Справа № 482/1049/14-а
Суддя: Ітрін М. В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Нова
Одеса

Новоодеський районний суд
Миколаївської області у складі
головуючого судді - Ітріна М.В.,
при секретарі Андреєвій Ю.В., за участю
позивача ОСОБА_1, представників
відповідача Шелудченка В.Я. і
Майбородюк І.П., розглядаючи у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Нова Одеса справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Новоодеської
міської ради Миколаївської області про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2014 року ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом до
відповідача. Свої вимоги обґрунтовує
тим, що має у власності житловий
будинок АДРЕСА_1 в м. Нова Одеса
Миколаївської області, який розміщений
на земельній ділянці площею 0,1436 га.

Вказала, що 20 травня 2014 р. відповідачем
складено спірну постанову, якою її
притягнуто до відповідальності за ст.
152 КУпАП і накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в сумі 1 360 грн.

Відповідач її звинувачує у тому, що
вона протягом тривалого часу порушує
пункти 3.2.3. та 8.4.1. Правил благоустрою
території м. Нова Одеса, а саме, за
неналежне розміщення майданчику для
компостів.

Просить скасувати цю постанову з
посиланням на Наказ
Держкоммістобудування № 44 від 17 квітня
1992 р. ДБН № 360-92, де зазначено, що
майданчики для компосту повинні бути
розміщені у глибині двору, чого вона й
дотримується. Крім цього, при
накладенні адміністративного
стягнення відповідачем не враховано її
матеріальний стан.

У судовому засіданні позивач
підтримала позов і просила його
задовольнити.

Представники відповідача заявлені
вимоги не визнали і просили в їх
задоволенні відмовити мотивуючи тим,
що ОСОБА_4 не дотрималася вимог пункту
3.26 ДБН-92, який вимагає дотримання
санітарних норм щодо влаштування
майданчиків для компосту, а саме не
ближче 15 метрів від вікон житлових
будинків.

Дослідивши обставини справи і
перевіривши їх письмовими доказами,
оцінивши досліджені в судовому
засіданні докази, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 є власницею житлового будинку
АДРЕСА_1 в м. Нова Одеса Миколаївської
області. Домоволодіння розташоване на
земельній ділянці загальною площею 0,1436
га, з яких для обслуговування будинку
0,0601 м. кв., а для особистого підсобного
господарства 0,0835 м. кв.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженою на те, зокрема посадовою
особою.

У протоколі зазначаються, зокрема,
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення,
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення, який надсилається
органу уповноваженому розглядати
справу про адміністративне
правопорушення (ст. 256, 257 КУпАП).

Судом встановлено, що 14 травня 2014 р.,
уповноваженою на те особою (головний
інженер комунального підприємства
«Правопорядок») відносно ОСОБА_4
складено адміністративний протокол за
ст. 152 КУпАП.

Зі змісту протоколу видно, що ОСОБА_4 у
порушення пунктів 3.2.3. та 8.4.1. Правил
благоустрою території міста Нова Одеса
та с. Криворіжжя (затверджені рішенням
Новоодеської міської ради від 17.08.2012 р.
№ 13 (далі - Правил) на протязі тривалого
часу складує відходи життєдіяльності
утримуваних нею корів у вигляді
компостної кучі та рідких відходів в
безпосередній близькості біля
водяного колодязя та 2,5 метра від вікон
житлового будинку ОСОБА_6, створюючи
антисанітарні умови його проживання,
чим грубо порушує пункти 3.35 наказу
Держкоммістобудування № 44 від 17.04.1992 р.,
пункт 3.25 ДБН № 360-92, яким передбачено що
майданчики для компосту повинні
знаходитись у глибині двору та не
ближче 15 метрів від вікон житлових
будинків, у тому числі сусідніх садиб.

Протокол про адміністративне
правопорушення фактично є справою про
адміністративне правопорушення, яка
розглядається відповідним органом.

20 травня 2014 р. адміністративною
комісією виконавчого комітету
Новоодеської міської ради
Миколаївської області, на підставі
вищезгаданого адміністративного
протоколу складено постанову, якою
ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 152
КУпАП, і накладено на неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 1 360 грн.

Як зазначено у вищезгаданій постанові,
ОСОБА_4 протягом тривалого часу складує
відходи життєдіяльності утриманих нею
корів у вигляді компостної кучі та
рідких відходів у безпосередній
близькості до житлового будинку
ОСОБА_6, а саме, 2,5 -3 м. від вікон
житлового будинку, що викликає
неприємний запах та створює
антисанітарні умови проживання сім'ї
ОСОБА_6 і є порушенням пунктів 3.2.3. та
8.4.1. Правил благоустрою території м.
Нова Одеса та с. Криворіжжя.

Таким чином, крім того, що як у
протоколі, так і постанові про
адміністративне правопорушення
відповідачем не зазначено часу і місця
вчиненого правопорушення, у спірній
постанові ним виключено порушення
ОСОБА_4 п. 3.25 ДБН № 360-92, а лише зазначено,
що вона своїми діями порушила пункти
3.2.3. і 8.4.1. Правил.

Диспозиція ст. 152 КУпАП передбачає
порушення державних стандартів, норм і
правил у сфері благоустрою населених
пунктів, правил благоустрою території
населених пунктів, а тому вона є
бланкетною, тобто при вирішенні
питання про притягнення особи до
адміністративної відповідальності за
цією статтею потрібно звертатись до
нормативних актів, які регламентують
державні стандарти, норми і правила у
сфері благоустрою населених пунктів.

Зі змісту оскаржуваної постанови,
діяння (дія чи бездіяльність), в якому
звинувачується ОСОБА_4 полягає лише у
порушенні нею Правил.

За приписами пунктів 3.2.3. та 8.4.1. Правил
жителі не повинні порушувати права і
законні інтереси інших суб'єктів
благоустрою міста. Утримання тварин не
повинно порушувати права осіб, які
мешкають поруч, шляхом утворення
неприємних запахів, створення іншого
впливу в порушення
санітарно-епідеміологічного
законодавства.

Згідно зі статтями 69, 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Докази суду
надають особи, які беруть участь у
справі. В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб`єкта владних
повноважень обов`язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб`єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Проте, відповідачем не надано суду
жодного доказу, які би свідчили про
порушення відповідачем права ОСОБА_6
шляхом утворення неприємних запахів,
не існувало їх і при розгляді справи
про адміністративне правопорушення.

За таких обставин факт вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 152
КУпАП є недоведеним, у зв`язку з чим
спірна постанова підлягає скасуванню.

Посилання відповідача на порушення
ОСОБА_4 пункту 3.26 ДБН № 360-92 не є
прийнятними, оскільки як зазначено
вище, виходячи зі змісту спірної
постанови такі протиправні дії ОСОБА_4
в вину не інкримінувались.

Крім цього, суд вважає, що вимога
позивача про закриття провадження у
справі задоволенню не підлягає,
оскільки у відповідності до вимог п. 3 ч.
2 ст. 17 КАС України виходить за межі
компетенції суду.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 11, 69-71, 86, 158 - 163, 167
КАС України, ст.ст. 283, 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення від 20
травня 2014 року за № 11 про
накладення адміністративного
стягнення відносно ОСОБА_4 у виді
штрафу в сумі 1 360 грн.

В решті вимог відмовити.

Постанова суду остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий