Справа № 810/3822/14
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року 810/3822/14

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул.
Лесі Українки, 26,

час прийняття постанови : 11 год. 55
хв.

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Лиска І.Г.

при секретарі:
Васковець М.С.

за участю представника позивача:
Писанка А.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування рішення, визнання
заявленої митної вартості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фоззі-Фуд" з позовом
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів (далі також - КМММ,
відповідач, митниця) про визнання
протиправним та скасування Рішення
про коригування заявленої митної
вартості від 24.12.2013 року №100250002/2013/500533/2,
визнання заявленої митної вартості в
розмірі 334547, 05 грн. правильною .

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що при митному
оформленні товарів, які ввозились на
територію України, їх митна вартість
визначалась за основним методом - ціною
договору (контракту), відповідні
відомості заявлялися у деклараціях
митної вартості, до яких додавалися усі
необхідні документи для підтвердження
ціни. Стверджували, що митний орган
безпідставно не погодився із заявленою
декларантом митною вартістю товарів,
визначеною за ціною договору
(контракту), та незаконно прийняв
рішення про коригування митної
вартості із застосуванням резервного
методу. Позивач зазначає про
відсутність підстав для витребування у
позивача додаткових документів для
підтвердження митної вартості товарів,
а також на невідповідність рішень про
коригування вимогам до їх оформлення і
недотримання порядку щодо черговості
застосування методів визначення
митної вартості. Також наголошували на
непроведенні процедури консультацій і
на обов'язку митниці доводити
наявність обґрунтованого сумніву у
правильності визначення митної
вартості.

Посилаючись на порушення відповідачем
положень Конституції України та
Митного кодексу України, просили
визнати протиправними та скасувати
оскаржуване рішення про коригування
митної вартості та визнати заявлену
позивачем митну вартість правильною.

У судовому засіданні представник
позивача Писанко А.М. підтримала
позовні вимоги та просила їх
задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання
належним чином, причин неявки суду не
повідомив. заперечення на позов не
надав.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідачем не надано суду доказів
поважності причин неможливості
забезпечення явки представника
відповідача на судове засідання, а тому
суд на підставі ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вважає за можливим розглянути
справу у відсутності відповідача, на
підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фоззі-Фуд" є
юридичною особою, зареєстроване 2
грудня 2002 року Києво-Святошинською
районною державною адміністрацією
Київської області .

13 лютого 2013 року між ТОВ «Фоззі-Фуд» та
«Inverso LLP» (Великобританія) був уклали
контракт купівлі-продажу товарів № 482.

Пунктом 8.1 контракту №482 від 13.02.2013
р. передбачена післяплата через 45
календарних днів з дати виписки
інвойсу і отримання повного комплекту
документів Покупцем.

24.12.2013 року ТОВ «Фоззі-Фуд» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів була подана митна
декларація №100250002/2013/038014 з метою
митного оформлення в митному режимі
імпорту товару - свіжоморожена
скумбрія (Frozen MackereI/Scomber Scombrus), ціла, не
патрана, розмірний ряд 300 - 500 г,
торговельна марка «Denholm Seafood», виробник
«Denholm Seafood Limited», країна виробництва:
Великобританія (GB), за митною вартістю
2,075 доларів США /кг (поставка 482-65).

На підтвердження задекларованої
митної вартості ТОВ «Фоззі-Фуд» надало
документи, перелік яких вказано у
графі 44 МД від 24.12.2013 №100250002/2013/038014 та у
картці відмови у митному оформленні
цієї МД: - картку обліку особи, яка
здійснює операції з товарами;
міжнародна автомобільна накладна CMR б/н
від 20.12.2013; Книжку МДП; декларація
митної вартості від 24.12.2013р.
№100250002/2013/038014; документ, що підтверджує
вартість перевезення товару;
рахунок-фактура від 11.12.2013р. № 1312-11/2; -
пакувальний лист; страховий поліс від
22.12.2013р. № 57; зовнішньоекономічний
договір (контракт) № 482 від 13.02.2013 р. між
ТОВ ««Фоззі-Фуд» та «Inverso LLP»
(Великобританія); договір перевезення
№ 24 від 13.03.2012; - ветеринарні свідоцтва
форм Ф-1, Ф-2 (ввезення товарів); Висновок
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи; - сертифікат відповідності;
- декларацію виробника; - підтвердження
законності вилучення водних
біоресурсів із середовища їх існування
або аналогічний документ; - інформацію
про позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару; - резервну позицію; -
міжнародний ветеринарний сертифікат;
сертифікат про походження товару;
довідка про транспортні витрати від
23.12.2013 року № 482-65.

Таким чином, ТОВ «Фоззі-Фуд» було
надано повний перелік необхідних
документів, які повинні бути надані
відповідно до частини другої статті 53
МКУ для підтвердження заявленої митної
вартості.

24.12.2013р. відповідач повідомив
декларанта ТОВ «Фоззі-Фуд», що
відповідно до ст. 53 МКУ необхідно
подання додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товару, а
саме: договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту);
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини;
транспортні (перевізні) документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість перевезення оцінюваних
товарів.

24.12.2013 р. декларант ТОВ «Фоззі-Фуд»
листом № 1245 надав додаткові документи
на підтвердження заявленої митної
вартості товару, а саме: Комерційну
пропозицію від 11.12.2013р. б/н; Прейскурант
(прайс-лист) від 11.12.2013 б/н; Огляд цін
стосовно вартості риби на світових
ринках від 24.12.2013 р.; Статистика цін від
24.12.2013р.; Копію митної декларації країни
відправлення від 20.12.2013р. №13LTLUA00013B6DDA0,

Також зазначеним листом ТОВ
«Фоззі-Фуд» повідомило відповідача
про те, що для підтвердження
транспортних витрат разом з
декларацією вже подані документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів:
довідка про транспортні витрати № 482-65
від 23.12.2013р; договір перевезення № 24 від
13.03.2012; страховий поліс від 22.12.2013р. № 57
та письмово повідомив митницю про
неможливість надання інших документів
на момент митного оформлення.

Відповідачем було прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 24.12.2013 р. №100250002/2013/500533/2 (Поставка
482-65) до 2,85 доларів США/кг.

В рішенні від 24.12.2013 р. №100250002/2013/500533/2
(Поставка 482-65), причиною відмови у
визнанні заявленої митної вартості
вказано (графа 33 рішення):
невідповідність обраного декларантом
методу визначення митної вартості
товару умовам, наведеним у главі 9
Митного кодексу України; неподання
декларантом додаткових документів в
повному обсязі на письмову вимогу
митного органу, а надані додаткові
документи не підтверджують числові
значення митної вартості.

Також у рішенні вказано, що митна
вартість визначена за резервним
методом.

Не погодившись із рішенням
відповідача від 24.12.2013 р.
№100250002/2013/500533/2, з метою митного
оформлення товарів ТОВ «Фоззі-Фуд»
відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ було подано
до митного органу нову МД від 24.12.2013р.
№100250002/2013/038070 (Поставка 482-65) із наданням
фінансової гарантії у вигляді грошової
застави на різницю між сумою митних
платежів, обчисленою згідно із
заявленою ТОВ «Фоззі-Фуд» митною
вартістю товарів, та сумою митних
платежів, обчисленою згідно з митною
вартістю товарів, скоригованою
митницею, яка склала 21 932,79 грн.

Отже, з наданням фінансових гарантій у
вигляді грошової застави товар
випущено у вільний обіг.

Далі, згідно з п.п. 7 та 8 частини 3 статті
52 МКУ позивач звернувся до митного
органу із запитом про надання
письмової інформації щодо причин,
через які заявлена митна вартість не
може бути визнана, та щодо інформації
про порядок і метод визначення митної
вартості, застосовані при її
коригуванні.

На вказаний запит «Фоззі-Фуд» було
отримано лист відповідача від 31.12.2013р.
№14.1/4- 24/10389ПІ (Поставка 482-65), відповідно
до якого у відповідача винили сумніви
стосовно заявленої митної вартості без
посилання на конкретні розбіжності та
про те, що декларантом ТОВ «Фоззі-Фуд»
витребувані додаткові документи
надано не в повному обсязі.

Далі, відповідно до ч. 8 ст. 55 МКУ для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів ТОВ «Фоззі-Фуд»
протягом 80 днів з дня випуску товарів
було надано КМММ додаткові документи
разом з листом від 19.02.2014 р. №УРБ 10/14-833 .

На зазначений лист КМММ було надано
відповідь листом від 03.03.2014р.
№2778/1/26-70-61-04 про відсутність підстав
для перегляду прийнятих рішень про
коригування митної вартості товарів.

Враховуючи те, що відповідач листом
від 03.03.2014 №2778/1/26-70-61-04 відмовив у
визнанні заявленої ТОВ «Фоззі-Фуд»
митної вартості товарів, сума
фінансових гарантій у вигляді грошової
застави на суму 21 932,79 була перерахована
КМММ до бюджету.

Отже, внаслідок прийняття КМММ
оскаржуваного рішення у ТОВ
«Фоззі-Фуд» виникла переплата митних
платежів, сума якої дорівнює 21 932,79 грн.
та наявна в графі В «Подробиці
розрахунків» МД від 24.12.2013р.
№100250002/2013/038070, поданої після відмови у
митному оформленні за заявленою митною
вартістю (копія додається), де другий
раз відображено суму під кодом під
кодом « 028» - для податку на додану
вартість.

ТОВ «Фоззі-Фуд» не погоджується з
винесеним рішенням про коригування
митної вартості, тому звернулось з
даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відносини, що пов'язані із
справлянням митних платежів
регулюються Митним кодексом України,
Податковим кодексом України та іншими
законами України з питань
оподаткування.

Відповідно до статті 246 Митного
кодексу України метою митного
оформлення є забезпечення дотримання
встановленого законодавством України
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, а також забезпечення
статистичного обліку ввезення на митну
територію України, вивезення за її межі
і транзиту через її територію товарів.

Згідно з статтею 248 Митного
кодексу України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема, код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати) (стаття
257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу
України визначено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

При цьому, ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або повинні бути здійснені
покупцем оцінюваних товарів продавцю
або на користь продавця через третіх
осіб та/або на пов'язаних із продавцем
осіб для виконання зобов'язань
продавця (частини четверта та п'ята
статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до статті 57 Митного
кодексу України, визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за основним
методом (тобто за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)) та
другорядними: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 54
Митного кодексу України, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного
кодексу України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Відповідно до положень статті 53
Митного кодексу України одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

У судовому засіданні встановлено,
що позивачем було подано всі документи,
перелік яких наведений у положеннях
статті 53 Митного кодексу України.

В силу положень частини п'ятої
статті 53 Митного кодексу України
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 №3018-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про приєднання
України до Протоколу про внесення змін
до Міжнародної конвенції про спрощення
та гармонізацію митних процедур", якими
запроваджено стандартні правила: на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Разом з цим, якщо документи,
зазначені у частині другій статті 53
Митного кодексу України, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини. У разі якщо митний
орган має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи: 1) виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію) (частини
третя та четверта статті 53 Митного
кодексу України).

Крім цього, відповідно до частини
шостої статті 54 Митного кодексу
України, митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Аналіз положень статті 53, частин
першої, другої та п'ятої статті 54,
статті 58 Митного кодексу України надає
підстави для висновку, що митний орган
при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості зобов'язаний перевірити
складові числового значення митної
вартості, правильність розрахунку,
здійсненого декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 Митного кодексу України та у
випадках, встановлених цим Кодексом
(якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни)
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Водночас, суд звертає увагу на те, що
повідомляючи позивача про
необхідність надати додаткові
документи митний орган має
обґрунтовувати свої вимоги щодо їх
надання, узгоджуючи таке надання
документів з правовою суттю
правовідносин, які склалися між
позивачем та його контрагентом.
Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 20.03.2012 у справі № К/9991/89900/11.

В силу приписів частини третьої статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено).

Разом з цим, відповідач під час
розгляду справи не повідомив суду
жодних обставин та не надав доказів на
підтвердження наявності у митного
органу законодавчо визначених підстав
для витребування у позивача додаткових
документів, зокрема, що позивач в
декларації митної вартості зазначив не
всі документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів,
вніс до декларації недостовірні або
неточні відомості або що надані
митному органу документи містили
розбіжності.

В свою чергу, відповідно до
частини сьомої статті 54 Митного
кодексу України у разі якщо під час
проведення митного контролю орган
доходів і зборів не може аргументовано
довести, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Водночас, відповідно до положень
частини другої статті 55 Митного
кодексу України, прийняте органом
доходів і зборів письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити: 1) обґрунтування
причин, через які заявлену декларантом
митну вартість не може бути визнано; 2)
наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів, яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом; 3) вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за
умови надання яких митна вартість може
бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: a) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органом доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органом доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті; б) право декларанта або
уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості до органу вищого рівня
відповідно до глави 4 цього Кодексу або
до суду.

Як вбачається із змісту оскаржуваного
рішення, коригування митної вартості
товарів було здійснено у зв'язку з
ненаданням позивачем додаткових
документів у повному обсязі на
письмовий запит митного органу.

При цьому, у рішенні зазначено про
те, що позивачеві було запропоновано
надати: виписку з бухгалтерської
документації, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару, висновок про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та/або інформації
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Однак, суд звертає увагу на
невідповідність інформації щодо
переліку витребуваних митним органом
документів, вказаної у оскаржуваному
рішенні, дійсним обставинам справи,
оскільки, як вбачається із наявного у
матеріалах справи електронного
повідомлення про надання додаткових
документів, митним органом
витребовувався дещо інший пакет
документів, а саме: договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту);ліцензійний
чи авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів;
виписку з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;копію
митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини; транспортні
(перевізні) документи, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку, що не надання позивачем
документів, які у нього не були
витребувані не могло враховуватись при
прийнятті відповідачем рішення про
коригування митної вартості товарів.

Суд також звертає увагу, що за умови не
наведення митним органом доказів того,
що документи, подані декларантом для
митного оформлення товару є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування цим органом переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити,
свідчить про протиправність рішення
цього органу щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості. А ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
29.05.2012 у справі № 21-91а12 та від 11.09.2012 у
справі № 21-262а12.

Суд звертає увагу, що оскаржуване
рішення не містить посилань на
наявність в базі даних відповідача
таких декларацій як і на обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої митним органом,
та фактів, які вплинули на таке
коригування.

Будь-яких інших переконливих
аргументів та доказів, які б викликали
обґрунтовані сумніви в достовірності
проведеного позивачем розрахунку
митної вартості товару за ціною
договору відповідачем не наведено та
не надано, a інших обставин, які б
впливали на ціну задекларованої ТОВ
"Фоззі-Фуд" митної вартості товару
судом не встановлено.

Крім того, суд зазначає, що
відповідачем не було надано у
передбачений ч. 9 ст. 55 МКУ строк
обґрунтованої відповіді щодо рішень
про коригування митної вартості
товарів, у зв'язку з наступним.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 55 МКУ у разі
надання декларантом або уповноваженою
ним особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Заява ТОВ «Фоззі-Фуд» про надання
додаткових документів від 19.02.2014р. №УРБ
10/14-833, яку було відправлено засобами
поштового зв'язку 20.02.2014р. (копія опису
вкладення у цінний лист, чеку Укрпошти,
витягу з сайту Укрпошти про
відстеження поштового відправлення
№044 та корінця повідомлення про
вручення поштового відправлення №
№044 наявні в матеріалах справи)
отримана митницею згідно з витягом з
сайту Укрпошти про відстеження
поштового відправлення та корінцем
повідомлення про вручення - 24.02.2014.
Відповідь надана відповідачем листом
від 03.03.2014 №2778/1/26-70-61-04, який згідно з
витягом з сайту Укрпошти відправлено
04.03.2014 року, тобто на 6- й робочий день
(копія конверту та витягу з сайту
Укрпошти про відстеження поштового
відправлення №140 наявні в
матеріалах справи).

Відповідно до ч. 10 ст. 55 МКУ якщо орган
доходів і зборів протягом строку,
зазначеного у частині дев'ятій цієї
статті, не надає обґрунтованої відмови
у визнанні заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів,
вважається, що декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.
У такому випадку орган доходів і зборів
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості, а надана
Фінансова гарантія повертається
(вивільняється) у порядку та строки.
визначені ним Кодексом.

Відповідно до п. 73 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 № 270, під час приймання для
пересилання письмової кореспонденції
на адресному боці кожного поштового
відправлення проставляється відбиток
календарного штемпеля. Дата відбитку
календарного штемпеля маркувальної
машини повинна відповідати даті
подання письмової кореспонденції для
пересилання.

Таким чином, відповідачем не було
надано позивачу обґрунтованої відмови
у прийнятті заявленої ТОВ «Фоззі-Фуд»
митної вартості товарів у визначений
МКУ строк.

