Справа № 2а-8206/10/1370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
Справа №
49346/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П

за участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі міста Львова
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Полістар» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Львова про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Полістар» звернулося з
адміністративним позовом до ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова та
просить, з підстав наведених у ньому,
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 30.11.2009 року №
/026851, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 10 499 грн., з яких
за основним платежем нараховано 6 999
грн., за штрафними санкціями 3 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що висновки
викладенні в акті перевірки не
відповідають фактичним обставинам і
суперечать чинному законодавству.
Зокрема висновок податкового органу
мотивований тим, що позивачем
безпідставно віднесено до податкового
кредиту ІІ кварталу 2008 року суму ПДВ 6 999
грн. шляхом подання уточнюючого
розрахунку на підставі податкових
накладних № 2916 від 30.06.2007 року на суму
ПДВ 5706,40 грн. і № 3920 від 31.08.2007року на
суму ПДВ 1292,50 грн. отриманих від ВАТ
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року задоволено позовні вимоги в
повному обсязі. Суд виходив із того, що
позивачем помилково не включено до
складу податкового кредиту суми ПДВ на
підставі податкових накладних ВАТ
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево» який
провів будівництво, здачу в
експлуатацію та реєстрацію
автозаправної станції у Львівській
області, в тому податковому періоді в
якому вони були складені. Відтак він
самостійно виправив допущену помилку
шляхом подання уточнюючого розрахунку
до початку перевірки.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог.

Покликання маються на те, що у разі
відмови з боку постачальника надати
податкову накладну або при порушенні
ним порядку її заповнення, утримувач
таких товарів має право додати до
податкової декларації заяву зі скаргою
на такого постачальника, яка є
підставою для включення сум такого
податку до складу податкового кредиту.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасника
розгляду, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, що ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова 17.02.2009
року проведено документальну невиїзну
(камеральну) перевірку податкової
декларації з податку на додану
вартість ТзОВ «Полістар» поданої за
лютий 2009 року.

Податковим повідомленням-рішенням від
30.11.2009 року №./026851 ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова
визначила ТзОВ «Полістар» суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 10 499 грн., у
тому числі 6 999 грн. - основний платіж та 3
500 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Із матеріалів справи вбачається, що між
ТзОВ «Полістар»(замовник) та ВАТ
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево»
(виконавець) було укладено договір про
надання послуг №ПЗ/06-01, за яким
виконавець зобов'язувався забезпечити
будівництво, здачу в експлуатацію та
реєстрацію автозаправної станції у
Львівській області, а замовник
зобов'язувався оплатити дані послуги.

В матеріалах справи містяться акти
приймання виконаних підрядних робіт №
2 від 30.06.2007 року на суму 34 238,40 грн., в т.ч.
ПДВ 5 706,40 грн., № 10 від 31.08.2007 року на суму
7 755,60 грн., в т.ч. ПДВ 1 292,60 грн. та звіти №3
від 30.06.2007 року, №4 від 31.08.2007 року, що
підтверджують надання послуг
передбачених вищевказаним договором.

Оплата цих послуг підтверджується
платіжним дорученням № 246 від 25 грудня
2008 року, в результаті чого ВАТ
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево» були
видані податкові накладні № 2916 від
30.06.2007 року на суму ПДВ 5 706,40 грн. та № 3920
від 31.08.2007 року на суму ПДВ 1 292,50 грн.

Відповідно до п.п.7.2.6. п. 7.2. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», чинного на момент винесення
податкового повідомлення-рішення,
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту. Як
виняток з цього правила, підставою для
нарахування податкового кредиту при
поставці товарів (послуг) за готівку чи
з розрахунками картками платіжних
систем, банківськими або персональними
чеками у межах граничної суми,
встановленої Національним банком
України для готівкових розрахунків, є
належним чином оформлений товарний
чек, інший платіжний чи розрахунковий
документ, що підтверджує прийняття
платежу постачальником від отримувача
таких товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу, суми
податку та податкового номера
постачальника. У разі відмови з боку
постачальника товарів (послуг) надати
податкову накладну або при порушенні
ним порядку її заповнення, отримувач
таких товарів (послуг) має право додати
до податкової декларації за звітний
податковий період заяву зі скаргою на
такого постачальника, яка є підставою
для включення сум цього податку до
складу податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку
внаслідок придбання таких товарів
(послуг).

Цим Законом встановлено єдину підставу
для формування податкового кредиту, а
саме: наявність у платника податку
належно оформленої податкової
накладної. У разі коли платник податку
отримує оформлену належним чином
податкову накладну із запізненням, він
має право включити до податкового
кредиту того звітного періоду, в якому
отримана податкова накладна, зазначену
в цій податковій накладній суму
податку в межах строку давності,
встановленого статтею 15 Закону України
від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
якщо платник не скористався правом
подачі заяви, передбаченим підпунктом
7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», і не
звернувся до податкової інспекції зі
скаргою, то він не має права включати до
податкового кредиту суму ПДВ, не
підтверджену податковою накладною. У
разі коли право платника на податковий
кредит підтверджується податковими
накладними, отриманими після
закінчення податкових періодів, у яких
фактично відбулися господарські
операції, суми ПДВ, вказані у таких
податкових накладних, можуть бути
включені до складу податкового кредиту
в податковому періоді, в якому такі
податкові накладні отримані.

Вказана позиція не суперечить практиці
Верховного Суду України, викладеної в
судовому рішенні від 26.03.2012 року (за
позовом ТзОВ «Торговий дім «Арго
Трейд» до ДПІ у Київському районі м.
Харкова про скасування податкових
повідомлень-рішень).

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
відсутня невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Львова
залишити без задоволення, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року по справі № 2а-8206/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення ухвали в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г.Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 21.07.2014 року.