Справа № 804/6440/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р. Справа № 804/6440/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
реконструкції та дизайну" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр реконструкції
та дизайну» до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області в якому
позивач просить суд:

визнати неправомірними дії
відповідача стосовно проведення
позапланової перевірки від 09 квітня
2014р. у позивача з питань дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності;

скасувати Постанову № 49/1073/61 від 15
квітня 2014 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 109 620 (сто дев'ять
тисяч шістсот дванадцять гривень 00
коп.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем безпідставно проведено
перевірку об'єкту будівництва,
оскільки позивачем до проведення
перевірки було зареєстровано
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, що виключає проведення
такої перевірки.

Крім того, з обставинами, які викладені
у Постанові позивач не згоден, оскільки
вони не відповідають дійсності,
протирічать закону, не відповідають
реальним обставинам справи, та
суперечать нормам матеріального права,
які встановлюють, що правопорушення
складається в порушенні обов'язкових
вимог державних стандартів, технічних
умов, будівельних норм і правил,
затверджених проектів і інших
нормативних документів в сфері
будівництва, реконструкції, прийняття
в експлуатацію об'єктів чи споруд,
надання недостовірної інформації про
умови проектування і будівництва чи
необгрунтована відмова у наданні такої
інформації, чого не вчиняв ані позивач
ані його керівник.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимог підтримали,
просили позов задовольнити. Щодо
розгляду справи в порядку письмового
провадження не заперечували.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вирішив розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

На підставі направлення Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
№697/12 від 02.04.2014 року посадовою особою
Інспекції було проведено перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил.

У акті позапланової перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
від 09 квітня 2014 р. зазначається:

проектом виконано розрахунок
категорії складності об'єкта і він має
другу категорію складності, в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації зазначена третя
категорія складності;

під час здійснення перевірки на сходах
об'єкту не було встановлено пандус
ПРП-300 «ШАНС», який передбачено
проектом (12/12-АС лист 10), що є
невиконанням в повному обсязі робіт,
передбаченою проектною документацією
та свідчить про наведення
недостовірних даних в декларації про
готовність обєкта до експлуатації, чим
порушено вимоги ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності»;

передбачений проектом переносний
пандус ПРП-300 «ШАНС» не відповідає
вимогам п. 6.2.3. ДБНВ.2.2.-17:2006 (уклон
приблизно 20%) і є недоступний для
інвалідів;

відповідно до вимог п.4.1 ДБН А.2.2-3-2012
«Скдад та зміст проектної документації
на будівництво» не допускається
розроблення проектної документації
реконструкції об'єктів без уточнення
раніше виконаних інженерних
вишукувань та інструментального
обстеження об'єктів. В акті
приймання-передачі робочої проектної
документації від 24.06.2013р.
проектувальником ТОВ «Центр
реконструкції та дизайну»
вищезазначені документи не
передавалися замовнику ПАТ «Банк
Русский Стандарт»;

в робочому проекті не наведені
переліки робіт, для яких необхідне
складання актів на приховані роботи та
актів проміжного прийняття
відповідальних конструкцій відповідно
до п.9.2. 1) ДБН А.2.2-3-2012 «Склад га зміст
проектної документації на
будівництво».

За результатами акту перевірки,
посадовою особою Інспекції 09.04.2014 року
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності будівельних норм, державних
стандартів і правил.

15.04.2014 року, розглянувши матеріали
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, позивачем
винесено постанову № 49/1073/61, якою ТОВ
«Центр реконструкції та дизайну»
визнано винним у вчиненні
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та накладено штраф в
розмірі 109620,00 грн.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Повноваження Державної
архітектурно-будівельної інспекції
щодо здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
визначені статтею 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України від 08.04.2011 № 439/2011,
Порядком здійснення державного
архітектурного контролю, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011 № 553, Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 № 244.

Згідно ст..41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(надалі - Порядок) визначено процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Відповідно до абзацу 1 пункту 14 Порядку,
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Згідно п.7 Порядку позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Підставами для проведення
позапланової перевірки є, зокрема,
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів.

Абзац 11 пункту 7 Порядку передбачено
обов'язок посадової особи інспекції
під час проведення позапланової
перевірки пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення перевірки.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право:

безперешкодного доступу на місце
будівництва об'єкта, або
місцезнаходження суб'єкта
господарювання, який провадить
господарську діяльність, пов'язану з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

складати протоколи про вчинення
правопорушень та акти перевірок, і
накладати штрафи у межах повноважень,
передбачених законом.

Згідно п.14 Порядку суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний:

допускати посадових осіб інспекції до
проведення перевірки за умови
дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю;

виконувати вимоги інспекції щодо
усунення виявлених порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності;

подавати документи, пояснення, довідки,
відомості, матеріали з питань, що
виникають під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Відповідно до пунктів 16, 18 Порядку за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки. Акт
перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється контроль, а другий
залишається в інспекції. Акт
підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку та
суб'єктом містобудування щодо якого
здійснено перевірку.

Частиною 4 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та пунктом 17 Порядку передбачено, що у
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Відповідно до п.21 Порядку якщо суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта. У
разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис.

Частиною 4 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та пунктом 22 Порядку посадові особи
органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
накладати штрафи відповідно до закону.

Згідно п. 2 Порядку накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №244 від 06.04.1995 p.,
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
розглядаються Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.

Накладати штраф від імені інспекцій
мають право керівник
Держархбудінспекції та уповноважені
ним його заступники, керівники
територіальних органів
Держархбудінспекції та їх заступники у
межах своїх повноважень.

Пунктом 4 Порядку накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, передбачено, що підставою
для розгляду справи про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності є
відповідний протокол, складений
посадовою особою інспекції за
результатами перевірки.

Відповідно до п.7 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності рішення про
накладення штрафу оформлюється
постановою про накладення на суб'єкта
містобудування штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, що є виконавчим документом
і підлягає виконанню в установленому
законом порядку.

Так, в судовому засіданні
представником позивача зазначено, що
під час проведення позапланової
перевірки посадові особи позивача були
відсутні.

Вказане підтверджується і тим, що в
акті перевірки та в приписі відсутні
позначки про відмову підписати
уповноваженою особою позивача вказані
документи.

Щодо суті встановлених порушень, суд
зазначає, що відповідно до розрахунку
категорії складності, яким розроблений
проектною організацією, вказано 3
категорію складності, чим
спростовується позиція відповідача
про те, що проектною документацією
встановлено другу категорію
складності.

Також, проектом ТОВ «Центр
реконструкції та дизайну» під
проектування реконструкції та
реконструкцію нежитлового приміщення
під відділення ПАТ «Банк Руский
Стандарт» за адресою: Дніпропетровська
область, м. Дніпродзержинськ, вул.
Сировця, б. 33 з розробкою проектної
документації, авторським та технічним
наглядом під час здійснення робіт не
був встановлений пандус ПРП-300 «ШАНС»,
бо його не було в проекті і він є
непотрібним у зв'язку з відсутністю
перешкод для МГН та допоміжним виходом
з відділення банку.

