Справа № 333/2807/14-а
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2807/14-а
Провадження № 2-а/333/67/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.,

при секретарі
Пасюті К.О.,

за участі представника позивача
Циганок А.В.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду

м. Запоріжжя, адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя до
ОСОБА_2 про стягнення надміру
виплаченої суми пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
звернулось до Комунарського районного
суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2
про стягнення надміру виплаченої суми
пенсії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив наступне.

01.03.2006 року до Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі
м. Запоріжжя, з заявою про призначення
пенсії по втраті годувальника на
доньку ОСОБА_3, звернулась ОСОБА_2. До
заяви надала рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2005
року по справі № 2-о-5647/05 про визнання
безвісно відсутнім громадянина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Харківці
Лохвинського району Полтавської
області (рішення набуло законної сили
10.01.2006 року. У зв'язку з чим відповідно
до ч. 7 ст. 36 Закону України № 1058-ІV,
ОСОБА_2 призначено пенсію з 11.01.2006 року.
Проте за результатами обробки списків
діючих особових рахунків можливих
«двійників» одержувачами пенсії та
годувальниками по Україні за липень 2012
року виявлений двійник ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В подальшому до
управління надійшли копії документів з
матеріалів пенсійної справи ОСОБА_4, а
саме: копія паспорту та розпорядження
Управління Пенсійного фонду у
Калинівському районі Вінницької
області. З зазначених документів
вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
призначено пенсію по інвалідності в
Управлінні Пенсійного фонду Україїни у
Калинівському районі Вінницької
області з 08.05.2013 року. З урахуванням
документів, надісланих до управління,
ОСОБА_2 припинено виплату пенсії та
рекомендовано погасити переплату
пенсії за період з 08.05.2013 року по 31.07.2013
року в розмірі 2757,55 грн. 22.10.2013 року УПФУ
у Комунарському районі м. Запоріжжя
звернулося до Комунарського районного
суду м. Запоріжжі з заявою про появу
фізичної особи, яку було визнано
безвісно відсутньою. Рішенням від
22.01.2014 року вищезазначену заяву
задоволено (справа № 333/8515/13-ц, рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 29.12.2005 року у цивільній
справі за заявою ОСОБА_2 про визнання
громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
безвісно відсутнім - скасовано. ОСОБА_2
26.07.2013 року було подано заяву, в якій
визначено суму переплати з проханням
надати можливість для її погашення
тримісячний строк з моменту рішення
комісії, станом на 07.04.2014 року, в
добровільному порядку сума надміру
виплаченої пенсії ОСОБА_2 в розмірі 2757,55
грн. не сплачена. На підставі
викладеного, просять суд стягнути з
останньої надміру виплачену суму
пенсії за період з 08.05.2013 року по 31.07.2013
року у розмірі 2757,55 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримала позовні
вимоги з підстав, викладених у позові,
та пояснила, що відповідач тривалий час
отримувала пенсію по втраті
годувальника, проте знала, що у УПФУ
Калинівського району Вінницької
області ОСОБА_4 отримує пенсію по
інвалідності та не повідомляла про це
УПФУ у Комунарському районі м.
Запоріжжя. Також на даний час не
виявляє бажання добровільно повернути
надміру отримані кошти.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
заперечувала проти позову, пояснила, що
вона не знала про місцезнаходження
ОСОБА_4 та взагалі про те, нічого про
нього їй не було відомо.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та давши
оцінку доказам у їх сукупності, суд
вважає необхідним задовольнити позов,
виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 11 КАС України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до протоколу № 507351 від
24.08.2006 року ОСОБА_2 призначена пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 22.01.2014 року, заяву
Управління Пенсійного фонду України у
Комунарському районі м. Запоріжжя про
появу фізичної особи, яку було визнано
безвісті відсутньою - задоволено.
Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 29.12.2005 року у цивільній
справі № 2-о-5647/05 за заявою ОСОБА_2 про
визнання громадянина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім -
скасовано.

Відповідно до довідки розмір надмірно
виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з
08.05.2013 року по 31.07.2013 року становить 2757,55
гривень.

Згідно із заявою ОСОБА_2 від 26.07.2013 року,
остання зобов'язується сплатити
надмірно виплачену пенсію протягом
трьох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по III групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону,
- незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Згідно з ч. 7 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» положення цього Закону,
що стосуються сім'ї померлого,
відповідно поширюються і на сім'ю
особи, визнаної безвісно відсутньою
або оголошеною померлою у
встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється, якщо пенсія призначена
на підставі документів, що містять
недостовірні відомості.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 припинено виплату пенсії з
31.07.2013 року. Проте, рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 29.12.2005 року у цивільній
справі № 2-о-5647/05 за заявою ОСОБА_2 про
визнання громадянина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім
скасовано лише 22.01.2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішення територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів даного виду
регулюється Порядком відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення
затвердженим Постановою правління
Пенсійного фонду України від 21.03.2003
року № 6-4.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку
повернення коштів проводиться
відповідно до ст. 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміну у складі сімї
тощо.

З аналізу наведених правових норм
вбачається, що відрахування виплаченої
надміру суми пенсії можливе лише за
двох умов, а саме: зловживання з боку
пенсіонера та подання страхувальником
недостовірних даних.

В судовому засіданні не встановлено, що
подані ОСОБА_2 документи для
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника містили в собі неправдиві
відомості, що відповідачем при
зверненні до Управління Пенсійного
фонду України у Комунарському районі м.
Запоріжжя дійсно умисно вчинені дії,
які становлять зловживання з її боку.

З врахуванням викладеного, суд на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України
приходить до висновку, що переплата
пенсії не пов'язана зі зловживанням з
боку ОСОБА_2, тому у задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 49, 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. 103 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 21.03.2003 року № 6-4, ст.ст. 6, 11, 41,
69-71 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.
Запоріжжя до ОСОБА_2 про стягнення
надміру виплаченої суми пенсії -
залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення постанови, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя

М.М. Дмитрієва