Справа № 819/1479/13-а
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 липня 2014 року м. Київ
В/800/3349/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Бутенка В.І.,

Гаманка О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 22 квітня 2014 року Верховним
Судом України у справі за його позовом
до Заліщицького районного відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській області
(далі - Заліщицький РВ УМВС України в
Тернопільській області), Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області (далі - УМВС
України в Тернопільській області) про
скасування наказів, поновлення на
службі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_6 пред'явив у суді
позов, в якому просив скасувати накази
УМВС України в Тернопільській області
№ 77 від 23 січня 2013 року та № 97 о/с від 30
квітня 2013 року про його звільнення з
органів внутрішніх справ у запас за
пунктом 64 підпункту "є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 114 від 29 липня 1991
року (далі - Положення), за порушення
дисципліни; поновити його на службі;
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20
червня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від
15 серпня 2013 року та додатковою
постановою цього ж суду від 7 жовтня
2013 року постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про часткове задоволення
позову. Скасовано накази УМВС України в
Тернопільській області № 77 від 23
січня 2013 року і № 97 о/с від 30 квітня 2013
року в частині звільнення ОСОБА_6 з
органів внутрішніх справ у запас,
поновлено на посаді старшого
автоінспектора відділу державної
автомобільної інспекції міліції
громадської безпеки Заліщицького РВ
УМВС України в Тернопільській області,
стягнуто з відповідача на його користь
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу з 30 квітня 2013 року по день
поновлення на посаді. Рішення в частині
поновлення позивача на службі в
органах внутрішніх справ і стягнення
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу за один місяць
допущено до негайного виконання.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 22 квітня 2014 року
касаційні скарги прокуратури
Тернопільської області та УМВС України
в Тернопільській області задоволено.
Постанову суду апеляційної інстанції і
додаткову постанову цього ж суду
скасовано та залишено в силі постанову
суду першої інстанції (касаційні
скарги №№ К/800/47125/13, К/800/53940/13). У цій
справі суд погодився з правовою
оцінкою обставин справи, наданою судом
першої інстанції, та, з урахуванням
норм матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, зокрема, пункту
64 Положення, статей 2, 5, 12
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, дійшов
висновку про порушення ОСОБА_6
службової дисципліни, у зв'язку з чим
його звільнено з органів внутрішніх
справ за пунктом 64 підпункту "є"
Положення.

Не погоджуючись з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
22 квітня 2014 року, ОСОБА_6 15 липня 2014
року звернувся із заявою про її
перегляд Верховним Судом України. У
своїй заяві він посилається на
неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України, як
судом касаційної інстанції, вимог
пункту 64 Положення, статей 2,5,12
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, пунктів 6, 7, 15
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ, затвердженої наказом
МВС України від 6 грудня 1991 року № 552.
Вважав, що касаційний суд при прийнятті
рішення не врахував його доводи про
порушення відповідачем положень
частини другої статті 18
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ та статті 40 Кодексу
законів про працю України щодо його
звільнення під час тимчасової
непрацездатності.

В обґрунтування заяви ОСОБА_6 надав
копії ухвал Вищого адміністративного
суду України від 5 лютого 2013 року та 22
травня 2014 року (касаційні скарги
К/9991/53526/12 та К/9991/67768/12 відповідно), які,
на його думку, підтверджують
неоднакове застосування касаційним
судом одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Так, Вищий адміністративний суд
України ухвалою від 5 лютого 2013
року скасував постанову суду
апеляційної інстанції та залишив в
силі постанову суду першої інстанції
про задоволення позову. У своєму
рішенні суд касаційної інстанції
вказав на допущені органом внутрішніх
справ порушення під час призначення та
проведення службового розслідування,
зокрема, неповідомлення позивача
відповідачем про проведення
службового розслідування, не надання
права особі, щодо якої проводиться
службове розслідування, подати
письмові пояснення, що позбавило
позивача права на належний захист
своїх законних прав та інтересів
відповідно до статті 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України.

В іншій своїй ухвалі від 22 травня 2014
року Вищий адміністративний суд
України відмовив органу внутрішніх
справ у задоволенні касаційної скарги
та залишив без змін судові рішення про
задоволення позову, посилаючись на те,
що не підлягає звільненню особа у
період тимчасової непрацездатності.

З огляду на різне застосування одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, у зв'язку з
чим суд касаційної інстанції дійшов
різних висновків при вирішенні спорів,
має місце передбачена статтею 237 КАС
України підстава для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 235 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Допустити до провадження
Верховного Суду України
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_6 до Заліщицького районного
відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Тернопільській області, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області про
скасування наказів, поновлення на
службі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
квітня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.І. Бутенко

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній