Справа № 278/2638/13-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 липня 2014 року м. Київ
К/800/17879/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
квартирно-експлуатаційного відділу
міста Житомира та Новогуйвинської
селищної ради Житомирського району
Житомирської області про визнання
незаконними дії службових осіб,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом у якому просив
визнати дії службових осіб
квартирно-експлуатаційного відділу
міста Житомира незаконними та
зобов'язати вивести із службового
житлового фонду квартиру АДРЕСА_1, яка
знаходиться у його користуванні.

Постановою Житомирського
районного суду Житомирської області
від 04 грудня 2013 року позов задоволено.
Визнано дії службових осіб
квартирно-експлуатаційного відділу
міста Житомира незаконними в частині
відмови позивачу у виведенні із
службового житлового фонду квартиру
АДРЕСА_1. Зобов'язано
квартирно-експлуатаційний відділ
міста Житомира прийняти рішення про
виведення із службового житлового
фонду квартиру АДРЕСА_1, яка
знаходиться у користуванні ОСОБА_2 та
членів його сім'ї.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року апеляційну скаргу
квартирно-експлуатаційного відділу
міста Житомира задоволено. Постанову
Житомирського районного суду
Житомирської області від 04 грудня 2013
року скасовано та постановлено нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Не погоджуючись із судовим рішенням
суду апеляційної інстанції позивач
подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржуване судове рішення
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що у період з 01
липня 1986 року по 26 червня 2003 року
позивач працював у Житомирській
квартирно-експлуатаційній частині
району на посаді водія, з якої
звільнений відповідно до статті 38 КЗпП
України. У 1988 році на підставі ордеру
йому та членам його родини виділено у
користування 3-х кімнатну квартиру та
знято з черги на отримання іншого
житла. У зв'язку з тим, що дана квартира
віднесена до складу службових позивачу
відмовлено у її приватизації. Дана
обставина стала підставою для
звернення позивача з вимогою про
виведення квартири зі складу
службових.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зробив висновок про
обґрунтованість позовних вимог так як
позивач пропрацював у Житомирській
квартирно-експлуатаційній частині на
посаді водія більше 10 років, тому в силу
статті 125 ЖК України набув право на
службове приміщення.

Скасовуючи судове рішення першої
інстанції та постановляючи нове судом
апеляційної інстанції встановлено, що
спірна квартира не віднесена до у
встановленому порядку до службових, а
тому позивачем обрано невірний спосіб
захисту своїх прав.

Однак, розглядаючи справу у порядку
встановленому КАС України судами не
враховано наступне.

Згідно з частиною 1 статті КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Справа не є публічно - правовим
спором і не підпадає під визначення
справи адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа), яке наведене
у пункті частини 1 статті 3 КАС України.
Компетенція адміністративних судів,
встановлена в статті 17 КАС України, на
даний спір не поширюється, оскільки
вимоги позивача не стосуються захисту
його прав, свобод та інтересів у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органу державної влади,
зазначеного в якості відповідача.

Частиною 1 статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
які виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1
частини 1 статті 157 КАС України суд
закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 228 КАС
України суд касаційної інстанції
скасовує судові рішення вкасаційному
порядку і залишає позовну заяву без
розгляду або закриває провадження у
справі з підстав, встановлених
статтями 155 і 157 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 220, 222, 223, 228, 230, 231 КАС
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року та скасовану нею постанову
Житомирського районного суду
Житомирської області від 04 грудня 2013
року скасувати.

Провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до квартирно-експлуатаційного
відділу міста Житомира та
Новогуйвинської селищної ради
Житомирського району Житомирської
області про визнання незаконними дії
службових осіб закрити.

Роз'яснити позивачу, що вказаний позов
може бути розглянутий в порядку
цивільного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.В. Ліпський

Судді:
С.В. Головчук

А.Ф. Загородній

Суддя
Д.В. Ліпський