Справа № 819/2062/13-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2062/13-a

18 лютого 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Білоус І.О.

При секретарі судового засідання
Габрилецькій С. Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Кременецької
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
про визнання дій незаконними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 01.06.2013 р., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Кременецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
дій незаконними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
01.06.2013 р. № , № , № .

В обґрунтування заявлених позовних
вимог Позивач зазначає, що мав намір
утворити фермерське господарство, тому
звернувся до Кременецької РДА для
отримання земельної ділянки у
довгострокову оренду.

Розпорядженням голови Кременецької
районної державної адміністрації
Фецовича Ю.Р. від 29.12.2012 р. № 937-од. йому
надали дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду для створення
фермерського господарства на
території Білокриницької,
Плосківської та Колосівської
сільських рад загальною площею 199,889 Га.

Згодом, 20.02.2013 р. між Кременецькою РДА, в
особі голови Фецовича Ю. Р. та ОСОБА_1
був укладений попередній договір
оренди землі № 31/07-11. Даним договором
зобов'язано сторін в термін не більше
одинадцяти місяців укласти договорів
оренди земельних ділянок та
зареєструвати його (основного
договору) відповідно до чинного
законодавства.

Однак сторонами не було цього зроблено,
оскільки позивачем встановлено, що
визначена земельна ділянка не придатна
для ведення фермерського господарства,
крім того ним було оскаржено
попередній договір № 31/07-11 у
Кременецькому районному суді з мотивів
відсутності повноважень на передачу
землі головою Кременецької РДА
Фецовичем Ю.Р.

Позивач зазначає, що попередній
договір передує укладенню основного
договору, тобто в майбутньому при
виконанні всіх умов та вимог може бути
складено та підписано основний
договір. Крім того основний договір як
правочин, що підлягає державній
реєстрації, є вчиненим з моменту його
державної реєстрації. Позивач вказав,
що 23.07.2013 р. між сторонами було укладено
угоду про розірвання договору оренди
земельної ділянки.

Враховуючи вищезазначене, позивач
стверджує, що основний договір не було
укладено та не проведено його
державної реєстрації, крім того його
було розірвано між сторонами, отже він
не може породжувати податкових
зобов'язань, а податкові
повідомлення-рішення не можуть
виноситись на підставі попереднього
договору, тому Позивач просить
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 01.06.2013 р.

Позивач у судове засідання не з'явився,
подав клопотання в якому позовні
вимоги підтримує та просить слухати
справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав
заперечення в якому вказав, що у разі
припинення або розірвання договору
оренди земельної ділянки державної
(комунальної) власності орендар
повинен сплатити орендну плату за
фактичний період перебування землі у
користуванні у поточному році, тобто до
дати повернення земельної ділянки
орендодавцю (відповідному органу
виконавчої влади чи відповідній
сільській, селищній, міській раді), що
підтверджується актом
приймання-передачі земельної ділянки.

Відповідач зазначає, що у зв'язку із
розірванням договору оренди та
поверненням земельних ділянок 23.07.2013 р.
«Орендодавцю», на виконання п. 286.5 ст.286
Податкового кодексу України ОСОБА_1
зменшено нарахування орендної плати за
землю на суму 50927,49 грн., в тому числі по
податкових повідомленнях - рішеннях:

• № від 01.06.2013 року зменшено
на 8407,33 грн.;

• № від 01.06.2013 року зменшено
на 30784,93 грн.;

• № від 01.06.2013 року зменшено
на 11735,23 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеного за
фактичний період перебування
земельної ділянки у користуванні з
20.02.2013 р. по 23.07.2013 р. громадянину ОСОБА_1
нараховано орендну плату за землю в
сумі 36376,78 грн., в тому числі до місцевих
бюджетів Білокриницької, Плосківської
Колосівської сільських рад.

Враховуючи вищезазначене, відповідач
просить відмовити у задоволені
позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Згідно із ч. 4
ст. 128 КАС України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Як передбачено ч.
1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної
справи здійснено в порядку письмового
провадження на підставі наявних у ній
доказів, без фіксування
адміністративного процесу технічними
засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням
голови Кременецької РДА від 29.12.2012 р. №
937-од ОСОБА_1 надали дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду для
створення фермерського господарства
на території Білокриницької,
Колосівської та Плосківської
сільських рад загальною площею 199,889 Га.
У розпорядженні вказано, що це землі
сільськогосподарського призначення,
рілля.

20.02.2013 р. між Кременецькою РДА в особі
голови Фецовича Ю.Р. та ОСОБА_1 укладено
попередній договір оренди землі №
31/07-11.

П. 7 даного договору передбачено, що він
діє з моменту підписання до моменту
державної реєстрації договору оренди
земельних ділянок (основного договору),
крім того ним зобов'язано сторін в
термін не більше одинадцяти місяців
укласти договір оренди земельних
ділянок та зареєструвати його
відповідно до чинного законодавства.

Земельні ділянки були передані
позивачу, що підтверджується актом
приймання-передачі землі за договором
оренди від 20.02.2013 р. (а. с. 6).

