Справа № 2а-10002/10/1370
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 р.
Справа № 9104/48862/11

Колегія Львівського апеляційного
адміністративного суду в складі:

судді-доповідача - Богаченка С.І.,

суддів - Мікули О.І., Качмара В.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні в
м.Львові апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дрогобицькому
районі Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2011
року в справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Дрогобицький
машинобудівний завод» до Державної
податкової інспекції у Дрогобицькому
районі Львівської області про визнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В
И Л А:

04 листопада 2010 року Відкрите
акціонерне товариство «Дрогобицький
машинобудівний завод» звернулося до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Дрогобицькому районі
Львівської області про визнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень № 01/3 від 06
жовтня 2010 року на суму 119565 грн та
№/3 від 06 жовтня 2010 року в сумі 272821
грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2011
року позовні вимоги задоволено.
Визнано нечинними податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Дрогобицькому районі Львівської
області № 01/3 від 06 жовтня 2010 року
та №/3 від 06 жовтня 2010 року.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції її оскаржила ДПІ у
Дрогобицькому районі Львівської
області. Апелянт по справі просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції не з'ясував всіх
обставин справи, а саме те, що ВАТ
«Дрогобицький машинобудівний завод» у
червні 2008 року включило до складу
податкового кредиту 337695 грн податку на
додану вартість, а в ході проведення
зустрічних перевірок по ланцюгах
постачання встановлено, що
постачальником реалізованої продукції
для ТОВ «Ступинський» є ТОВ «Ендор», а
для останньої - ПП «Лістіка Вест», яке
визнано банкрутом 13 січня 2010 року,
знято з обліку 18 березня 2010 року.
Враховуючи вищенаведене ВАТ
«Дрогобицький машинобудівний завод» в
порушення пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.5.1
п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» завищило податковий
кредит за червень 2008 року, що
спричинило завищення суми бюджетного
відшкодування за червень-липень 2008
року.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Актом від 15.02.2010 р. №84/24-4/00153362 «Про
результати невиїзної документальної
перевірки» відкритого акціонерного
товариства «Дрогобицький
машинобудівний завод» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за липень 2008 року в зв'язку із
отриманням загальних відомостей про ПП
«Лістика-Вест» що є постачальником ВАТ
«ДМЗ» на третій ланці ланцюга
постачання" було встановлено порушення
п. п. 1.8., 7.7.1., 7.7.2. Закону України «Про
податок на додану вартість», у зв'язку
із чим було завищено суму бюджетного
відшкодування за липень 2008 р. в сумі 257985
грн. На цій підставі були винесені
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Дрогобицькому районі №01/3 від
06.10.2010 р. на суму завищення бюджетного
відшкодування 79710 грн. і 39855 грн. штрафні
(фінансові) санкції та №/3 від
06.10.2010 р. в сумі завищення бюджетного
відшкодування 257985 грн. та 14836 грн.
штрафні (фінансові) санкції.

Із матеріалів справи вбачається,
зазначені суми податкового кредиту
були включені позивачем за наслідками
здійснення господарських операцій із
ТзОВ «ТД «Ступицький».

За результатами операцій з вказаним
суб'єктом позивач включив до складу
податкового кредиту декларації з
податку на додану вартість за червень
2008 р. 337695,01 грн., що підтверджується
податковими накладними за лютий -
травень 2008 р.

Оскільки за даними відповідача ТзОВ ТД
«Ступицький» не був виробником товару,
було проведено перевірку контрагентів
по ланцюгах, отримано підтвердження
від постачальника ТзОВ ТД «Ступицький»
- ТзОВ «Ендор», але стосовно
постачальника ТзОВ «Ендор» - ПП
«Лістика-Вест» була отримана
інформація, що вказаний суб'єкт був
визнаний банкрутом, про що в газеті
«Голос України» №3 від 13.01.2010 р. було
опубліковано оголошення. Це
підприємство не надало на запит органу
податкової служби витребуваних
документів, посилаючись на те, що вони
були вилучені ОУ СБУ у Донецькій
області.

Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
бюджетне відшкодування - сума, що
підлягає поверненню платнику податку з
бюджету у зв'язку з надмірною сплатою
податку у випадках, визначених цим
Законом.

Підпункт 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

У відповідності до пп. 7.7.2 п.7.7 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).

Згідно пп. 7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. При цьому платник податку в
п'ятиденний термін після подання
декларації податковому органу подає
органу Державного казначейства
України копію декларації, з відміткою
податкового органу про її прийняття,
для ведення реєстру податкових
декларацій у розрізі платників. До
декларації додаються розрахунок суми
бюджетного відшкодування, копії
погашених податкових векселів
(податкових розписок), у разі їх
наявності, та оригіналів п'ятих
основних аркушів (примірників
декларанта) вантажних митних
декларацій, у разі наявності
експортних операцій.

Підпунктом 7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
встановлено, що протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

У відповідності пп. 7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» якщо за наслідками
документальної невиїзної (камеральної)
або позапланової виїзної перевірки
(документальної) податковий орган
виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий податковий орган: б) у разі
перевищення заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
над сумою, визначеною податковим
органом внаслідок проведення таких
перевірок, податковий орган надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого перевищення та підстави
для її вирахування.

Як вбачається із матеріалів справи, в
позивача у вказаних періодах наявне
від'ємне значення суми податкового
кредиту. Також позивачем було сплачено
у попередньому податковому періоді
постачальникам товарів (послуг) кошти,
що відповідають сумі заявленого
бюджетного відшкодування. Таким чином,
позивач правомірно заявив до
бюджетного відшкодування суму податку
на додану вартість.

Однак, як вбачається із
вищезазначеного, позивачем виконано
всі вимоги п.7.7 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» щодо
порядку подання до державної
податкової інспекції податкової
декларації з ПДВ та розрахунку суми
бюджетного відшкодування в
установлені строки.

Відповідно до вищезазначеного Закону
право власника податку не поставлене в
залежність від проведення або не
проведення зустрічних перевірок по
всьому ланцюгу до кінцевого виробника.

Згідно п.1.3 ст.1 цього Закону платник
податку - особа, яка зобов'язана
здійснювати утримання та внесення до
бюджету податку, що сплачується
покупцем, або особа, яка імпортує
товари на митну територію України.

Платники податку відповідають за
дотримання достовірності та
своєчасності визначення сум податку, а
також за повноту та своєчасність його
внесення до бюджету відповідно до
вищезазначеного Закону.

Отже, колегія суддів погоджується із
твердженням суду першої інстанції про
те, що якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, та постановив обґрунтоване
рішення, що повно відображає обставини,
які мають значення для справи.

Висновки суду є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх скасування, з
мотивів викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дрогобицькому
районі Львівської області - залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2011
року по справі № 2а-10002/10/1370 - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
О.І. Мікула

Суддя
В.Я. Качмар