Справа № 490/12467/13-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 490/12467/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на ухвалу Центрального
районного суду м. Миколаєва від 29.01.2014
року за поданням Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про зміну способу виконання
рішення суду по справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва, заявник Відділ примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги "дітям війни", -

В С Т А Н О В И В:

06.04.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги "дітям війни".

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 19.12.2012 року
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі
м. Миколаєва провести ОСОБА_2
нарахування та виплату щомісячної
доплати до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, відповідно до
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 17.08.2010 року по
22.07.2011 року.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2013 року
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.
Миколаєва залишено без задоволення, а
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 19.12.2012 року - без
змін.

01.10.2013 року Відділ примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області звернувся до суду із поданням
про зміну способу виконання постанови
суду від 19.12.2012 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 29.01.2014 року подання
задоволено. Замінено спосіб виконання
рішення спосіб виконання рішення
Центрального районного суду міста
Миколаєва у справі № 1423/5192/2011 шляхом
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України у Центральному районі
міста Миколаєва на користь ОСОБА_2 суми
підвищення, передбаченого статтею 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", що нарахована боржником -
1.762,28 гривень.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
місцевого суду, Управління Пенсійного
фонду України у Центральному районі м.
Миколаєва в апеляційній скарзі
зазначає, що судом порушено норми
процесуального права. На думку
апелянта, суддя місцевого суду порушив
вимоги ст. 263 КАС України, що є підставою
для скасування ухвали про задоволення
подання та постановлення нової ухвали
відмовою в задоволенні подання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для її задоволення.

Так, відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Таким чином, суд
за наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи його змісту. При цьому,
відстрочити або розстрочити, змінити
чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Слід зазначити, що в даному випадку
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання зазначеної
постанови суду фактично можливе, хоча й
за певних умов, а отже підстави для
зміни способу виконання рішення суду
першої інстанції відсутні.

Зважаючи на все вище зазначене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для зміни способу виконання
постанови Центрального районного суду
м. Миколаєва від 19.12.2012 року.

Такої ж правової позиції притримується
Вищий адміністративний суд України у
своїй ухвалі К/800/598/14 від 12 лютого 2014
року.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4
ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним
скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції, прийняти нову ухвалу, якою в
задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254, 263
КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва -
задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 29.01.2014 року - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою в
задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги "дітям
війни"- відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Федусик А.Г.