01.06.2013 р. Кременецькою МДПІ прийнято
податкові повідомлення-рішення №
, № , № по орендній
платі з фізичних осіб на суми
відповідно 52774,16 грн., 14412,57 грн., 20117,54
грн.,

Судом також встановлено, та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачем земельні ділянки не
оброблялись, оскільки вони були
частково залісенні самосівом хвойних
та листяних порід дерев(акти
обстеження земельних ділянок - а. с. 9-11).

23.07.2013 р. між Кременецькою РДА та ОСОБА_1
було розірвано договір оренди
земельної ділянки від 20.02.2013 р. за
згодою сторін, що підтверджується
угодою про розірвання договору оренди
земельної ділянки (а. с. 43) та актом
приймання-передачі землі за договором
оренди (а. с. 44).

Крім того, Позивач звернувся до
Кременецького районного суду
Тернопільської області для визнання
попереднього договору оренди
недійсним з підстав відсутності
повноважень у голови Кременецької РДА
Фецовича Ю.Р. на укладення даного
договору. Рішенням Кременецького
районного суду від 02.12.2013 р. визнано
попередній договір оренди землі № 31/07-11
від 20.02.2013 року недійсним. Дане рішення
набрало законної сили.

Також, Позивач звернувся до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Кременецького районного управління
юстиції для отримання витягу про
зареєстровані речові права на нерухоме
майно, на що отримав Рішення № 4367329 від
26.07.2013 р. (а. с. 8), яким відмовлено у
наданні інформації у зв'язку з
відсутністю відомостей про
зареєстровані речові права на нерухоме
майно та їх обтяження.

Відповідно до ст. 269 Податкового
Кодексу України ( далі - ПК України) ст.
269 платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв); землекористувачі. Ст. 270 ПК
України визначено, що об'єктами
оподаткування є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні, земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

П. п. 288. 1 -3 ст. 288 ПК України визначено,
що 288.1 підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Тобто, підставою для
нарахування орендної плати є договір
оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Законом може бути
встановлено обмеження щодо строку
(терміну), в який має бути укладений
основний договір на підставі
попереднього договору. Істотні умови
основного договору, що не встановлені
попереднім договором, погоджуються у
порядку, встановленому сторонами у
попередньому договорі, якщо такий
порядок не встановлений актами
цивільного законодавства. Попередній
договір укладається у формі,
встановленій для основного договору, а
якщо форма основного договору не
встановлена, - у письмовій формі.

Згідно ч. 3 ст. 635 ЦК України,
зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України,
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного
кодексу України, право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, в
тому числі, і як встановлено п. 2 - право
володіння; право користування
(сервітут); право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном.

Тобто, законодавець саме з державною
реєстрацією правочину пов'язує
настання відповідних правових
наслідків.

Як зазначалось вище, судом в ході
розгляду справи встановлено, що, згідно
із рішенням про відмову у наданні
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно № 43673229
від 26.07.2013 р. - відомості про
зареєстровані речові права на нерухоме
майно та їх обтяження щодо реєстрації
договору оренди земельної ділянки від
20.02.2013 р. у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно відсутні.

Крім того, позивач звернувся до
Кременецького районного суду
Тернопільської області із позовом про
визнання попереднього договору оренди
недійсним з підстав відсутності
повноважень у голови Кременецької РДА
Фецовича Ю.Р. на укладення даного
договору. Рішенням Кременецького
районного суду від 02.12.2013 р. визнано
попередній договір оренди землі № 31/07-11
від 20.02.2013 р. недійсним. Дане рішення
набрало законної сили.

Ст. 216 ЦК України передбачено правові
наслідки недійсності правочину. А саме,
встановлено, що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
( далі - КАС України) обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Аналізуючи вищенаведені положення,
якими врегульовано спірні
правовідносини та співставляючи їх із
встановленими в судовому засіданні
матеріалами адміністративної справи,
суд приходить до висновку про
відсутність правових та фактичних
підстав - а саме - дійсного, у розумінні
ЦК України та зареєстрованого у
встановленому Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" порядку
договору оренди землі між позивачем і
Кременецькою районною державною
адміністрацією, оскільки попередній
договір № 31/07-11 від 20.02.2013 р. не
реєструвався у встановленому законом
порядку, та крім того, на підставі
рішення суду по справі № 601/2634/13-ц
провадження № 2/601/929/2013, що набрало
чинності - визнаний недійсним.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами
адміністративної справи, правові та
фактичні підстави для нарахування
орендної плати за земельну ділянку у
розумінні ст. 288 ПК України - відсутні, а
відтак, з огляду на приписи ч. 3 ст. 2 КАС
України - оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 01.06.2013 р. №
, № , № підлягають
скасуванню, як такі, що винесені без
наявності передбачених на то
законодавством підстав.

Ст. 11 КАС України встановлено принцип
змагальності сторін, відповідно до
якого розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України - кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не
доведено правомірність своєї
поведінки у спірних правовідносинах, а
відтак і правомірність прийняття
оскаржуваних податкових повідомлень
-рішень. Тому, із урахуванням
встановлених обставин, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. 2, 11, 86, 160-163 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Кременецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області від 01.06.2013 р. №
, № , № .

3. Повернути з державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_4) -
363,74 грн. (триста шістдесят три гривні 74
коп.) сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Тернопільський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Суддя
Білоус І.О.

копія вірна

Суддя
Білоус І.О.