Справа № К/9991/24633/12-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/24633/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівДонця О.Є. Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в
Олевському районі Житомирської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою УПФ України в
Олевському районі Житомирської
області на та постанову Апеляційного
суду Житомирської області від 09 лютого
2012 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року ОСОБА_4 в Олевському
районному суді Житомирської області
пред'явила позов до УПФ України в
Олевському районі Житомирської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
послалася на те, що вона є інвалідом 2-ї
групи за захворюванням, пов'язаному з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС, особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", має право
на отримання додаткової пенсії, за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
75-ти відсотків мінімальної пенсії за
віком та основної пенсії у розмірі не
менше 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Відповідач відмовив їй у перерахунку
вказаних пенсій з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком.

Просила визнати неправомірною відмову
відповідача у проведенні перерахунку
основної пенсії і додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та
зобов'язати провести перерахунок
пенсії, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 01 липня 2007
року по 01 липня 2010 року та в подальшому
виплачувати відповідну пенсію.

Рішенням Олевського районного суду
Житомирської області від 30 серпня 2010
року позов задоволено частково.

Визнано дії УПФ України в Олевському
районі Житомирської області
протиправними.

Стягнуто з УПФ України в Олевському
районі Житомирської області на користь
ОСОБА_4 9 329,93 грн. додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю та 11 1322 грн.
невиплаченої пенсії.

Зобов'язано УПФ України в Олевському
районі Житомирської області з 01 липня
2010 року виплачувати ОСОБА_4 пенсію
відповідно до статей 50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Апеляційного суду
Житомирської області від 09 лютого 2012
року апеляційну скаргу УПФ України в
Олевському районі Житомирської
області частково задоволено.

Рішення Олевського районного суду
Житомирської області від 30 серпня 2010
року скасовано та прийнято нову
постанову.

Позовну заяву ОСОБА_4 задоволено
частково.

Визнано протиправними дії УПФ України
в Олевському районі Житомирської
області щодо відмови здійснити ОСОБА_4
перерахунок пенсії відповідно до
статей 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні позову
щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області
виплачувати їй з 01 липня 2010 року пенсію
відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за
безпідставністю та за період з 01 липня
2007 року по 12 серпня 2009 року за пропуском
строку звернення до суду

Зобов'язано УПФ України в Олевському
районі Житомирської області
перерахувати ОСОБА_4, як особі, яка
постраждала від аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 1,
інваліду 2-ї групи пенсію за
інвалідністю із розрахунку не менше
восьми мінімальних пенсій за віком, яка
дорівнює прожитковому мінімуму для
непрацездатних осіб, передбачену
статтею 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, із
розрахунку 75 відсотків мінімальної
пенсії за віком, яка дорівнює
прожитковому мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, передбачену
статтею 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з 13 серпня 2009 року по 01
липня 2010 року.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
УПФ України в Олевському районі
Житомирської області подало касаційну
скаргу. Посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом 2-ої
групи у зв'язку з захворюванням,
пов'язаному з аварією на
Чорнобильській АЕС, і належить до осіб
категорії 1, які постраждали внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС,
перебуває на обліку в УПФ України в
Олевському районі Житомирської
області.

ОСОБА_4 зверталася до УПФ України в
Олевському районі Житомирської
області із заявою про проведення
перерахунку пенсії відповідно до
статей 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законодавчими актами, але
в проведенні перерахунку пенсії було
відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (чинної на
час виникнення спірних правовідносин)
особам, віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами другої групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії, відповідно
до статті 53 зазначеного Закону,
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
в усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів третьої групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8-ми
мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком. Мінімальний розмір пенсії за
віком, згідно з статтею 28 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем, виходячи із розміру,
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 16 липня 2008 року

№ 654 "Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян".

Задовольняючи позовні вимоги, суди,
виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, і
дійшли обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсії, передбачених статтями 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", застосуванню при їх
обчисленні підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

За приписами статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка діяла на час вирішення
справи судом першої інстанції, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Апеляційний суд обґрунтовано поклав на
УПФ України в Олевському районі
Житомирської області обов'язок
перерахунку пенсії позивача,
застосувавши до спірних правовідносин
наслідки пропущення річного строку
звернення до суду за захистом
порушених прав, передбачені статтею 100
Кодексу адміністративного судочинства
України, щодо перерахунку пенсії у
2007-2009 роках, оскільки на цьому
наполягав відповідач, а позивач не
надав доказів поважності причини його
пропущення.

Рішення суду апеляційної інстанції є
законним і обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновок суду
апеляційної інстанції та встановлених
обставин справи.

Відповідно частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову Апеляційного суду
Житомирської області від 09 лютого 2012
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії - без
зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Донець О.Є.

Мороз Л.Л.