ІнвестСтройТорг», був
укладений Договір управління рухомим
майном №121 від 01.09.2007р., згідно з п.п.1.1, 1.2
якого Засновник управління передає
Керуючому на 1 рік рухоме майно, що
знаходиться на балансі Засновника
управління, в управління, а Керуючий
зобов'язується за винагороду
здійснювати від свого імені управління
цим рухомим майном в інтересах
Засновника управління. Перелік
рухомого майна, його остаточна
балансова вартість наведені в додатку
№1, який є невід'ємною частиною даного
Договору. Відповідно до п.п.3.1, 3.2
означеного Договору доходи від
управління рухомим майном
перераховуються Керуючим протягом
двох банківських днів з дня
затвердження Засновником управління
щомісячного звіту Керуючого та
отримання Керуючим всіх грошових
надходжень по доходам за звітний
місяць. Керуючий перераховує
Засновнику управління оплату за
управління рухомим майном в сумі
87500,00грн. за місяць, протягом 5
банківських днів після закінчення
звітного місяця. Керуючий з доходів,
отриманих від управління рухомим
майном, здійснює фінансування витрат з
утримання рухомого майна, за
виключенням тих витрат, платежі за
якими повинні, відповідно до чинного
законодавства, здійснювати тільки
Засновник управління.

Відповідно до наявного у матеріалах
справи Акта прийому-передачі рухомого
майна по Договору управління рухомим
майном №121 від 01.09.2007року, КП "Ринок
"Привоз" передано, а ТОВ
"ІнвестСтройТорг" оглянуто та прийнято
рухоме майно, згідно переліку.

Згідно з укладеною між КП «Ринок
Привоз» та ТОВ «ІнвестСтройТорг»
Угодою від 01.03.2011р. про внесення змін до
Договору від 01.09.2007р. №121, Керуючий
щомісячно, на підставі рахунків, що
були виставлені Засновником, сплачує
Засновнику вартість комунальних
послуг, спожитих у процесі управління
«Торгівельним комплексом «Привоз».

Судом з»ясовано, що відповідно до
наявних у матеріалах справи
Журналів-ордерів сума винагороди,
визначена п.3.2 розділу 3 Договору
управління рухомим майном №121 від 01
вересня 2007року, перераховувалась ТОВ
"ІнвестСтройТорг" на рахунок КП "Ринок
"Привоз".

Також, 28.05.2003р. між ВАТ «Одесобленерго»
та КП «Ринок Привоз» укладено Договір
про постачання електричної енергії
№3035 Ц, відповідно до п.1.1 якого
Постачальник електричної енергії
постачає електричну енергію Споживачу,
а Споживач оплачує Постачальнику
вартість електричної енергії, та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього договору та додатками до
договору, які є невід'ємними його
частинами.

На підтвердження понесених витрат за
оплату послуг водо забезпечення та
електроенергії позивачем - КП «Ринок
Привоз» до суду надано рахунки-фактури,
звіт по рахунку КП "Ринок "Привоз",
Журнал-ордер, та виписки по рахунку.

01.11.2000р. між КП «Одесводоканал» та КП
«Ринок Привоз» укладено Договір на
послуги водопостачання та
водовідведення (профгрупа) №5518/3,
відповідно до п.п.1.1 якого Водоканал
надає послуги з подачі питної води на
об'єкти Абонента, а також із приймання
стічних вод, які викидаються Абонентом
до системи комунальної каналізації
відповідно до розташування об'єктів.

Таким чином, судом встановлено, що на
формування показників валових витрат
КП «Ринок Привоз» вплинули
господарські операції з нарахування та
сплати послуг інших організацій за
отриману електроенергію,
водопостачання, сплачених та при цьому
не пов'язаних з підготовкою,
організацією, веденням основної
діяльності підприємства - послуг,
пов'язаних з управлінням рухомим
майном, зокрема, на виконання умов
Договору №121 від 01.09.2007р. з ТОВ
"ІнвестСтройТорг".

Згідно з п.1.7 ст.1 Закону України „Про
податок на додану вартість" №168/97-ВР від
03.04.1997року (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин)
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010року №2755-VI (зі змінами та
доповненнями) податковий кредит - сума,
на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
„Про податок на додану вартість"
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Також, пунктом 198.1. статті 198
Податкового кодексу України
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість" якщо
платник податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту.

Підпунктом 7.5.1 п.7.5. ст.7 Закону України
„Про податок на додану вартість"
визначено, що датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Також, пунктом 198.2. статті 198
Податкового кодексу України визначено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 означеного кодексу
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп.3.1.1. п.3.1 ст.3 вказаного
Закону об'єктом оподаткування є
операції платників податку з поставки
товарів та послуг, місце поставки яких
знаходиться на митній території
України.

Відповідно до п.5.1., п.п. 5.2.1, 5.2.5 п.5.2 ст.5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності. До складу валових витрат
включаються: суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті; суми
внесених (нарахованих) податків, зборів
(обов'язкових платежів), установлених
Законом України "Про систему
оподаткування" (крім тих, що прямо не
визначені у переліку податків, зборів
(обов'язкових платежів), визначених
зазначеним Законом), включаючи
акцизний збір та рентні платежі, а
також збір у вигляді цільової надбавки
до діючого тарифу на електричну та
теплову енергію, за винятком податків,
зборів (обов'язкових платежів),
передбачених підпунктами 5.3.3, 5.3.4, та
пені, штрафів, неустойок, передбачених
підпунктом 5.3.5 цієї статті.

Згідно до п.п. 11.3.1. п. 11.3 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» датою збільшення
валового доходу вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
зарахування коштів від покупця
(замовника) на банківський рахунок
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), що підлягають продажу, у
разі продажу товарів (робіт, послуг) за
готівку - дата її оприбуткування в касі
платника податку, а за відсутності
такої - дата інкасації готівки у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного надання
результатів робіт (послуг) платником
податку.

Також, Підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті
133 Податкового кодексу України
передбачено, що платниками податку з
числа резидентів, у тому числі є
суб'єкти господарювання - юридичні
особи, які провадять господарську
діяльність як на території України, так
і за її межами.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134
Податкового кодексу України у розділі
«Податок на прибуток підприємств»
об'єктом оподаткування, серед іншого, є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Згідно з п.п.138.1, 138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, судом встановлено, що
фінансування витрат по утриманню
рухомого майна згідно з п.3.3 розділу 3
вищеокресленого Договору,
здійснювалось ТОВ "ІнвестСтройТорг", а
відтак суми податку, сплачені КП "Ринок
"Привоз" у зв'язку з оплатою послуг
електроенергії, водозабезпечення у
спірний період, не можуть бути включені
до складу податкового кредиту, так як
рухоме майно, котре з 01 вересня 2007року
позивачем, за Договором управління
рухомим майном №121 від 01.09.2007року,
передано до ТОВ "ІнвестСтройТорг",
використовувалось у господарській
діяльності ТОВ "ІнвестСтройТорг", та
жодним чином не використовувалось у
господарській діяльності позивача - КП
"Ринок "Привоз", а тому, з урахуванням
вимог Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
Закону України "Про податок на додану
вартість", Податкового кодексу України,
витрати по оплаті Підприємством послуг
з електроенергії, водовідведення,
неможуть бути віднесені до валових
витрат КП "Ринок "Привоз", а сума податку
на додану вартість, сплачена КП "Ринок
"Привоз" у зв'язку з придбанням
зазначених послуг, відповідно не може
бути включена до складу податкового
кредиту Підприємства.

Крім того, судом з'ясовано, що
Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22.02.2012р.,
залишеною без змін Ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17.04.2014р. по справі №2а/1570/4556/2011,
адміністративний позов Комунального
підприємства "Ринок Привоз" про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції в
Приморському районі міста Одеси від 18
січня 2011року №/0, №/0, від 17
січня 2011року №000052/1701/0, від 14 січня
2011року №/0, №/0, задоволено
частково, скасовано податкове
повідомлення-рішення №000052/1701/0 від 17
січня 2011року. У задовленні решти
позовних вимог відмолено.

Зокрема, в межах розгляду означеної
адміністративної справи, судами першої
та апеляційної інстанцій встановлено,
що під час проведення перевірки КП
"Ринок Привоз" фахівцями податкового
органу правомірно зроблено висновок
щодо заниження Підприємством податку
на прибуток в періоді, що перевірявся,
оскільки на формування показника
валових витрат КП "Ринок Привоз"
вплинули господарські операції з
нарахування та сплати послуг інших
організацій за отриману
електроенергію, та водопостачання,
сплачених та не пов'язаних з
підготовкою, організацією, веденням
основної діяльності підприємства -
послуг, пов'язаних з управлінням
рухомим майном на виконання Договору
№121 від 01.09.2007р. з ТОВ "ІнвестСтройТорг".

Згідно з приписами ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України, а
невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до ст.255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р.
№ 2453-VI (зі змінами та доповненнями)
встановлено, що судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом.

Таким чином, беручи до уваги
вищевикладене, суд дійшов висновку, що
податок на прибуток у розмірі 193508грн., а
також податок на додану вартість у сумі
148594грн., ДПІ у Приморському районі
м.Одеси Одеської області ДПС
донараховано позивачу правомірно,
ґрунтовно, та в межах положень
податкового законодавства, а відтак
позовні вимоги Комунального
підприємства «Ринок Привоз» до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання нечинними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 09.07.2012р. №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств та фінансових установ
комунальної власності у загальному
розмірі 221347,00грн., та № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 170813,00грн., не
обґрунтовані, документально не
підтверджені, у зв»язку з чим
задоволенню не підлягають.

З урахуванням того, що у задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю,
витрати по сплаті судового збору у сумі
3921грн. 87коп. покладаються на позивача,
відповідно до положень ст.94 КАС
України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6
ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Комунального підприємства
«Ринок Привоз» до Державної податкової
інспекції у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
09.07.2012р. № щодо збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності у
загальному розмірі 221347,00грн., та №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі
170813,00грн., відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Суддя
Харченко Ю.В.