Справа № 2а-2552/10/2570
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 2а-2552/10/2570

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
Скепської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протипарвним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області і
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішенні відповідача
№/0 від 20.10.2008р., згідно якого ФОП
ОСОБА_1 визначено суму податкового
зобов'язання з податку ні додану
вартість в сумі 5986,05 грн., в тому числі
5701,00 грн., борту та 285,05 грн. штрафних
(фінансових) санкцій. Свої вимоги
мотивує тим, що ДПІ в м. Чернігові
неправомірно донараховано позивачу
податку на додану вартість. Позивач
наполягає на тому, що ним вчинено
господарську операцію з АОЗТ "АФТ", яка
оформлена відповідними
бухгалтерськими документами.
Позивачем здійснено розрахунок за
поставлений товар. Позивачем отримано
податкову накладну, сума ПДВ з якої в
розмірі 5700,00 грн. було віднесено до
податкового кредиту за червень 2008 року.
Позивач наполягає на тому, що ним було
вчинено всіх заходів для недопущення
господарського правопорушення, від
контрагента позивачем отримано
завірену копію свідоцтва платника
податку на додану вартість. Закон не
зобов'язує здійснювати перевірку
повноти сплати податків своїх
контрагентів або їх реєстраційні дані,
ФОП ОСОБА_1 вжив всі незаборонені
законом заходи щодо встановлення
дійсності реєстраційних даних АОЗТ
„АФТ" як платника ПДВ. Також позивач
наполягає на тому, що камеральна
перевірка податкової декларації за
червень проведено з порушенням порядку
її проведення, а саме ДПІ в м. Чернігові
проведено камеральну перевірку з
порушенням місячного строку її
проведення, як це передбачено Законом
України «Про податок на додану
вартість». Крім того, позивач зазначає,
що ДПІ в м. Чернігові має право
проводити саме камеральну перевірку
податкової декларації лише у випадку,
коли в податковій декларації заявлено
до бюджетного відшкодування суму ПДВ.
Камеральною перевіркою є перевірка, що
ґрунтується виключно на даних
податкової декларації, що порушено ДПІ
в м. Чернігові на думку позивача,
оскільки відповідачем досліджувалися
не лише показники декларації, а й
податкова накладна. Під час перевірки
податковим органом перевіряється
податкова декларація на наявність
арифметичних або методологічних
помилок. Таких помилок у податковій
декларації ФОП ОСОБА_1 відповідачем не
було встановлено. Також позивач
зазначає, що податкове
повідомлення-рішення та корінець
податкового повідомлення містять
різну суму, визначеного податкового
зобов'язання. Враховуючи все викладене
вище, ФОП ОСОБА_1 просить задовольнити
його позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив в їх
задоволенні відмовити, пояснив, що
26.09.2008 р. ДПІ у м. Чернігові проведено
невиїзну документальну перевірку ФОП
ОСОБА_1 В ході перевірки було
встановлено, що позивач отримав від
АОЗТ "АФТ" податкову накладну №56 від
19.06.2008р. на суму ПДВ 5700,50 грн. Сума ПДВ за
вказана в податковій накладній була
включена до складу податкового кредиту
за червень 2008р. Відповідно до п.п.7.2.4 п.7.2
ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку. Це
означає, що як продавець, так і
покупець повинні бути платниками
податку на додану вартість. Перевіркою
встановлено,що АОЗТ "АФТ" не є платником
ПДВ. ДПІ в м. Чернігові наполягає на
тому, що на момент вчинення правочину з
позивачем АОЗТ "АФТ" не був
зареєстрований в якості платника
податку на додану вартість, а тому не
мало права на видачу податкових
накладних. На запит ДПІ в м. Чернігові №
4961/7/25-01-10-12 від 27.06.2014 р. про надання
документально підтвердженої
інформації про відсутність реєстрації
платником податку на додану вартість
АОЗТ «АФТ» на момент складання спірної
податкової накладної № 56 від 19.06.2008 р.,
відповідачем отримано відповідь №
1745/7/26-59-18-05-22 від 14.07.2014 р., відповідно до
якої АОЗТ «АФТ» на обліку в ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ГУ Мін
доходів не перебуває. Таким чином,
видані АОЗТ "АФТ" податкова накладна є
недійсною, тому не може підтверджувати
витрати по сплаті ПДВ.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований в якості фізичної особи
- підприємця виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради 01.07.1998 р., що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця (а.с. 11).

Працівниками ДПІ у м. Чернігові 26.09.2008 р.
проведено документальну невиїзну
(камеральну) перевірку податкової
декларації з податку на додану
вартість ФОП ОСОБА_1, поданої за
червень 2008 р. ( дата реєстрації в
податковому органі - 16.07.2008 р. вх. №89936)
За результатами перевірки складено
Акт від 26.09.2008 р. № 552/17-419/НОМЕР_1.

Актом перевірки встановлено порушення
пп. 7.4.5 п. 7.4, ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість" в частині
включення до податкового кредиту
податкових накладних, які були
виписані суб'єктом господарської
діяльності, який не є платником ПДВ. А
саме, постачальником позивача АОЗТ
"АФТ" в червні 2008 р., відповідно до
наданих документів, здійснено виписку
податкової накладної №56 від 19.06.2008р. на
суму ПДВ 5700,50 грн. чим порушено пп. 7.2.4 п.
7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", внаслідок чого
позивачем було завищено суму
податкового кредиту з ПДВ на 5701,00 грн.

За розглядом акту перевірки від 26.09.2008
р. ДПІ у м. Чернігові винесено податкове
повідомлення-рішення №/0 від
20.10.2008р, яким ФОП ОСОБА_1 визначено
податкове зобов'язання з ПДВ в
загальному розмірі 5986,05 грн., з яких
основний платіж складає 5701, 00 грн. та
285,05 грн. штрафних (фінансових ) санкцій.

В судовому засіданні було встановлено,
що в самому податковому
повідомленні-рішенні № /0 від
20.10.2008 року зазначено, що ФОП ОСОБА_1
нараховано суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 5986,05 грн. з них 2701,00 грн. -
основного платежу та 285,05 грн. - штрафних
(фінансових) санкцій, тоді як в корінці
податкового повідомлення-рішення
зазначено, що позивачу нараховано суму
податкового зобов'язання в розмірі 2986,05
грн., з них 5701,00 грн. - основного платежу
та 285,05 грн. - штрафних (фінансових)
санкцій. ДПІ в м. Чернігові було надано
в судове засідання витяг з облікової
картки платника податку ФОП ОСОБА_1 (а.с.
136-137), відповідно до якого сума
заборгованості позивача з податку на
додану вартість за податковим
повідомленням-рішенням № /0 від
20.10.2008 року складає 5986,05 грн. з них 5701,00
грн. - основного платежу та 285,05 грн. -
штрафних (фінансових) санкцій.

В судовому засідання встановлено, що
ФОП ОСОБА_1 здійснено придбання у АОЗТ
«АФТ» товару (автомобільної хімії)
відповідно до видаткової накладної №
РН-0000010 від 19.06.2008 року (а.с. 15). Позивачем
оплачено товар, що підтверджується
квитанцією до прибуткового касового
ордеру (а.с. 14).

На суму податкового зобов'язання АОЗТ
«АФТ» виписано податкову накладну № 56
від 19.06.2008 року на загальну суму 34203,00
грн. в тому числі ПДВ 5700,00 грн..

Перевіркою встановлено, що на
підтвердження повноважень контрагента
на виписування податкових накладних
позивачем отримано копію свідоцтва №
36748092 про реєстрацію АОЗТ «АФТ» в якості
платника податку на додану вартість
(а.с. 12).

Суму податку на додану вартість за
податкової накладною № 56 від 19.06.2008
року ФОП ОСОБА_1 в розмірі 5700,00 грн. було
включено до податкового кредиту в
податковій декларації з ПДВ за червень
2008 року.

Відповідно до п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Згідно із п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.

За приписами п.п. 7.5.1. п.7.5. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» право на віднесення до
податкового кредиту сум ПДВ сплачених
(нарахованих) платником податку у
звітному періоді у зв'язку з придбанням
товарів (робіт, послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат
виробництва (обігу), виникає за
правилом першої події: або фактична
сплата коштів продавцю в оплату
придбаних товарів (робіт, послуг) або
отримання податкової накладної в якій
зазначені суми ПДВ, що засвідчує факти
придбання платником податків товару
(робіт, послуг).

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» не дозволяється включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
по сплаті податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями.

Тобто, з аналізу зазначених норм
законодавства, випливає, що підставою
для формування податкового кредиту є
податкова накладна, яка повинна
відповідати вимогам чинного
законодавства, зокрема повинна бути
виписана платником податку на додану
вартість.

Згідно з вимогами п. 25 Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України № 79 від 01.03.2000 року, свідоцтво
про реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності платником
податку на додану вартість діє до дати
його анулювання, яке відбувається у
випадках, передбачених законодавством.
Одночасно з анулюванням Свідоцтва
органи Державної податкової служби
здійснюють виключення платника
податку на додану вартість з Реєстру.

Пунктом 9.8 ст. 9 Закону України «Про
податок на додану вартість»
передбачено, що свідоцтво про
реєстрацію особи в якості платника
податку на додану вартість діє до дати
його анулювання.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
податок на додану вартість» та ст. ст. 1,
4 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", ведення податкового обліку
покладено на кожного окремого платника
податку. При цьому такий платник несе
самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів.

Виходячи з наведеного, порушення,
допущені одним платником податків у
відображенні в податковому обліку
певної господарської операції, за
загальним правилом не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків.

В судове засідання ДПІ в м. Чернігові не
було надано суду належних доказів того,
що реєстрацію платника податку на
додану вартість АОЗТ «АФТ» анульовано,
суд не надано копію рішення про
скасування реєстрації платника ПДВ, не
надано письмового повідомлення ДПІ в
Шевченківському районі м. Києва, в якій
контрагент позивача перебував на
податковому обліку про анулювання
реєстрації платника ПДВ АОЗТ «АФТ».
Листом від 14.07.2014 року № 1745/7/26-59-18-05-22 ДПІ
в Шевченківському районі м. Києва лише
повідомляє про те, що АОЗТ «АФТ» не
перебуває на податковому обліку в цій
інспекції, не надається пояснень чи
перебувало АОЗТ «АФТ» на податковому
обліку, платником яких податків воно
було, чи було воно зареєстровано
платником ПДВ на момент укладення
угоди з позивачем та чи мало право на
складання податкових накладних.

Відповідачем не було надано доказів
визнання судом недійсним свідоцтва
платника податку АОЗТ "АФТ"№ 36748092 та
інших реєстраційних документів
підприємства. Також не надано витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців із
зазначенням запису про припинення АОЗТ
"АФТ" як юридичної особи.

Суд критично ставиться до витягу з
офіційного веб-сайту ДПА України,
оскільки ДПІ в м. Чернігові не надано
документального підтвердження підстав
анулювання реєстрації платника ПДВ.

Під час судового засідання
встановлено, що позивачем проведено
господарську операцію, отримано товар,
за який здійснено розрахунок.
Відповідно до п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «про податок на додану
вартість» він вимагав від контрагента
видачу податкової накладної, яка стала
підставою для зарахування сум ПДВ до
складу податкового кредиту. Позивач
вчинив всіх необхідних заходів щодо
перевірки правового статусу
постачальника, а саме отримав копію
свідоцтва платника ПДВ АОЗТ «АФТ».

Суд наголошує на тому, що Законом
України «Про податок на додану
вартість» не передбачено обов'язку
платника податків перевіряти
законність реєстрації контрагента,
дійсність свідоцтва платника ПДВ та
належних повноважень особи на
підписання податкової накладної,
справність сплати контрагентом
податків та чинність установчих
документів.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що ФОП
ОСОБА_1 не було порушено податкові
законодавчі акти, оскільки в чинному
податковому законодавстві відсутній
обов'язок отримувача податкової
накладної перевіряти наявність чи
відсутність реєстрації контрагента як
платника податку на додану вартість.
Навпаки позивачем здійснено всі
необхідні засоби щодо перевірки
правового статусу та наявності у АОЗТ
"АФТ" права на складання податкових
накладних, тому, враховуючи також те, що
ДПІ в м. Чернігові не надано суду
належних доказів того, що на момент
вчинення господарської операції не
мало статусу платника ПДВ та не мало
право складати податкові накладні, а
тому ФОП ОСОБА_1 як добросовісний
платник ПДВ, що сплатив суму податку на
додану вартість в ціні товару, має
право на формування податкового
кредиту з врахуванням суми ПДВ
зазначеної в податковій накладній № 56
від 19.06.2008 року.

Крім цього, суд звертає увагу на
порушення відповідачем строку
проведення камеральної перевірки
заявлених в декларації з ПДВ даних.

Так, положенням п.п 7.7.5 п. 7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» передбачено, що протягом 30
днів, наступних за днем отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить документальну
невиїзну перевірку (камеральну)
заявлених у ній даних. За наявності
достатніх підстав вважати, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
декларація з ПДВ за червень 2008 року
була зареєстрована в податковому
органі 16.07.2008 року за вх. № 89936, а
невиїзна документальна перевірка була
проведена ДПІ у м. Чернігові 26.09.2008 року.
Таким чином, відповідачем був
порушений строк, передбачений п.п 7.7.5 п.
7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (строк проведення
перевірки сплинув 16.08.2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На думку суду позивачем доведено ті
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, а відповідачем не доведено
правомірність своїх дій, оскільки
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 20.10.2008 року винесено ДПІ в м.
Чернігові неправомірно, з порушенням
наданих повноважень, а тому позовні
вимоги про визнання його протиправним
та скасування підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області №
/0 від 20.10.2008 року.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур