Справа № 816/2674/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2674/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі судді Удовіченко С.О.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2014 року Полтавська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу з єдиного податку з
фізичних осіб в розмірі 1464 грн 47 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що за відповідачем
рахується податковий борг у розмірі 1464
грн 47 коп., що виник у зв'язку з
несплатою узгодженого податкового
зобов'язання зі сплати єдиного податку
з фізичних осіб, тому підлягає
стягненню у судовому порядку.

12 липня 2014 року відповідач отримав
копію ухвали про відкриття скороченого
провадження, що підтверджується
відміткою про отримання у повідомленні
про вручення рекомендованого
поштового відправлення. Разом з тим, у
строк, встановлений частиною 3 статті
1832 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідачем не
подано до суду заперечень проти позову.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в
матеріалах справи документи, прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) 02 липня 2013
року зареєстрований в якості фізичної
особи-підприємця. Як платник податків
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
взятий на облік у Полтавській ОДПІ 03
липня 2013 року за №68 та ним обрано
спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 291.3. статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно з пунктом 291.4 статті 291
Податкового кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку: 1) перша
група - фізичні особи - підприємці, які
не використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; 2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до пунктів 293.1 та 293.2 статті
293 Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Згідно статті 8 Закону України "Про
державний бюджет України на 2013 рік" від
06 грудня 2012 року №5515-VI на 2013 рік
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі з 01 січня складає 1147 грн.

Враховуючи викладене, розмір єдиного
податку з фізичних осіб за видом
діяльності "діяльність ресторанів,
надання послуг мобільного харчування"
для фізичних осіб-підприємців другої
групи платників єдиного податку на 2013
рік становив 229 грн 40 коп. щомісячно.

Відповідно до Закону України "Про
державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня
2014 року №719-VII, встановлено, що
мінімальна заробітна плата склала 1218
грн, тому розмір єдиного податку з
фізичних осіб з розрахунку на
календарний місяць складає 243 грн 60 коп.

Відповідно до положень статті 298
Податкового кодексу України порядок
обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування здійснюється
відповідно до підпунктів 298.1.1- 298.1.4 цієї
статті.

Для обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідно до заяви фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про застосування
спрощеної системи оподаткування,
поданої останнім до Полтавської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Полтавській області 30
липня 2013 року, відповідача переведено
на ІІ групу платників єдиного податку,
ставка єдиного податку для якої
складає 20% від розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року.
Відтак, відповідач у 2013 році (починаючи
з грудня 2013 року) за видом діяльності
"діяльність ресторанів, надання послуг
мобільного харчування" повинен був
щомісячно сплачувати єдиний податок з
фізичних осіб у розмірі 229 грн 40 коп. у
2013 році та 234 грн 60 коп. у 2014 році.

Разом з тим, судом встановлено, що
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
єдиний податок з фізичних осіб у період
з грудня 2013 року по червень 2014 року,
повністю не сплатив.

Станом на момент розгляду справи за
відповідачем, враховуючи наявну у
останнього переплату по єдиному
податку з фізичних осіб в сумі 226 грн 53
коп., рахується заборгованість зі
сплати вказаного виду податку в
розмірі 1464 грн 47 коп. ( 2 грн 87 коп. -
залишок несплаченої суми нарахованого
податкового зобов'язання за 2013 рік, 243
грн 60 коп. х 6 міс. = 1461 грн 60 коп. + 2 грн 87
коп. = 1464 грн 47 коп.).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, сума несплаченого
податкового зобов'язання по єдиному
податку з фізичних осіб в розмірі 1464
грн 47 коп. є сумою податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення
(пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу
України).

Відповідно до вимог вказаної правової
норми позивачем сформовано податкову
вимогу від 02 квітня 2014 року №131-25, яка
направлялася на адресу фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 рекомендованим
листом з повідомленням про вручення та
отримана останнім 08 квітня 2014 року, про
що свідчить наявне у матеріалах справи
зворотнє повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Докази повної оплати чи погашення
відповідачем в інший спосіб спірної
суми боргу в матеріалах справи
відсутні. Натомість, наявна у
матеріалах справи облікова картка
особового рахунку відповідача по
єдиному податку з фізичних осіб
свідчить про наявність у відповідача
податкового боргу з даного виду
податку в сумі 1464 грн 47 коп.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву,
жодних заперечень чи доказів сплати
суми податкового боргу до суду не
надав.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення вимог Полтавська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-162, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) суму
податкового боргу по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 1464 грн (одна
тисяча чотириста шістдесят чотири
гривні 47 коп.) в бюджет на розрахунковий
рахунок № 421, одержувач - Місцевий
бюджет Щербанівської сільської ради,
код платежу 18050400, банк - ГУ ДКСУ у
Полтавській області, код отримувача -
38019526.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Оскарження постанови не зупиняє її
виконання.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
С.О. Удовіченко