Справа № 460/1772/13-ц
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
Справа № 876/4304/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Яворівського
районного суду Львівської області від
19 вересня 2013 року про залишення
позовної заяви без розгляду у справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Домажирської сільської ради
Яворівського району Львівської
області, треті особи: Яворівська РДА
Львівської області, Відділ
Держемагенства в Яворівському районі
Львівської області про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2010р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися з позовом в суд до
Домажирської сільської ради
Яворівського району Львівської
області, просили визнати незаконною
відмову сільського голови
Домажирської сільської ради
Яворівського району Львівської
області щодо фактичної відмови у
підписанні актів встановлення та
узгодження зовнішніх меж
землекористування щодо відведених
розпорядженням голови Яворівської
районної державної адміністрації №90
від 12.03.2010р. земельних ділянок
загальною площею 6.00 га за рахунок
земель сільськогосподарського
призначення, які перебувають в запасі
Домажирської сільської ради
Яворівського району Львівської
області та зобов'язати сільського
голову Домажирської сільської ради
Яворівського району Львівської
області підписати акти встановлення та
узгодження меж землекористування,
виготовлені ПП «Західгеоцентр» щодо
погодження меж, відведених
розпорядженням голови Яворівської
районної державної адміністрації.

Постановою Яворівського районного
суду Львівської області від 02.02.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12.04.2012р. задоволено позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18 квітня 2013 року рішення
суду першої інстанції та апеляційної
інстанції скасовані та справу
направлено до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвалою Яворівського районного суду
Львівської області від 19 вересня 2013
року в справі №460/1772/13-ц залишено
позовну заяву без розгляду. Ухвала
обґрунтована тим, що позивачі повторно
не з'явилися в судове засідання хоча, як
зазначено в оскарженій ухвалі, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені, про причини неприбуття
суд не повідомили. Також від позивачів
не надходило заяви про розгляд справи у
їх відсутності.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу
Яворівського районного суду
Львівської області від 19 вересня 2013
року скасувати та направити справу в
суд першої інстанції для продовження
розгляду. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що на адресу позивачів
не надходило жодного повідомлення про
призначення справи до розгляду на
15.07.2013р. та на 19.09.2013 року, у зв'язку з чим
позивачі не мали можливості прибути в
судове засідання.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
з наступних підстав.

Виходячи з правил, встановлених ч.3 ст.128
КАС України, у разі повторного
неприбуття позивача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин,
якщо від нього не надійшло заяви про
розгляд справи за його відсутності, суд
залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічне положення закріплено також
у п.4 ч.1 ст.155 КАС України, яким
передбачено, що позов підлягає
залишенню без розгляду, якщо позивач
повторно не прибув у попереднє судове
засідання чи у судове засідання без
поважних причин, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності.

Отже, істотною умовою для ухвалення
процесуального рішення про залишення
позовної заяви без розгляду є повторне
неприбуття, належним чином
повідомленого позивача у судове
засідання без поважних причин та за
відсутності клопотання про розгляд
справи без його участі.

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції, позовну заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без розгляду
у зв'язку із неявкою представника
позивачів та позивачів у судові
засідання призначені на 15.07.2013р. та на
19.09.2013р.

Аналіз досліджених матеріалів справи
дає можливість колегії суддів дійти
висновку, що причиною неприбуття
позивачів та представника позивачів в
судове засідання 15.07.2013р. та 19.09.2013р.,
було неналежне повідомлення про дату,
час та місце розгляду справи, що є
наслідком вважати неявку в судове
засідання за таких обставин поважною,
що судом першої інстанції залишено
поза увагою.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що
з розписки ОСОБА_4, яка мається в
матеріалах справи на ар.167 не можна
дійти висновку щодо повідомлення про
судовий розгляд на 15.07.2013р. Така особа
не є як позивачем у справі так і
уповноваженим представником
позивачів.

Європейський суд з прав людини вказує,
що право на доступ до суду має бути
ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив,
що «у демократичному суспільстві у
світлі розуміння Конвенції, право на
справедливий суд посідає настільки
значне місце, що обмежувальне
тлумачення статті 6 не відповідало б
меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що
«стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії
справедливого судочинства, одним з
аспектів яких є доступ до суду. Рівень
доступу, наданий національним
законодавством, має бути достатнім для
забезпечення права особи на суд з
огляду на принцип верховенства права в
демократичному суспільстві. Для того,
щоб доступ був ефективним, особа
повинна мати чітку практичну
можливість оскаржити дії, які
становлять втручання у її права».

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувана ухвала суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
як така, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направленню
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.160, 195, 197, 199, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Яворівського районного суду
Львівської області від 19 вересня 2013
року про залишення позовної заяви без
розгляду у справі №460/1772/13-ц скасувати і
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов