Справа № 810/963/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/963/14
інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.І.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Ковтун
І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 18
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Міністерства доходів і зборів України,
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року адміністративний позов ОСОБА_3
до Міністерства доходів і зборів
України, Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про зобов'язання
вчинити певні дії - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, свої
позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що він є прихожанином Української
Православної Церкви, сповідує
православну релігію, а тому не бажає
мати ідентифікаційні номера і просить
суд відповідачів: зобов'язати
Міністерство доходів та зборів України
(далі - відповідач-1) здійснювати в
подальшому облік ОСОБА_3, як платника
податків та інших обов'язкових
платежів за раніше встановленою формою
обліку (за прізвищем, іменем та
по-батькові, за місцем проживання,
роком народження); зобов'язати
відповідача-1 знищити облікову картку з
особистими даними позивача та
інформацію про нього, що була внесена
до Державного реєстру платників
податків; зобов'язати Васильківську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Київській області вести облік позивача
як платника податків та інших
обов'язкових платежів за раніше
встановленою формою обліку (за
прізвищем, іменем та по-батькові, за
місцем проживання, роком народження);
зобов'язати відповідача-2 зробити у
паспорті позивача на сторінці 7 або 8,
або 9 запис про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
цифрового кодифікатора та завірити
підпис відповідальної особи круглою
гербовою печаткою; зобов'язати
відповідача-2 виключити з
інформаційного фонду Державного
реєстру загальні відомості про
позивача; зобов'язати відповідача-2
знищити облікову картку позивача з
особистими даними, що була заповнена та
на підставі якої були внесені дані про
нього до Державного реєстру та
присвоєний йому ідентифікаційний
номер.

11 листопада 2013 року позивач звернувся
до відповідача-1 з заявою, в якій просив
не вносити відомості щодо нього до
Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та зберегти за
ним форму обліку платників податків за
прізвищем, іменем, по-батькові та роком
народження. З відповіді відповідача-1
не слідує відповіді щодо можливості чи
неможливості задоволення заяви,
міститься лише вказівка на діючий
порядок ведення обліку фізичних осіб -
платників податків, які за своїми
релігійними переконаннями відмовились
від застосування ідентифікаційного
номера.

30 грудня 2013 року позивач звернувся до
відповідача-2 з заявою, в якій просив
здійснювати облік його як платника
податків за раніше встановленими
формами обліку - без застосування
цифрового ідентифікатора, тобто за
прізвищем, іменем, по-батькові та за
місцем проживання, а також не вносити
відомості щодо нього до Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів та проставити в паспорті
відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
номера облікової картки та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою. Разом з заявою позивачем було
надіслано поштою повідомлення
фізичної особи, яка через свої
релігійні переконання відмовляється
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків за
формою №1 П.№41/С від 08 січня 2014 року,
встановленою дод.7 до Положенням про
реєстрацію фізичних осіб у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків, затвердженим Наказом
Міністерства фінансів України 06
листопада 2012 року № 1147.

Листом від 10 січня 2014 року
№22/ГР/10-07-18-01-25 Васильківської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Київській області повідомлено
позивача, що фізична особа-платник
податків, яка через свої релігійні
переконання відмовляється від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
зобов'язана особисто подати
відповідному органу державної
податкової служби повідомлення та
документи для забезпечення її обліку
за прізвищем, ім'ям, по батькові і серії
та номеру паспорта, а також пред'явити
паспорт. За таких обставин
Васильківської ОДПІ вважає, що вони не
мають правових підстав для задоволення
заяви позивача.

Позивач, вважаючи таку відмову
протиправною, а свої права порушеними,
звернувся з даним адміністративним
позовом до суду.

Відповідно до статті 35 Конституції
України, кожен має право на свободу
світогляду і віросповідання. Це право
включає свободу сповідувати будь-яку
релігію або не сповідувати ніякої,
безперешкодно відправляти одноособово
чи колективно релігійні культи і
ритуальні обряди, вести релігійну
діяльність.

Відповідно до ч. 2 статті 1 Закону
України «Про Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів» (тут і далі
нормативні акти наведені в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) - для осіб, які через
свої релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників
податків та інших обов'язкових
платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у, них
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про
Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів» визначено, що до
Державного реєстру не вноситься
інформація про осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи.

Відповідно до ч. 8 статті 5 Закону
України «Про Державний реєстр фізичних
осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів» - зміни та
уточнення щодо даних, занесених до
Державного реєстру під час реєстрації,
вносяться державними податковими
інспекціями за місцем постійного
проживання платників податків та інших
обов'язкових платежів, а для осіб, які
не мають постійного місця проживання в
Україні, - за місцем отримання доходів
або за місцезнаходженням іншого
об'єкта оподаткування.

Між тим, внесення до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів інформації
про осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера,
заборонено ч. 2 статті 5 вказаного
Закону. А у випадку, коли
ідентифікаційний номер громадянину
вже присвоєний і відповідна інформація
про таку особу вже внесена до
Державного реєстру - він підлягає
негайному анулюванню, а інформація -
безумовному виключенню.

Таким чином, відповідачі неправомірно
відмовили позивачу в анулюванні
ідентифікаційного номера та у
виключенні з Державного реєстру
фізичних осіб платників податків та
інших обов'язкових платежів всієї
інформації про них, що призвело до
порушення їхніх прав та свобод.

Також, колегія суддів зазначає про
помилковість застосування до спірних
правовідносин Положенням про
реєстрацію фізичних осіб у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України 06
листопада 2012 року № 1147, оскільки
вказаний нормативний акт був прийнятий
вже після їх виникнення, а тому його дія
не розповсюджується на правовідносини,
що об'єктивно існували до його
прийняття.

Враховуючи зазначене, правомірним є
висновок суду першої інстанції про
задоволення даного адміністративного
позову.

З наведеного вище колегія суддів
приходить до висновку, що при винесенні
оскаржуваної постанови судом першої
інстанції було дотримано всіх вимог
законодавства, а тому відсутні
підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській областіі -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.