Передбачений проектом переносний
пандус ПРП-300 «ШАНС», про який вказує
Інспекція у Приписі, є не потрібен, у
зв'язку тим, що цей вихід є виходом для
персоналу з тильної сторони будинку. В
пункті 2 норм ДБНВ.2.2.-17:2006 сказано, що
ширина маршу сходів, доступних МГН,
повинна бути не менше 1,35 м. При
розрахунковій ширині маршу сходів 2,5 м
і більше слід передбачати додаткові
розділові поручні. Усі сходинки в межах
маршу повинні бути однакової геометрії
і розмірів по ширині проступу і висоті
підйому сходинок. Допускається
змінювати малюнок проступів нижніх
сходинок першого маршу відкритих
сходів. Ширина проступів сходів, крім
внутрішньоквартирних, повинна бути не
менше 0,3 м, а висота підйому сходинок -
не більше 0,15 м. Уклони сходів повинні
бути не більше 1:2. Сходинки сходів на
шляхах руху інвалідів і інших
маломобільних груп населення повинні
бути суцільними, рівними, без виступів
і із шорсткуватою поверхнею. Ребро
сходинок повинно мати заокруглення
радіусом не більше 0,05 м. Бічні краї
сходинок, що не примикають до стін,
повинні мати бортики заввишки не менше
0,02 м. Максимальна висота одного підйому
(маршу) пандуса не повинна перевищувати
0,8 м при уклоні не більше 8 %. При
перепаді висот підлоги на шляхах руху
0,2 м і менше допускається збільшувати
уклон пандуса до 10%. У виняткових
випадках допускається передбачати
гвинтові пандуси. Ширина пандуса при
виключно однобічному русі повинна бути
не менше 1,0 м, врешті випадків її слід
приймати за шириною смуги руху згідно з
6.2.1. Площадка на горизонтальній ділянці
пандуса при прямому шляху руху або на
повороті повинна бути глубиною не
менше 1,5 м. 6.2.4. Несучі конструкції
пандусів слід виконувати з негорючих
матеріалів з межею вогнестійкості не
менше R60 з дотриманням вимог ДСТУ Б В.
1.1-4. У будинках І ступеня
вогнестійкості несучі та
огороджувальні конструкції приміщень
з пандусами повинні мати межу
вогнестійкості не менше ніж R150 (для
колон), REI150 (для стін), ЕІ120 (для
перегородок), а у будинках 11 ступеня
вогнестійкості - К 120 (для колон), ЯЕ1120
(для стін), Е1 120 (для перегородок) тощо.
Слід передбачати бортики заввишки не
менше 0,05 м по поздовжніх краях маршів
пандусів, а також уздовж крайки
горизонтальних поверхонь при перепаді
висот більше 0,45 м для запобігання
зісковзуванню тростини або ноги.
Уздовж обох боків усіх сходів і
пандусів, а також біля всіх перепадів
висот більше 0,45 м необхідно
встановлювати огорожу з поручнями.
Поручні пандусів слід розташовувати на
висоті 0,7 і 0,9 м, сходів - на висоті 0,9 м, а
в дошкільних закладах, парках, дитячих
майданчиках - також і на висоті 0,5 м.
Поручень перил з внутрішнього боку
сходів повинен бути безперервним по
всій їх висоті. Завершальні частини
поручня повинні бути довші маршу або
похилої частини пандуса на 0,3 м. 6.2.7 На
верхній або бічній, зовнішній відносно
до маршу поверхні поручнів перил
повинні передбачатися рельєфні
позначення поверхів. Розміри цифр
повинні бути не менше, м: ширина-0,01,
висота - 0,015, висота рельєфу цифри - не
менше 0,002м.

Тобто, питання необхідності
влаштування пандусу є прерогативою
проектної організації з врахуванням
необхідності його існування, норм ДБН,
практичної сторони та бажання
Замовника.

На зауваження в Приписі Інспекції щодо
порушення вимог п.4.1 ДБН А.2.2- 3-2012 «Скдад
та зміст проектної документації на
будівництво» суд зазначає, що актами
приймання-передачі робочої проектної
документації проектувальником ТОВ
«Центр реконструкції та дизайну»
вищезазначені документи передавалися
замовнику ПАТ «Банк Русский Стандарт»,
що підтверджується актами від 22.4.2013р.

Крім того, в робочому проекті, що
надавалися Замовнику та Інспекції
наведені переліки робіт, для яких
необхідне складання актів на приховані
роботи та актів проміжного прийняття
відповідальних конструкцій відповідно
до п.9.2. ДБН А.2.2-3- 2012 «Склад та зміст,
проектної документації на
будівництво».

Таким чином, судом підтверджено, що
проектна документація відповідає
вимогам чинного законодавства, а отже,
відсутні порушення, встановлені
відповідачем.

Щодо позовних вимог про визнання
неправомірними дій відповідача
стосовно проведення позапланової
перевірки від 09 квітня 2014р. у позивача з
питань дотримання вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності, суд
зазначає, що чинним законодавством, а
саме п.7 Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
надано право Інспекції на проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, протягом трьох
місяців з дня подання зазначених
документів.

Отже, в цій частині позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову № 49/1073/61 від 15 квітня 2014 року
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, яка винесена Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача судові витрати в
розмірі 36,54 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова