Справа № 760/6689/14а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/6689/14а
Головуючий у 1-й інстанції: Зінченко
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва на
постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 19 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до Солом'янського
районного суду м. Києва з позовом до
управління пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання неправомірними дій щодо
відмови в перерахунку та виплаті
пенсії із врахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань, винагороди
за вислугу років, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
20.09.2011 року, з урахуванням вищевказаних
виплат.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 19 травня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
управління пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва щодо
відмови ОСОБА_2 у проведенні
перерахунку пенсії за віком у
відповідності до вимог Закону України
«Про державну службу». Зобов'язано
управління пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
здійснити з 20.09.2011 року перерахунок та
виплату ОСОБА_2 пенсії, призначеної їй
відповідно до Закону України «Про
державну службу», виходячи з розміру
заробітної плати з врахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, на які нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, за виключенням
здійснених управлінням пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва виплат за вказаний період. В
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на її необґрунтованість, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва та
отримує пенсію за віком відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Обчислення розміру пенсії позивача
було здійснено на підставі поданих
довідок про складові заробітної плати,
проте, при перерахунку пенсії, не були
враховані всі складові заробітної
плати, а саме розмір матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Вважаючи вказану
відмову незаконною, позивач звернулася
до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, зокрема матеріальна
допомога, включаються до складу
заробітної плати державного службовця
та враховуються при обчисленні розміру
пенсії.

Надаючи правову оцінку вказаним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Таким чином, призначення державному
службовцю пенсії та її перерахунок
здійснюється з сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
оплату праці», структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які проводяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не містить визначення
заробітної плати, на підставі якої
здійснюється розрахунок пенсій.

Пунктом 1 постанови КМ України
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865
встановлено, що розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв цього
періоду на даній роботі.

Аналіз наведених положень
дає підстави для висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього
Закону, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція міститься в
постановах Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року та від 28 травня 2013 року.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що відповідно до вимог статті 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної
пенсії, зокрема, у разі виникнення
права на підвищення пенсії проводиться
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

Оскільки, судом встановлено, що
позивач із заявою про перерахунок
пенсії до Управління звернулась 10.02.2014
року, то здійснення відповідачем
перерахунку пенсії повинно бути
здійснено з 01.02.2014 року, а тому
оскаржувану постанову суду першої
інстанції необхідно змінити.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
оскаржувану постанову слід змінити.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 198, п. 1 ч. 1, 201 КАС
України, суд апеляційної інстанції
змінює постанову суду першої
інстанції, якщо правильне по суті
вирішення справи чи питання, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 201, 207 КАС
України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 19 травня 2014 року -
змінити, зазначивши в резолютивній
частині постанови дату проведення
перерахунку пенсії з 01.02.2014 року.

В іншій частині постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 19 травня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В.
Карпушова

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.