Справа № 802/982/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/982/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

24 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю секретаря судового
засідання: Бондаренко С.А.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Порхун Л.М.,

третьої особи - ОСОБА_5,

представника третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області, управління
Державної міграційної служби України у
Вінницькій області, другого міського
відділу м. Вінниці ДМС України,
начальника другого міського відділу м.
Вінниці ДМС України Чухно Алли
Семенівни, третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_5 про
визнання дій незаконними , -

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивачка подала апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Під час судового засідання позивачка
та її представник підтримали доводи
апеляційної скарги та просили її
задовольнити.

Представник відповідача заперечила
проти задоволення апеляційної скарги
та просила залишити її без задоволення.

Третя особа та її представник також
просили відмовити в задоволенні
апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, позивача
та його представника, представника
відповідача, третьої особи та її
представника, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно картки реєстрації місця
проживання форми № 16 ОСОБА_5 31 жовтня 2007
року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з заочним рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від 27
червня 2013 року ОСОБА_5 визнано такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Як наслідок, 24 липня 2013 року ОСОБА_5
знято з реєстрації місця проживання за
адресою АДРЕСА_1 .

На підставі договору дарування від 04
серпня 2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_2
набула право власності на квартиру
АДРЕСА_1. Згідно витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
№ 7536320 право власності позивача на
квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 04
серпня 2013 року.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 14 жовтня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_5 задоволено частково,
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 27 червня 2013 року
скасовано.

20 лютого 2014 року відділом ДМС у
Замостянському районі Вінницької
області здійснена реєстрація
громадянки ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_2.
Позивачка на проведення вказаної
реєстрації згоди не давала.

Суд І інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що
рішення суду, на підставі якого ОСОБА_5
знято з реєстрації місця проживання за
адресою АДРЕСА_1 скасовано, а тому
відповідачем правомірно анульовано
запис від 24 липня 2013 року про зняття з
реєстрації ОСОБА_5, внаслідок чого
відбулося поновлення реєстрації місця
проживання останньої за вищевказаною
адресою.

Колегія суду погоджується з таким
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставини.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" визначено,
що громадянам України, а також
іноземцям та особам без громадянства,
які на законних підставах перебувають
в Україні, гарантуються свобода
пересування та вільний вибір місця
проживання на її території, за винятком
обмежень, які встановлені законом.

Згідно з ст. 3 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" реєстрація
- внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру про
місце проживання або місце перебування
особи із зазначенням адреси, за якою з
особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції.

Відповідно до пп. 20 п. 4 Положення про
Державну міграційну службу України
затвердженого Указом Президента
України № 405/2011 від 06 квітня 2011 року
державна міграційна служба України
відповідно до покладених на неї
завдань, здійснює реєстрацію/зняття з
реєстрації місця
проживання/перебування фізичних осіб,
веде відповідні реєстраційні обліки.

Згідно п. 7 вищевказаного Положення
державна міграційна служба України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через головні
управління (управління) міграційної
служби в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
управління, відділи (сектори)
міграційної служби в районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" визначено,
що громадянин України, а також
іноземець чи особа без громадянства,
які постійно або тимчасово проживають
в Україні, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Реєстрація місця
проживання особи здійснюється в день
подання особою документів. Реєстрація
місця проживання за заявою особи може
бути здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

Перелік документів, на підставі яких
здійснюється реєстрація місця
проживання встановлений ч. 2 ст. 6 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" та розділом ІІ п. 2.2. Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів затвердженого наказом МВС
України від 22 листопада 2012 року № 1077.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Отже, враховуючи той факт, що рішення
суду на підставі якого ОСОБА_5 знято з
реєстрації місця проживання за адресою
АДРЕСА_1 скасовано, відповідачем
правомірно анульовано запис від 24
липня 2013 року про зняття з реєстрації
ОСОБА_5 внаслідок чого відбулося
поновлення реєстрації місця
проживання останньої за вищевказаною
адресою.

Підстави скасування реєстрації/зняття
з реєстрації місця
проживання/перебування особи
визначені розділом 7 Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів № 1077, згідно якого
реєстрація/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування особи
скасовується в разі їх проведення з
порушенням вимог законодавства (пункт
7.1. розділу 7 порядку № 1077).

Пунктом 7.2. цього розділу визначено, що
у разі виявлення такого порушення
керівник територіального підрозділу
ДМС України проводить перевірку
підстав реєстрації/зняття з реєстрації
місця проживання/перебування особи, за
її результатами складає висновок та
приймає рішення про скасування
реєстрації/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування особи. Копія
цього висновку надсилається керівнику
головного управління (управління)
міграційної служби в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - територіальний
орган ДМС України) для здійснення
контролю.

Враховуючи вищевикладене, вимоги
позивача про зобов'язання скасувати
реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 за
адресою АДРЕСА_1 також не підлягає
задоволенню.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги позивача та залишення в силі
постанови суду І інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 08
травня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
30 липня 2014 року .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.