Справа № 821/2142/14
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 р.м. Херсон Справа №
821/2142/14 Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Варняка С.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних
з утриманням особи у вищому
навчальному закладі в розмірі 33223,39
грн.,

встановив:

Позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на те, що ОСОБА_1 з
19.08.2010 року по 07.05.2014 року проходила
службу в органах внутрішніх справ
України.

Під час навчання відповідачка
перебувала на повному державному
забезпеченні, за рахунок Державного
бюджету України, відповідно до
укладеного між нею та університетом
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС
України, всього на її утримання було
витрачено 33223,39 грн. Наказом УМВС
України в Херсонської області від
07.05.2014 року №97 о/с відповідача
звільнено відповідно до "Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України" в запас
Збройних сил за ст. 64 п. "ж" (за власним
бажанням).

В добровільному порядку відшкодувати
витрати, пов'язані з її утриманням у
вищому військовому навчальному
закладі, що передбачено умовами
договору, відповідач відмовляється, що
є прямою шкодою інтересам держави та
підлягає стягненню в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
без участі представника ХНУВС.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, письмових заперечень на
позов не надала, про дату, час та місце
розгляду справи була належним чином
повідомлена, судову повістку було
надіслано на адресу, яка надана за
відомостями адресно - довідкового
підрозділу УДМС України в Херсонській
області: Херсонська область, смт.
Новотроїцьке, вул. Робоча, 25, до суду
повернулося поштове повідомлення з
відміткою про отримання судової
повістки ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходила службу в органах
внутрішніх справ України з 19.08.2010 року
по 07.05.2014 року.

Наказом Херсонського юридичного
інституту Харківського національного
університету внутрішніх справ від
15.08.2010 року № 167 о/с відповідача
прийнято на службу в органи внутрішніх
справ і зараховано курсантом 1-го курсу
до навчально - наукового інституту
підготовки фахівців кримінальної
міліції ХНУВС з 30.08.2010 року та присвоєно
звання "рядовий міліції".

Наказом Харківського національного
університету внутрішніх справ від
25.08.2011 №431 відповідача переведено з
Херсонського юридичного інституту
ХНУВС та зараховано курсантом 1-го
курсу факультету підготовки фахівців
для підрозділів слідства.

29.08.2011 року на виконання вимог Закону
України від 20 грудня 1990 року № 565- XII "Про
міліцію" та наказу МВС від 14 травня 2007
року №150 "Про затвердження Типового
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС
України" між ОСОБА_1, ХНУВС та УМВС
України в Херсонській області укладено
тристоронній договір про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України.

Наказом ХНУВС від 28.02.2014 року №32 о/с
ОСОБА_1 відрахували зі складу курсантів
та відкомандирували до УМВС України в
Херсонській області для подальшого
проходження служби.

Наказом УМВС України в Херсонської
області від 07.05.2014 року №97 о/с
відповідача звільнено відповідно до
"Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України" в
запас Збройних сил за ст. 64 п. "ж" (за
власним бажанням).

Відповідно до пункту 15 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), публічна служба -
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Згідно із частиною 6 статті 18 Закону
України "Про міліцію" від 20 грудня 1990
року №565-XII (далі - ЗУ "Про міліцію"),
курсанти вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ України
у разі дострокового розірвання
договору через небажання продовжувати
навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Пунктом 1 Положення про Міністерство
внутрішніх справ України
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року №383/2011
визначено, що Міністерство внутрішніх
справ України (МВС України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України.

МВС України входить до системи органів
виконавчої влади і є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади у формуванні та
реалізації державної політики у сфері
захисту прав і свобод людини та
громадянина, власності, інтересів
суспільства і держави від злочинних
посягань, боротьби зі злочинністю,
розкриття та розслідування злочинів,
охорони громадського порядку,
забезпечення громадської безпеки,
безпеки дорожнього руху, а також з
питань формування державної політики у
сферах міграції (імміграції та
еміграції), у тому числі протидії
нелегальній (незаконній) міграції,
громадянства, реєстрації фізичних
осіб, біженців та інших визначених
законодавством категорій мігрантів.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про
міліцію" на курсантів, слухачів,
ад'юнктів, інших атестованих
працівників, у тому числі й
викладацького складу навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України, поширюються права і
обов'язки, гарантії правового і
соціального захисту та
відповідальність працівників міліції.

Відповідно до частини першої даного
Закону працівник міліції є
представником державного органу
виконавчої влади, а тому його служба є
публічною.

Згідно з пунктом 6.8 Положення про вищі
навчальні заклади МВС, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 14 лютого 2008 року №62 "Про
затвердження Положення про вищі
навчальні заклади МВС", початком
проходження служби в органах
внутрішніх справ уважається дата,
зазначена в наказі про зарахування на
навчання до вищого навчального
закладу.

Таким чином, навчаючись у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, особа
проходить публічну службу в міліції.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з наступного.

Пунктом 2 статті 52 Закону України "Про
освіту" передбачено, що випускники
вищих навчальних закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів, направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.3.6 Договору передбачено, що в
разі звільнення з органів внутрішніх
справ по закінченню навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі з підстав,
зазначених у п. 3 Договору, відповідач
зобов'язаний відшкодувати фактичні
витрати, пов'язані з утриманням у
навчальному закладі згідно із
затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.2 Договору підставою
відшкодування фактичних витрат на
підготовку є відмова від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 313 від 1 березня 2007 року затверджено
Порядок відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ (далі - Порядок №313),
який визначає механізм відшкодування
особами, навчання яких за державним
замовленням у вищих навчальних
закладах МВС прирівнюється до
проходження військової служби (далі -
особи), витрат, пов'язаних з їх
утриманням у таких закладах (далі -
витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС (далі -
навчальний заклад) у зв'язку з
небажанням особи продовжувати
навчання або порушенням нею
дисципліни;

2) відмови від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу в органах внутрішніх справ
протягом перших трьох років після
закінчення навчання.

Відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює
МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця у
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладу, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
№150 від 14.05.2007 року на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 1 березня 2007 року №313 "Про
затвердження Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ" та
відповідно до вимог Законів України
"Про вищу освіту", "Про міліцію", з метою
вдосконалення порядку підготовки
фахівців у вищих навчальних закладах
МВС України за державним замовленням,
затверджено Типовий договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, згідно якого
передбачено відшкодування вказаних
витрат.

Спільним Наказом МО України, МФ
України, МВС України, МТЗ України, АДПС
України, УДО України, СБ України
№419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007 року
затверджено Порядок розрахунку витрат,
пов'язаних з утриманням курсантів у
вищих навчальних закладах (далі -
Порядок № 419).

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 419
відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у ВНЗ, а саме
витрат на: грошове забезпечення,
продовольче забезпечення, речове
забезпечення, медичне забезпечення,
перевезення до місця проведення
щорічної основної та канікулярної
відпустки та назад, оплату комунальних
послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно п.п.2.1.1. п.2.1 Порядку №419
витратами на грошове забезпечення є
отримане курсантом щомісячне грошове
забезпечення за весь період навчання.
Фактичні дані беруться з розрахункових
відомостей та інших передбачених
документів, що підтверджують виплату
щомісячного грошового забезпечення
курсанту.

Порядок № 419 передбачає диференціацію
розміру відшкодування особами
вказаних витрат залежно від факту
проходження або не проходження такими
особами строкової військової служби до
навчання у ВНЗ МВС України.

Так, курсанти, які навчалися понад
встановлені законодавством строки
строкової військової служби (понад 12
місяців) відшкодовують витрати за
перші 12 місяців навчання:

- грошове забезпечення, продовольче
забезпечення у розмірі різниці сум
витрат з утримання курсантів і витрат з
утримання військовослужбовців
строкової служби за відповідною
військово-облікової спеціальністю (п.
2.1.1.2, п. 2.1.2.2 Порядку розрахунку витрат),

- вартість отриманого речового
забезпечення у повному обсязі (п. 2.1.3.2
Порядку розрахунку витрат),

- витрати на медичне забезпечення та
витрати на оплату комунальних послуг
та спожитих енергоносіїв взагалі не
відшкодовуються (п. 2.1.4.2, п. 2.1.6.2 Порядку
розрахунку витрат).

За період навчання, що перевищує 12
місяців, указана категорія курсантів
відшкодовує витрати на грошове
забезпечення (п. 2.1.1.1 Порядку
розрахунку витрат), продовольче
забезпечення (п. 2.1.2.1 Порядку
розрахунку витрат), речове
забезпечення (п. 2.1.3.1 Порядку
розрахунку витрат), оплату комунальних
послуг та спожитих енергоносіїв у
повному обсязі (п. 2.1.6.1 Порядку
розрахунку витрат).

Згідно із пунктом 2.1.1.2 Порядку №419, до
розрахунку береться різниця між
грошовим забезпеченням, фактично
отриманим курсантом за відповідний
період навчання, та витратами на
виплату посадового окладу за
відповідною посадою
військовослужбовця строкової
військової служби за цей самий період.

Відповідно до п.2.1.2 Порядку №419
витратами на продовольче забезпечення
є витрати, пов'язані із забезпеченням
курсанта продовольством згідно з
нормами харчування. В свою чергу норми
харчування затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України № 426 від
29.03.2002 року.

Згідно із пунктом 2.1.6 Порядку № 419 до
спожитих курсантом комунальних послуг
та енергоносіїв належать тепло, гаряча
та холодна вода, водовідведення та
електроенергія.

Згідно із пунктом 2.1.3 Порядку № 419
витратами на речове забезпечення є
витрати, пов'язані із забезпеченням
курсанта речовим майном згідно з
нормами забезпечення та лазне -
пральними послугами. Утримання
вартості речового майна провадиться на
підставі довідки-розрахунку, складеної
начальником речової служби.

Згідно з довідкою - розрахунком витрат,
пов'язаних з утриманням курсанта
ОСОБА_1 грошове забезпечення становить
9803,75 грн., продовольче забезпечення з
01.09.2011 року по 06.02.2014 року складає 10271,96
грн., речове забезпечення - 2345,24 грн.,
вартість житлово - комунальних послуг і
спожитих енергоносіїв складає 10802,44
грн. Загальна сума заборгованості
відповідача перед Харківським
національним університетом внутрішніх
справ становить 33223,39 грн.

Оскільки відповідача звільнено за
пунктом "ж" ст. 63 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (за власним
бажанням), що підпадає під пп.3.1 п.3
Додаткового договору від 19.01.2012 року,
виходячи з формулювання причин
звільнення, він повинен відшкодувати
витрати на його утримання за період
навчання у позивача. Проте зазначені
витрати на час розгляду справи ним не
відшкодовано добровільно.

Відповідно до п.6 Порядку №313 у разі
відмови особи добровільно
відшкодувати витрати стягнення їх суми
здійснюється в судовому порядку.

Приймаючи до уваги зазначений статус
позивача, делеговані повноваження щодо
розпорядження бюджетними коштами та їх
стягнення, суд приходить до висновку
про необхідність стягнення коштів на
відповідний бюджетний рахунок.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Частиною 3 статті 4 Закону України від
08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір"
передбачено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162,
163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Харківського національного
університету внутрішніх справ (рахунок
566 в Головному управлінні
Державної казначейської служби
України в Харківській області, МФО 851011,
) витрати, пов'язані з
утриманням, в сумі 33223 (тридцять три
тисячі двісті двадцять три) грн. 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до
Державного бюджету України судові
витрати зі сплати решти судового збору
в сумі 1644 (одна тисяча шістсот сорок
чотири) грн. 30 коп.

Судові витрати в сумі 182 (сто вісімдесят
дві) грн. 70 коп. присудити на користь
Харківського національного
університету внутрішніх справ за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення.

В разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України,
а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Варняк
С.О.

кат. 4