Справа № 2а-5613/09/1470
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року м.
Київ К/9991/33004/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.09.2010

у справі №2а-5613/09/1470

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Корабельному районі м.Миколаєва

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09.12.2009
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення №/0 від
29.09.2009.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.09.2010
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09.12.2009
скасовано. У задоволенні позову
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції та залишення в силі рішення
суду першої інстанції, з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведена виїзна планова
документальна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання позивачем вимог
податкового законодавства за період з
16.02.2007 по 31.03.2009, за результатами якої
складено акт №1182-17-20- від 13.08.2009.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення, зокрема, пп.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», що стало підставою
для прийняття податкового
повідомлення-рішення від 29.09.2009
№/0 про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 34544 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 17272 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем включено до
податкового кредиту в деклараціях з
ПДВ за липень 2007 року - лютий 2008 року
податкові накладні видані ПП «Сантас»
на загальну суму 34335,69 грн. та податкові
накладні видані ПППВПФ «Меналон» на
загальну суму 208,33 грн.

При цьому, реєстрація платника податку
на додану вартість ПППВПФ «Меналон»
анульована відповідно до акта №175 від
31.10.2007, а ПП «Сантас» відповідно до акта
анулювання №23 від 17.10.2006.

Таким чином, на час видачі податкових
накладних, на підставі яких позивачем
здійснено формування податкового
кредиту, вищезазначені суб'єкти
господарювання не були платниками
податку на додану вартість.

Згідно пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними.

Відповідно до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
і оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість»
встановлено, що право на нарахування
податку і складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку на
додану вартість в порядку,
передбаченому ст.9 цього Закону.

Згідно з Положенням про реєстр
платників податку на додану вартість,
затвердженого наказом ДПА України №79
від 01.03.2000, свідоцтво платника ПДВ діє
до дати анулювання, про що податковим
органом складається відповідний акт.

Аналіз вказаних норм права дає
підстави дійти висновку, що, наявність
у особи права складати податкові
накладні пов'язане з фактом її
реєстрації як платника податку на
додану вартість.

Відсутність, у особи, яка видала
податкову накладну, статусу платника
ПДВ через скасування відповідної
реєстрації, позбавляє таку податкову
накладну значення звітного та
розрахункового документа, з наявністю
якого пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» пов'язує
право платника податку (покупця) на
включення до податкового кредиту суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг).

З огляду на те, що контрагентами
позивача втрачено статус платника
податку на додану вартість, видані ними
податкові накладні не дають права
позивачу на формування на їх підставі
податкового кредиту, у зв'язку з чим суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку про наявність у відповідача
правових підстав для прийняття
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги правильності
висновків суду апеляційної інстанцій
не спростовують та не можуть бути
підставою для його скасування з
наведених в касаційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.09.2010
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун