Справа № 803/1282/14
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року Справа № 803/1282/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України на Львівській
залізниці про визнання незаконним та
скасування висновку службового
розслідування, визнання незаконним та
скасування наказу в частині звільнення
та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Львівській залізниці
(далі - УМВС України на Львівській
залізниці) про визнання незаконним та
скасування висновку службового
розслідування, визнання незаконним та
скасування наказу від 21 травня 2014 року
№300 в частині звільнення та поновлення
на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
наказом УМВС України на Львівській
залізниці від 21 травня 2014 року №300 на
позивача - начальника сектору
кримінальної міліції у справах дітей
Волинського лінійного відділу УМВС
України на Львівській залізниці (далі -
CКМСД Волинського ЛВ УМВС України на
Львівській залізниці) ОСОБА_1
неправомірно накладено дисциплінарне
стягнення - звільнення з посади.

Висновок службового розслідування за
фактом порушення службової дисципліни
окремими працівниками Волинського ЛВ
УМВС під час проходження навчальних
зборів в Училищі професійної
підготовки працівників міліції УМВС
України у Волинській області 28 квітня
2014 року від 8 травня 2014 року позивач
вважає необ'єктивним, оскільки
висновок ґрунтується лише на
поясненнях працівників навчального
закладу, проте, комісія фактично не
взяла до уваги пояснення позивача та
заступника начальника ЛВ - начальника
МГБ Волинського ЛВ УМВС підполковника
міліції Гаврилюка В.О. Також
відповідачем не був взятий до уваги і
не відображений у висновку службового
розслідування консультативний
висновок спеціаліста від 29 квітня 2014
року №1135, згідно якого ОСОБА_1 не
перебував в стані алкогольного
сп'яніння.

Крім того, зазначає, що у відповідності
до статті 14 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року №3460-IV у разі повторного
вчинення особою рядового або
начальницького складу незначного
проступку з урахуванням його
нетяжкості, сумлінного ставлення цієї
особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням, а
саме, дисциплінарним стягненням у
вигляді суворої догани, яке позивач
отримав у липня 2013 року.

Просить визнати незаконним та
скасувати висновок службового
розслідування за фактом порушення
службової дисципліни окремими
працівниками Волинського ЛВ УМВС під
час проходження навчальних зборів в
Училищі професійної підготовки
працівників міліції УМВС України у
Волинській області 28 квітня 2014 року,
визнати незаконним та скасувати наказ
від 21 травня 2014 року №300 в частині
звільнення та поновити на посаді
начальника СКМСД Волинського ЛВ УМВС
України на Львівській залізниці.

Відповідач в письмових запереченнях
від 7 липня 2014 року №2/68 пред'явлені
позовні вимоги заперечив, мотивуючи
тим, що дії УМВС України на Львівській
залізниці в частині накладення на
позивача дисциплінарного стягнення -
звільнення з посади, вчинені на
підставі, в межах повноважень, та у
спосіб, визначений законодавством
України.

Крім того, зазначає, що наказ «По
особовому складу» щодо звільнення з
посади ОСОБА_1 не видавався, оскільки
позивач на даний час перебуває на
лікарняному. Отже, наказ від 21 травня 2014
року №300 щодо звільнення ОСОБА_1 не
реалізований, тобто позивач не
звільнений з посади. Тому, позовна
вимога про поновлення на посаді є
безпідставною. Просив в задоволенні
позову відмовити повністю.

В судове засідання призначене на 14
липня 2014 року прибув представник
позивача.

Відповідач в судове засідання
представника не направив, 9 липня 2014
року подав клопотання про розгляд
справи за відсутності його
представника.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи те, що представник позивача
не заперечував щодо розгляду справи в
порядку письмового провадження, суд
ухвалив розгляд справи здійснювати в
порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з
27 вересня 2001 року проходив службу в
органах внутрішніх справ, зокрема, з 15
січня 2014 року - на посаді начальника
СКМСД Волинського ЛВ УМВС України на
Львівській залізниці, що
підтверджується витягом із послужного
списку.

Наказом начальника УМВС України на
Львівській залізниці від 21 травня 2014
року №300 «Про порушення службової
дисципліни та притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників Волинського ЛВ УМВС», за
грубе порушення службової дисципліни,
норм професійної та службової етики,
недотримання положень Закону України
«Про міліцію», Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України», Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, ігнорування вимог наказів МВС
України №81-2007, №157-2010, №90-2010 та №155-2012,
низький рівень особистої гідності та
честі, подання, як керівником середньої
ланки, негативного особистого прикладу
колегам по роботі, що проявилось у
перебуванні під час службового
відрядження на навчальних зборах у
відомчому навчальному закладі з явними
ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах спиртного з ротової
порожнини, збуджений емоційний стан),
провокуванні і загостренні конфлікту з
керівництвом закладу освіти, а також в
уникненні проходження медичного
огляду на предмет встановлення
сп'яніння шляхом самовільного
залишення навчального закладу та
порушення внутрішнього розпорядку, що
у подальшому призвело до негативного
іміджу працівників міліції, зниження
авторитету УМВС України на Львівській
залізниці, у відповідності до статтей 1,
2, 5, 8, 12 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, на
начальника КМСД Волинського ЛВ УМВС
України на Львівській залізниці майора
міліції ОСОБА_1, накладено
дисциплінарне стягнення - звільнення з
посади. Із вказаним наказом позивач
ознайомлений 3 червня 2014 року, що
підтверджується його підписом на
наказі.

Підставою для видачі наказу від 21
травня 2014 року №300 «Про порушення
службової дисципліни та притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників Волинського ЛВ УМВС» став
висновок службового розслідування за
фактом порушення службової дисципліни
окремими працівниками Волинського ЛВ
УМВС під час проходження навчальних
зборів в Училищі професійної
підготовки працівників міліції УМВС
України у Волинській області 28 квітня
2014 року від 8 травня 2014 року,
затверджений начальником УМВС України
на Львівській залізниці полковником
міліції Дитюком В.І. 14 травня 2014
року.

Як слідує із матеріалів службового
розслідування, призначеного наказом
УМВС України на Львівській залізниці
від 29 квітня 2014 року №254, на виконання
плану - графіку проведення навчальних
зборів з особовим складом Волинського
ЛВ УМВС України на Львівській
залізниці на 2014 рік, затвердженого 17
лютого 2014 року т.в.о. начальника
Волинського ЛВ УМВС майором міліції
Корчинським О.І., погодженого 18 лютого
2014 року першим заступником -
начальником навчального відділення
Училища професійної підготовки
працівників міліції УМВС України у
Волинській області підполковником
міліції Бєловою І.Ю., у відповідності до
вимог наказів МВС України від 13
квітня 2012 року №318 «Про затвердження
Положення з організації професійної
підготовки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України», від 31
грудня 2013 року №1286 «Про організацію та
проведення навчальних зборів для
особового складу УМВС України на
залізницях», а також згідно наказу УМВС
України на Львівській залізниці від 16
січня 2014 року №32 «Про організацію та
проведення навчальних зборів з
особовим складом УМВС України на
Львівській залізниці», наказів
Волинського ЛВ УМВС України на
Львівській залізниці від 20 лютого 2014
року №77 «Про організацію та проведення
навчальних зборів з особовим складом
Волинського ЛВ УМВС України на
Львівській залізниці», від 25 квітня 2014
року №129 «Про відрядження працівників
Волинського ЛВ УМВС України на
Львівській залізниці на навчальні
збори», були відряджені на навчальні
збори до Училища професійної
підготовки на період з 28 квітня 2014 року
по 2 травня 2014 року працівники міліції
Волинського ЛВ УМВС, зокрема, майор
міліції ОСОБА_1 - начальник СКМСД
Волинського ЛВ УМВС.

28 квітня 2014 року о 18 год. 00 хв. по
телефону від куратора Волинського ЛВ
УМВС старшого оперуповноваженого в ОВС
ВВБ у Волинській області ДВБ МВС
України підполковника міліції Мамай
В.О. поступило повідомлення
начальникові Волинського ЛВ УМВС
підполковнику міліції Ільїну М.М. про
те, що на території Училища професійної
підготовки працівників міліції УМВС
України у Волинській області виникла
конфліктна ситуація між працівниками
навчального закладу та відрядженими
працівниками Волинського ЛВ УМВС
України на Львівській залізниці, у
результаті чого останні самовільно,
без дозволу керівництва, покинули
територію училища.

29 квітня 2014 року за вих. №446 до УМВС
України на Львівській залізниці
поступив рапорт начальника Училища
професійної підготовки працівників
міліції УМВС України у Волинській
області полковника міліції
Євлошевського О.В., в якому останній
інформує керівництво Управління про
те, що працівники Волинського ЛВ УМВС,
які 28 квітня 2014 року прибули до даного
навчального закладу на навчальні
збори, а саме: Гаврилюк В.О., ОСОБА_1,
Потапчук А.В., Голярчук П,О., Демчук Ю.В.
та Баглик Р.П., того ж дня, після
проведення занять на території Училища
вжили спиртні напої, поводили себе
зухвало, на його зауваження реагували
неадекватно, чим порушили не лише
правила внутрішнього розпорядку в
Училищі, але й норми професійної етики.
Євлошевський О.В. повідомив про факт
порушення дисципліни та вживання
зазначеними працівниками Волинського
ЛВ алкогольних напоїв начальника
відділу внутрішньої безпеки УМВС
України у Волинській області
полковника міліції Водька С.С.
Дізнавшись про те, що до Училища мають
прибути працівники ВВБ, близько 18 год. 30
хв. зазначені працівники Волинського
ЛВ УМВС самовільно залишили територію
Училища.

Факти викладені в рапорті
Євлошевського О.В. підтвердили опитані:
начальник Училища професійної
підготовки працівників міліції УМВС
України у Волинській області полковник
міліції Євлошевський О.В., заступник
начальника - начальник навчального
відділення Училища професійної
підготовки працівників міліції УМВС
України у Волинській області
підполковник міліції Бєлова І.Ю.,
заступник начальника курсу стройового
відділення Училища професійної
підготовки працівників міліції УМВС
України у Волинській області Гірищук
Я.В., начальник навчального полігону
Училища професійної підготовки
працівників міліції УМВС України у
Волинській області старший лейтенант
міліції Ляшук О.А., старшина Училища
професійної підготовки працівників
міліції УМВС України у Волинській
області старший прапорщик Шевчик Ю.В.,
інспектор - черговий Училища
професійної підготовки працівників
міліції УМВС України у Волинській
області страший лейтенант міліції
Попович П.В. Міліціонер СР СМ «Грифон»
УМВС України у Тернопільській області
рядовий міліції Довганюк М.М. та
міліціонер СР СМ «Грифон» УМВС України
у Тернопільській області рядовий
міліції Депісандру О.С., в своїх
поясненнях підтвердили факт
самовільного виїзду 28 квітня 2014 року
близько 18 год. 30 хв., під час їхнього
чергування в складі добового наряду по
КПП, з території Училища професійної
підготовки працівників міліції УМВС
України у Волинській області,
працівників Волинського ЛВ УМВС на
автомобілі марки «Ауді А6».

Правовий статус позивача, в тому числі
підстави та порядок звільнення зі
служби в органах внутрішніх справ
України, врегульовано Законом України
«Про міліцію» від 20 грудня 1990 року
№565-ХІІ (з наступними змінами та
доповненнями), Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України,
затвердженим Законом України від 22
лютого 2006 року №3460-IV, Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
19 липня 1991 року №114 (з наступними
змінами та доповненнями).

Згідно з частиною першою статті 18
Закону України «Про міліцію» порядок
та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року №3460-IV, визначено, що
службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Як передбачено статтею 7 зазначеного
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу,
зокрема, дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників, захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави, поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу, дотримуватися норм
професійної та службової етики,
берегти державну таємницю, у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб, стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою, постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень,
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку,
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету, з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють,
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку. У разі виявлення
порушень законодавства, зловживань чи
інших правопорушень у службовій
діяльності особа рядового або
начальницького складу повинна вжити
заходів щодо припинення цих порушень
та доповісти про це безпосередньому
або старшому прямому начальникові.

Порядок накладення дисциплінарних
стягнень на осіб рядового і
начальницького складу врегульовано
статтею 14 зазначеного Дисциплінарного
статуту. Зокрема, з метою з'ясування
всіх обставин дисциплінарного
проступку, учиненого особою рядового
або начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць. Порядок проведення
службового розслідування
встановлюється міністром внутрішніх
справ України. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Зміст наказу
доводиться до відома особи рядового
або начальницького складу, яку
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України такі дисциплінарні стягнення,
як звільнення з посади та звільнення з
органів внутрішніх справ, накладені на
осіб рядового і начальницького складу,
які тимчасово непрацездатні або
перебувають у відпустці, відрядженні,
виконуються після їх прибуття до місця
проходження служби. Такі дисциплінарні
стягнення, як звільнення з посади,
пониження в спеціальному званні та
звільнення з органів внутрішніх справ,
вважаються виконаними після видання
наказу по особовому складу.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказ «По особовому складу» щодо
звільнення з посади ОСОБА_1 не
видавався, оскільки позивач на даний
час перебуває на лікарняному. Отже,
наказ від 21 травня 2014 року №300 щодо
звільнення ОСОБА_1 не виконаний, тобто
позивач не звільнений з посади.

На думку суду, відповідачем правомірно
накладено на начальника СКМСД
Волинського ЛВ УМВС України на
Львівській залізниці майора міліції
ОСОБА_1, дисциплінарне стягнення -
звільнення з посади, оскільки такий
крайній захід дисциплінарного впливу
застосовано відповідачем з урахування
всіх обставин дисциплінарного
проступку, вчинення якого доведено
матеріалами службового розслідування.

Так, матеріалами службового
розслідування підтверджується, що
позивач будучи при виконанні службових
обов'язків, знаходячись у службовому
відрядженні на навчальних зборах у
відомчому навчальному закладі,
внаслідок низького рівня особистої
гідності та честі, грубо порушив
службову дисципліну та обов'язки
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ щодо
дотримання вимог чинного
законодавства України, норм
професійної та службової етики, що
виразилось у перебуванні на території
навчального закладу з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, провокуванні і
загостренні конфлікту з керівництвом
закладу освіти, а також в уникненні
проходження медичного огляду на
предмет встановлення факту сп'яніння,
шляхом самовільного залишення
навчального закладу та порушення
внутрішнього розпорядку, що у
подальшому призвело до негативного
розвитку подій, а саме, до інформування
про дане порушення службової
дисципліни керівництво МВС України та
УМВС України у Волинській області та
зниження авторитету УМВС України на
Львівській залізниці.

При цьому, судом враховано та
підтверджено позивачем, що 17 липня 2013
року до ОСОБА_1 застосоване
дисциплінарне стягнення - сувора
догана, за неналежне виконання
функціональних обов'язків, що зумовило
низький рівень організації роботи
підпорядкованого лінійного відділу в
питаннях розкриття крадіжок, у тому
числі приватного майна громадян,
протидії фактам отримання
неправомірної вигоди та корупції,
виявлення правопорушень у сфері
легального обігу наркотиків,
здійснення агентурно-оперативної
діяльності.

Відповідно до частини дванадцятої,
тринадцятої статті 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України у разі притягнення до
дисциплінарної відповідальності осіб
рядового і начальницького складу, які
мають дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє. У разі
повторного вчинення особою рядового
або начальницького складу незначного
проступку з урахуванням його
нетяжкості, сумлінного ставлення цієї
особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

Крім того, згідно із статтею 17 Закону
України «Про міліцію» працівники
міліції складають присягу, текст якої
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.12.1991 року № 382 затверджено текст
Присяги працівника органів внутрішніх
справ України такого змісту: «Я,
(прізвище, ім'я та по батькові),
вступаючи на службу до органів
внутрішніх справ України, складаю
Присягу і урочисто клянуся завжди
залишатися відданим народові України,
суворо дотримуватися її Конституції та
чинного законодавства, бути гуманним,
чесним, сумлінним і дисциплінованим
працівником, зберігати державну і
службову таємницю. Я присягаю з високою
відповідальністю виконувати свій
службовий обов'язок, вимоги статутів і
наказів, постійно вдосконалювати
професійну майстерність та
підвищувати рівень культури, всіляко
сприяти зміцненню авторитету органів
внутрішніх справ. Клянуся мужньо і
рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя,
боротися із злочинністю, захищати від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права й свободи громадян, державний
устрій і громадський порядок. Якщо ж я
порушу цю Присягу, то хай мене
покарають за всією суворістю закону».

При прийнятті на службу в органи
внутрішніх справ України позивач склав
Присягу працівника органів внутрішніх
справ України.

Суд погоджується із висновками
службового розслідування про те, що
своїми діями позивач порушив Присягу
працівника органів внутрішніх справ
України.

Таким чином, в ході судового розгляду
справи знайшли своє підтвердження
висновок службового розслідування про
скоєння позивачем вчинку, який
дискредитує звання рядового і
начальницького складу.

На думку суду, при визначенні виду
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення позивача з посади як
крайнього заходу дисциплінарного
впливу відповідачем були враховані
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи, її ставлення до
виконання службових обов'язків, рівень
кваліфікації.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта
владних повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
(вчинені) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
законом.

Судом також приймається до уваги, що
відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до частин першої,
другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідач у даній
справі довів правомірність
затвердження висновку службового
розслідування за фактом порушення
службової дисципліни окремими
працівниками Волинського ЛВ УМВС під
час проходження навчальних зборів в
Училищі професійної підготовки
працівників міліції УМВС України у
Волинській області 28 квітня 2014 року від
8 травня 2014 року, та правомірність
видачі наказу від 21 травня 2014 року №300
«Про порушення службової дисципліни та
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників
Волинського ЛВ УМВС», тому у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю.

Керуючись статтями 128, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про міліцію», Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
А.Я. Ксензюк