Щодо наявних, на думку відповідача ,
розбіжностей у додаткових документах,
наданих протягом 80 днів з дні випуску
товарів суд зазначає наступне.

В оскаржуваному рішенні КМММ про
коригування митної вартості від 24.12.2013
р. №100250002/2013/500533/2 та в листі КМММ про
пояснення причин коригування митної
вартості від 31.12.2013р. №14.1/4-24/10389Пі не
зазначено про наявність у наданих ТОВ
«Фоззі-Фуд» документах будь-яких
розбіжностей або суперечностей, що
підтверджує протиправність рішення
митниці, оскільки доводить відсутність
у митниці обґрунтованих сумнівів у
заявленій митній вартості на момент
витребування додаткових документів та
прийняття рішення про коригування
митної вартості.

В той же час, у відповідь на заяву ТОВ
«Фоззі-Фуд» від 19.02.2014р. №УРБ 10/14-833 про
надання додаткових документів
протягом 80 днів з дня випуску товарів
відповідно до ч. 8 ст. 55 КМММ в листі від
03.03.2014р. №2778/1/26-70-61-04 посилається на
наявні, на її думку, розбіжності у
поданих додаткових документах.

Так, у листі КМММ від 03.03.2014р.
№2778/1/26-70-61-04 щодо невизнання заявленої
ТОВ «Фоззі-Фуд» митної вартості
товарів з урахуванням додатково
поданих документів протягом
передбаченого законом 80-денного
строку, зазначено, що вартість риби в
наданих витягах з бюлетеня «Огляд цін
українського та світового товарних
ринків» вказано на умовах поставки FOB
Норвегія, що не відповідає умовам
поставок для ТОВ «Фоззі-Фуд» FCA Klaipeda.

Щодо витягів з бюлетеня «Огляд цін
українського та світового товарних
ринків», то в ньому зазначається
середня світова ціна відповідного
товару, який продається на певних
умовах поставки, зокрема, для скумбрії -
FOB Норвегія.

Це інформаційне джерело, яке не
належать до переліку необхідних (ч. 2 ст.
53 МКУ) та додаткових (ч.ч. 3, 4 ст. 53 МКУ)
документів для підтвердження митної
вартості товарів, тому КМММ не має
права в обґрунтування наявних, на її
думку, розбіжностей, посилатися на такі
джерела.

Зазначене додаткове джерело
надавалося ТОВ «Фоззі-Фуд» виключно за
власним бажанням, для того, щоб
підтвердити заявлений рівень митної
вартості, оскільки з даного джерела
добре видно, що заявлена ТОВ
«Фоззі-Фуд» митна вартість (2,075 доларів
США/кг для скумбрії) навіть вище, між
світові ціни на цей товар, зазначені в
бюлетені «Огляд цін українського та
світового товарних ринків» (1,88 доларів
США/кг для листопада та 1,47 доларів
США/кг для грудня).

Навіть різниця в умовах поставки не
може настільки впливати на рівень
митної вартості товарів, оскільки
транспортування та страхування
товарів зазвичай не перевищують 10 % та
0,2% контрактної вартості товару
відповідно.

Крім того, у листі КМММ від 03.03.2014р.
№2778/1/26-70-61-04 щодо невизнання заявленої
ТОВ «Фоззі-Фуд» митної вартості
товарів з урахуванням додатково
поданих документів протягом
передбаченого законом 80-денного
строку, зазначено, що в наданому
платіжному дорученні в іноземній
валюті від 09.01.2014 №13536 в графі «№ та
дата вантажної митної декларації (при
наявності)» не вказано жодних даних,
хоча на момент оплати товар був
оформлений у митному відношенні.

Відповідно до п. 3.6 Положення про
порядок виконання банками документів
на переказ, примусове списання і арешт
коштів в іноземних валютах та
банківських металів, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 28.07.2008 № 216,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.10.2008 за № 910/15601,
повноваження щодо перевірки
правильності заповнення реквізитів
платіжного доручення в іноземній
валюті вимогам глави 2 цього Положення
та реквізитам, зазначеним у документах,
які відповідно до нормативно-правових
актів Національного банку є підставою
для переказу іноземної валюти, а також
поштових та платіжних реквізитів
контрагентів належить уповноваженому
банку, який здійснює переказ іноземної
валюти. Такий банк має право
відмовитися від виконання платіжного
доручення платника в іноземній валюті,
якщо операція, яку проводить платник,
не відповідає вимогам валютного
законодавства, про що робить запис на
зворотному боці платіжного доручення.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митницею відповідно до ч. 1 ст. 54 МКУ
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

На платіжному дорученні від 09.01.2014 №13536,
копія якого наявна в матеріалах справи
, наданому ТОВ «Фоззі- Фуд» відповідачу,
наявні відмітки банку про переказ
коштів, тому зауваження КМММ щодо
невірного заповнення графи даного
платіжного доручення не належить до
повноважень митного органу, а є
виключною компетенцією банку, який
здійснював відповідне перерахування
коштів та засвідчив своїми відмітками
платіжне доручення про це.

Крім того, у платіжному дорученні у
графі «Призначення платежу» зазначено
реквізити контракту та номери
інвойсів, за якими здійснюється оплата,
а також разом із заявою ТОВ «Фоззі-Фуд»
від 19.02.2014 року №УРБ 10/14-833 до платіжного
доручення від 09.01.2014 р. №13536 надавалась
копія інвойсу від 09.12.2013 №1311-19/4 за іншою
поставкою для підтвердження загальної
суми сплачених коштів за даним
платіжним дорученням.

Крім того, відповідач не довів, що
зазначене зауваження щодо платіжного
доручення будь-яким чином впливає на
числові значення заявленої митної
вартості.

Отже, з матеріалів справи слідує, що
позивач подав достатній та належний
пакет документів для застосування
основного методу визначення митної
вартості товару та мав право на
прийняття відповідачем митної
декларації, як належно заповненої та на
розмитнення товару відповідно до
чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На виконання цих вимог
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду жодних
доказів, які спростовували б
твердження позивача, а відтак, не довів
правомірності свого рішення про
коригування митної вартості

Отже, позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування рішення
Київської міжрегіональної митниці мін
доходів про коригування заявленої
митної вартості від 24.12.2013 року
№100250002/2013/5005332 є протиправним та
підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині -
визнання заявленої ТОВ «Фоззі-Фуд»
24.12.2013 року в митній декларації
№100250002/2013/038070 митну вартість в розмірі
334547, 05 грн. правильною, суд зазначає
наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не може втручатись у
дискрецію суб'єкта владних
повноважень. Завдання
адміністративного судочинства полягає
в гарантуванні дотримання вимог права,
а не в втручанні у дискреційні
повноваження суб'єктів владних
повноважень.

Крім того , у даній справі судом
встановлено, що рішення про
коригування заявленої митної вартості
від 24.12.2013 року №100250002/2013/5005332 є
результатом неправомірної відмови
посадової особи митного органу у
визнанні задекларованої позивачем
митної вартості товару за основним
методом, у зв`язку з чим вимоги позивача
про визнання його протиправним та
скасування є цілком обґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Задоволенню в адміністративному
процесі підлягають лише ті вимоги, які
поновлюють порушене право особи в
публічно-правових відносинах.

Враховуючи те, що наслідком
відповідної активної поведінки
відповідача стало його конкретне
рішення про коригування митної
вартості товарів, яке, як встановлено
судом, не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства України, а тому
спричинили порушення прав та інтересів
декларанта, суд приходить до висновку,
що задоволення позовних вимог в
частині визнання протиправними та
скасування цього рішення є достатнім
та належним способом захисту порушених
прав позивача в сфері
публічно-правових відносин з
відповідачем.

Відтак, у задоволенні вимоги про
визнання заявленої позивачем митної
вартості провамірною необхідно
відмовити.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до
висновку про підставність позовних
вимог в чистині визнання протиправними
та скасування оскаржуваного рішення
про коригування митної вартості про
відмову у задоволенні позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача
визначити митну вартість товару за
ціною договору (контракту) товарів.

Відповідно до частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Оскільки, позов задоволено частково, то
стягненню на користь позивача підлягає
судовий збір у розмірі 109,62 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування рішення, визнання
заявленої митної вартості -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про коригування
заявленої митної вартості від 24.12.2013
року №100250002/2013/500533/2 .

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ТОВ "Фоззі-Фуд" сплачений
ним судовий збір у розмірі 109(сто
дев'ять) грн. 62 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 21 липня 2014 р.