Справа № 817/404/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"23" липня 2014 р.
Справа № 817/404/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "11" квітня
2014 р. у справі за позовом Приватного
малого підприємства - фірма "Міто
Експорте" до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про визнання
протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство-фірма "Міто
Експорте" звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про визнання
протиправною та скасування постанови
№11/04-10/11 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 06.02.2014 року.

В позові зазначив, що даною постановою
до позивача було застосовано штраф у
розмірі 6090,00 грн. за порушення п.9 ч.2 ст.2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" від 14.10.1994р.
№208/94-ВР, зокрема за те, що позивачем
своєчасно письмово не було
проінформовано про початок виконання
будівельних робіт з реконструкції з
будівництва громадсько-житлової
будівлі по вул. Теліги, 27-А в м. Рівне
Рівненську міську раду та Рівненське
міжрайонне управління ГУ ДСНС України
в Рівненській області, як цього вимагає
пункт 15 Порядку виконання будівельних
робіт, що затверджений постановою
Кабінету Міністрів України №466 від
13.04.2011р. (надалі - Порядок №466). Позивач в
позові вказує на те, що ним не було
порушено вимог п.15 Порядку №466, а в його
діях відсутнє правопорушення,
передбачене п.9 ч.2 ст.2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" від 14.10.1994р. №208/94-ВР,
оскільки з часу подання декларації про
початок виконання будівельних робіт
(16.12.2013р.) до моменту отримання її
зареєстрованого примірника у
відповідача (15.01.2014р.) позивач був
позбавлений інформації про реєстрацію
декларації відповідачем 19.12.2014р. За
таких обставин позивач вважав себе
таким, що набув право на виконання
будівельних робіт відповідно до умов п.
10, 13 Порядку №466, тому згідно п.15 Порядку
№466 письмово повідомив виконавчий
орган сільської, селищної, міської ради
або місцеву держадміністрацію за
місцезнаходженням об'єкта будівництва,
а також державні органи у сфері
пожежної та техногенної безпеки про
початок виконання будівельних робіт
протягом семи календарних днів з дня
отримання права на виконання
будівельних робіт.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 06.02.2014
року №11/04-10/11.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати постанову суду та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначив, що було проведено
позапланову перевірку, за результатами
якої 28.01.2014р. складено акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
29.01.2014р. складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності. На підставі зазначених
акту та протоколу відповідачем
винесено постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 06.02.2014р.
№11/04-10/11. Пунктом 13 Порядку №466
визначено наступні умови набуття права
на виконання будівельних робіт: якщо
інспекція не зареєструвала декларацію;
якщо інспекція не повернула декларацію
замовнику у випадку передбаченому п.11
Порядку №466. Тому вважає, що позивач
набув право на виконання будівельних
робіт відповідно до п. 10 Порядку №466,
тобто з моменту реєстрації
відповідачем декларації позивача
19.12.2013р., а не з підстав, викладених у
адміністративному позові. Зазначає, що
встановлений п.15 Порядку №466
семиденний строк для повідомлення
відповідних органів про початок
виконання будівельних робіт починає
обраховуватися у даному випадку саме з
дня реєстрації декларації позивача,
тобто з 19.12.2013р., а позивач звернувся до
передбачених у п. 15 Порядку №466 органів
лише 15.01.2014р., тому допустив порушення
як самого Порядку №466, так і п.9 ч.2 ст.2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" від 14.10.1994р.
№208/94-ВР. Зазначив, що нормами Порядку
№466 не передбачено обов'язку
відповідача направляти замовнику
зареєстровану декларацію, а також для
подання відповідного повідомлення до
зазначених у п.15 Порядку №466 органів не
потрібно подавати копії
зареєстрованої декларації, що не
перешкоджало позивачу звернутися до
цих органів з відповідним
інформуванням у встановлені строки.

Розглянувши справу та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах, передбачених статтею 195 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 16.12.2013 р.
позивачем було подано до відповідача
декларацію про початок виконання
будівельних робіт з будівництва
громадсько-житлової будівлі по вул.
Теліги, 27-А в м. Рівне. Відповідно до
змісту вказаної декларації замовником
будівництва виступав позивач, а
декларацію було зареєстровано
відповідачем 19.12.2013р. за №РВ 64.

Згідно відомостей Журналу реєстрації
повідомлень, декларацій про початок
виконання будівельних робіт та відмов
у їх реєстрації, 15.01.2014р. зареєстрований
примірник декларації було отримано
директором Приватного малого
підприємства-фірма "Міто Експортс"
ОСОБА_3

Листами від 15.01.2014р. позивач повідомив
Рівненську міську раду та Рівненське
міжрайонне управління ГУ ДСНС України
в Рівненській області про початок
виконання будівельних робіт (а.с.10-11).

Відповідно до наказу на проведення
позапланової перевірки від 23.01.2014р.
№75-п та направлення від 23.01.2014р. №75
відповідачем в період 23.01-28.01.2014р. було
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил на
об'єкті будівництва - "Будівництво
громадсько-житлової будівлі по вул.
Теліги, 27-А в м. Рівне".

В ході перевірки встановлено, що
всупереч п. 15 Порядку №466 позивачем, як
замовником будівництва, протягом семи
календарних днів з дня реєстрації
декларації (19.12.2013р.) своєчасно письмово
не проінформовано про це Рівненську
міську раду та Рівненське міжрайонне
управління ГУ ДСНС України в
Рівненській області.

За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
28.01.2014р. та протокол про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності від
29.01.2014р. (а.с. 6-7, 48-49).

06.02.2014р. на підставі акту перевірки та
протоколу про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності було
винесено постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 06.02.2014
року №11/04-10/11, згідно якої позивача
притягнено до відповідальності та
визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ч. 9 ч. 2
ст. 2 Закону України "Про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності"
(а.с.8-9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
їх обгрунтованість з огляду на
наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 34 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17.02.2011р. №3038-VI замовник
має право виконувати будівельні роботи
після реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності. Категорія
складності визначається проектною
організацією і замовником будівництва
(ч.3 ст.32 Закону №3038-VI).

Згідно ч.2 ст. 36 Закону №3038-VI реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт проводить орган
державного архітектурно-будівельного
контролю на безоплатній основі
протягом п'яти робочих днів з дня
надходження декларації. Виконувати
будівельні роботи, підключати об'єкт
будівництва до інженерних мереж та
споруд без реєстрації зазначеної
декларації забороняється.

Відповідно до ч.4-5 ст. 36 Закону №3038-VI
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про початок
виконання будівельних робіт
замовникові, якщо декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, з обґрунтуванням причини у
строк, передбачений для її реєстрації.
У разі якщо орган державного
архітектурно-будівельного контролю не
зареєстрував декларацію про початок
виконання будівельних робіт або не
прийняв рішення про відмову в її
реєстрації в установлений цією статтею
строк, право на виконання будівельних
робіт виникає на одинадцятий робочий
день з дня, коли декларація повинна
бути зареєстрована або повернена.

Процедуру виконання будівельних робіт,
в тому числі й порядок реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт, регулює Порядок №466.
Відповідно до п.8 Порядку №466
реєстрація декларації про початок
будівельних робіт здійснюється з
дотриманням вимог Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності". Декларація
приймається у дозвільному центрі за
місцезнаходженням об'єкта.

Згідно п. 9 Порядку №466 Замовник (його
уповноважена особа) заповнює і подає
особисто або надсилає рекомендованим
листом з описом вкладення чи через
електронну систему здійснення
декларативних процедур у будівництві
до Інспекції два примірники декларації
за формою згідно з додатком. Один
примірник після проведення реєстрації
повертається замовнику, другий -
залишається в Інспекції, яка її
зареєструвала.

Відповідно до п. 10 Порядку №466
Інспекція протягом п'яти робочих днів з
дня надходження декларації перевіряє
повноту даних, зазначених у декларації,
та вносить їх до єдиного реєстру.

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її замовнику
з обґрунтуванням причин повернення у
строк, передбачений для її реєстрації
(пункт 11 Порядку №466). Після усунення
недоліків, що спричинили повернення
декларації, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації (пункт 12 Порядку №466). У разі
коли Інспекція не зареєструвала
декларацію або не повернула її в
установлений строк, заявник набуває
право на виконання будівельних робіт
на одинадцятий робочий день з дня, коли
декларація повинна бути зареєстрована,
чи повернута. У такому разі декларація
вважається зареєстрованою (пункт 13
Порядку №466).

Відповідно до п. 15 Порядку №466 замовник
зобов'язаний протягом семи календарних
днів з дня реєстрації декларації або з
дня отримання права на виконання
будівельних робіт відповідно до
пунктів 13 і 14 цього Порядку письмово
поінформувати виконавчий орган
сільської, селищної, міської ради або
місцеву держадміністрацію за
місцезнаходженням об'єкта будівництва,
а також державні органи у сфері
пожежної та техногенної безпеки про
початок виконання будівельних робіт.

Згідно пункту 9 ч.2 ст.2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" від 14.10.1994р. №208/94-ВР
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат за неподання чи
несвоєчасне подання замовником
інформації про передачу права на
будівництво об'єкта іншому замовнику,
зміну генерального підрядника чи
підрядника, осіб, відповідальних за
проведення авторського і технічного
нагляду, відповідальних виконавців
робіт, а також інформації про початок
виконання підготовчих чи будівельних
робіт та про введення в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта у
випадках, коли подання такої
інформації є обов'язковим згідно із
законодавством.

З комплексного аналізу судом вимог
Закону №3038-VI та Порядку №466 випливає
обов'язок відповідача повернути
декларацію замовнику будівництва
після її реєстрації, а також набуття
позивачем права на виконання
будівельних робіт на одинадцятий
робочий день з дня, коли декларація
повинна бути зареєстрована чи
повернута.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов до правильних висновків, що за
умови відсутності у позивача
інформації про реєстрацію апелянтом
декларації 19.12.2014р., позивач набув право
на виконання будівельних робіт на
одинадцятий робочий день з дня, коли
декларація повинна бути зареєстрована.
Зважаючи на те, що кінцевим строком для
реєстрації апелянтом поданої
замовником декларації було 23.12.2013р.
(п'ятий робочий день після подання
декларації на реєстрацію), то
одинадцятий робочий день з дня, коли
декларація повинна бути зареєстрована,
припадає на 14.01.2014р. (з врахуванням
розпорядження КМУ від 21 листопада 2013 р.
№ 920-р "Про перенесення робочих днів у
2014 році"). Обчислення строку для
повідомлення визначених п.15 Порядку
№466 органів розпочинається з 15.01.2014р. та
закінчується 21.01.2014р. (7 календарних
днів).

Про протиправність винесеного рішення
свідчать також наступні обставини.

Так в судовому засіданні в суді першої
інстанції були допитані в якості
свідків посадові особи позивача -
директор ОСОБА_3, заступник директора з
виробничих питань ОСОБА_4, а також
начальник відділу дозвільних
документів і
інформаційно-аналітичного
забезпечення Інспекції ДАБК у
Рівненській області ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 поясняла суду, що
неодноразово зверталася до
відповідача з метою з'ясування питання
реєстрації поданої декларації.
Зазначила, що приблизно 24.12.2013 року в
приміщенні, де проводиться видача
зареєстрованих декларацій посадова
особа відповідача, повідомила, що
декларація ще не повернулася з підпису.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що про дату
реєстрації декларації замовник може
дізнатися, звернувшись до
уповноважених осіб Інспекції.
Зазначив, що працівник відділу, що
можливо надавала інформацію стосовно
реєстрації декларації, на сьогоднішній
день знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною.

Суд першої інстанції надав належну
оцінку вказаним доказам.

Судом долучено до матеріалів справи
витяг з пошукової інформаційної
системи по дозволам (а.с.54), згідно якого
в Реєстрі наявний запис про реєстрацію
декларації позивача про початок
виконання будівельних робіт. Поряд з
цим, в реєстрі відсутні відомості про
дату такої реєстрації.

Колегія судді не приймає доводів
апелянта щодо інформації, яка є в листі
від 08.04.2014 року №01-18/1109, згідно якого
оприлюднення інформації про
реєстрацію декларації позивача було
здійснено 19.01.2014р. в автоматичному
режимі виходячи з такого.

Згідно п.3-5 Порядку ведення єдиного
реєстру отриманих повідомлень про
початок виконання підготовчих і
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про початок виконання
підготовчих і будівельних робіт,
виданих дозволів на виконання
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації та виданих сертифікатів,
відмов у реєстрації таких декларацій
та у видачі таких дозволів і
сертифікатів, що затверджений Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 24.06.2011р,. за №92
(зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 19.07.2011р. За №885/19623), ведення
єдиного реєстру, функціонування і
супроводження програмного
забезпечення реєстру, збереження та
захист бази даних реєстру,
забезпечення доступу до нього
територіальних органів
Держархбудінспекції України здійснює
Державна архітектурно-будівельна
інспекція України. Формування даних
для внесення до єдиного реєстру
покладається на територіальні органи
Держархбудінспекції України за місцем
розташування об'єкта. Формування даних
для внесення до єдиного реєстру
відбувається на підставі інформації,
поданої територіальними органами
Держархбудінспекції України.

Таким чином, інформацію щодо питань
ведення реєстру, розміщення
відповідної інформації з цього реєстру
на офіційному веб-сайті, може надавати
лише уповноважений орган - ДАБІ
України, а не його територіальні
органи.

Згідно ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

У рішеннях Європейського Суду з прав
людини закріплено положення щодо
якості закону та правової визначеності
(рішення в справі "Щокін проти України",
2010 рік, заяви № 23759/03 та № 37943/06 та
рішення справі "Серков проти України",
2011 рік, заява 39766/05), під якими
Європейський Суд з прав людини розуміє
точність, передбачуваність,
однозначність і зрозумілість закону
для захисту прав юридичних та фізичних
осіб. Ці положення є невід'ємними
складовими принципу верховенства
права, що закріплений у ст. 8
Конституції України та Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, ратифікованої Законом України
№ 475/97-ВР від 17.07.97р.

Суд першої інстанції правильно
констатував, що чинним законодавством
не визначено обов'язку за Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю повідомляти заявника про
реєстрацію декларації. Право на
інформацію у даному випадку
реалізується у спосіб оприлюднення
такої інформації на офіційному
веб-сайті Інспекції (Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України).

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

Прийняття рішень, вчинення дій
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване ці рішення
(дії), - цей критерій відображає принцип
пропорційності (адекватності).
Дотримання принципу пропорційності
особливо важливе при прийняті рішень
або вжитті заходів, які матимуть вплив
на права, свободи та інтереси особи.
Метою дотримання цього принципу є
досягнення розумного балансу між
публічними інтересами, на забезпечення
яких спрямовані рішення або дії
суб'єкта владних повноважень, та
інтересами конкретної особи. Принцип
пропорційності, зокрема, передбачає,
що:

- здійснення повноважень, як правило, не
має спричиняти будь-яких негативних
наслідків, що не відповідали б цілям,
яких заплановано досягти;

- якщо рішення або дія можуть обмежити
права, свободи чи інтереси осіб, то такі
обмеження мають бути виправдані
необхідністю досягнення важливіших
цілей;

- несприятливі наслідки для прав,
свобод та інтересів особи внаслідок
рішення чи дії суб'єкта владних
повноважень мають бути значно меншими
від тієї шкоди, яка могла б настати за
відсутності такого рішення чи дії;

- для досягнення суспільно корисних
цілей необхідно обирати найменш
«шкідливі» засоби.

Таким чином, принцип пропорційності
має на меті досягнення балансу між
публічним інтересом та індивідуальним
інтересом особи, а також між цілями та
засобами їх досягнення.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачем вжито невідкладених заходів
на виконання п. 15 Порядку №466 -
повідомлено відповідні органи
державної влади про початок виконання
будівельних робіт в день отримання
декларації (15.01.2014 року). Будучи
позбавленим достовірної інформації
про факт реєстрації декларації не з
своєї вини, позивач виконати в повному
обсязі (у встановлений строк) покладені
на нього нормативно-правовими актами
обов'язки не міг.

Судом першої інстанції встановлено, а
сторонами у справі підтверджено, що
станом на день отримання декларації (до
15.01.2014 року) будівельні роботи
позивачем не розпочинались та не
велись, відтак жодних негативних
наслідків чи шкоди для сторін чи третіх
осіб заподіяно не було.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Отже, за приписами вищевказаної статті,
правильне застосування норм
матеріального та процесуального права
необхідне для гарантування
справедливого результату судочинства
та справедливого процесу його
здійснення, що забезпечує такий
результат. Для ухвалення
обґрунтованого рішення суду необхідно
правильно оцінити докази, оцінка яких
здійснюється на основі внутрішнього
переконання, що має бути засноване на
повному, безпосередньому, всебічному
та об'єктивному дослідженні доказів.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду
першої інстанції про задоволення
позову ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в
судовому засіданні усіх обставин
справи в їх сукупності. Судом вірно
встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення , не встановлено. Твердження
апеляційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,212,254
КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "11" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Приватне мале
підприємство - фірма "Міто Експорте"
вул.Незалежності,51,с.Шубків,Рівненськи
й район, Рівненська область,35325

3- відповідачу: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області вул.16 Липня,
38,м.Рівне,33028

- ,