Справа № 552/3864/14-а
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№552/3864/14-а
Провадження № 2-а/552/162/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 липня 2014 року Київський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової
О.А.,

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представників відповідачів - ОСОБА_3,
Лифар В.А., ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Полтаві в
приміщенні суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_6 до Київської
районної у м.Полтаві ради в особі
органу опіки та піклування, ОСОБА_2 про
скасування рішення від 10 червня 2014 року
№154, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_6 звернулась до суду
з позовом до Київської районної у
м.Полтаві ради та ОСОБА_2 про скасування
рішення від 10 червня 2014 року №154.

В своєму адміністративному позові
посилалась на те, що дане рішення
винесено з порушенням встановленого
законом порядку, за відсутності
необхідних документів, без врахування
тих обставин, що ОСОБА_2 негативно
впливає на дітей та інших важливих
обставин, а також воно не має юридичної
сили, оскільки не підписано головою та
не скріплено печаткою. Тому просила суд
скасувати рішення Київської районної у
м.Полтаві ради органу опіки та
піклування Київської районної у
м.Полтаві ради від 10 червня 2014 року №154
про визначення участі у вихованні
дітей.

В судове засідання позивач ОСОБА_6 не
з'явилась, уповноваживши ОСОБА_1
представляти її інтереси в суді (а.с.12).

Представник позивача ОСОБА_1 позов
підтримав в повному обсязі,
посилаючись на викладені в
адміністративному позові обставини.
Просив суд позов задовольнити, рішення
від 10 червня 2014 року №154 скасувати.

Представники відповідача Київської
районної у м.Полтаві ради ОСОБА_3 та
Лифар В.А. в судовому засіданні проти
позову заперечили, пославшись на те, що
Київською районною у м.Полтаві радою
права позивача порушені не були. А
орган опіки та піклування діяв у
відповідності з нормами чинного
законодавства та в межах наданих йому
повноважень. Тому в задоволенні позову
просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_5 в судовому засіданні проти
позову також заперечили, в його
задоволенні просили відмовити.

Враховуючи наявність у справі
достатніх матеріалів про права та
правовідносини сторін, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності позивача, що в засідання не
з'явилась.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, дослідивши
зібрані по справі докази, приходить до
наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 та
ОСОБА_2 є батьками малолітніх ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Октябрського районного суду
м.Полтави від 20 лютого 2012 року, яке
набрало законної сили 01 березня 2012
року, задоволено позов ОСОБА_6, місце
проживання дітей визначено з матір'ю, в
задоволенні позову ОСОБА_2 про
визначення місця проживання
малолітніх дітей та зняття аліментів
на їх утримання відмовлено (а.с.7-9).

Зазначеним спростовуються пояснення
представника позивача ОСОБА_1, надані
ним в судовому засіданні, про
відсутність між батьками спору щодо
участі батьків у вихованні дітей, а
відповідно і про відсутність
необхідності винесення рішення про
визначення участі у вихованні дітей.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2
звернувся до виконавчого комітету
Київської районної у м.Полтаві ради з
заявою про визначення його участі у
вихованні дітей.

За його заявою комісією з питань
захисту прав дитини було проведено
перевірку та запропоновано форми
участі батька у вихованні дітей.

При цьому судом встановлено, і це
визнавалось сторонами в судовому
засіданні, щосторони мали можливість
взяти участь у розгляді даного питання
комісією. Позивач взяла таку участь в
засіданні комісії через свого
представника ОСОБА_1

На підставі заяв батьків, наданих
документів, та взявши до уваги рішення
комісії з питань захисту прав дитини
від 03 червня 2014 року, виконавчий
комітет Київської районної у м.Полтаві
ради 10 червня 2014 року прийняв рішення
№154 «Про визначення участі у вихованні
дітей» (а.с.10).

Згідно даного рішення виконавчий
комітет вирішив:

1. Встановити батькові ОСОБА_2 час для
спілкування з малолітніми доньками
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, два рази в місяць, а саме: в
першу та третю п'ятницю з 13.00 до 14.00
неділі, та надати батькові можливість в
період його планової відпустки один
раз в рік здійснювати спільний
відпочинок з дітьми в літній період
терміном на 30 календарних днів, без
присутності матері ОСОБА_6.

2. Покласти на батька, ОСОБА_2, обов'язок
забирати дітей та приводити їх до
постійного місця проживання.

Посилання позивача в її позовній заяві
та представника в судовому засіданні
на те, що дане рішення винесено з
порушенням чинного законодавства, в
судовому засіданні свого
підтвердження не знайшли.

Так, позивач в своєму позові вказала, що
ОСОБА_2 негативно впливає на дітей,
оскільки без її присутності він
налаштовує дітей проти неї, принижує її
честь та гідність як людини, а також
налаштовує негативно доньок проти її
сина від першого шлюбу Даниїла.

Зазначене не підтверджується жодним
доказом у справі.

Як пояснила суду представник Київської
районної у м.Полтаві ради Лифар В.А.,
питання участі батьків у вихованні
малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вже
тривалий час перебуває у полі зору
органів опіки та піклування. Дане
питання детально вивчалось, і було
встановлено, що батько, який любить
дітей та намагається брати участь у їх
вихованні, діє виключно в їх інтересах,
піклується та турбується про доньок.

Крім того, пунктом 3 оскаржуваного
рішення виконавчий комітет Київської
районної у м.Полтаві ради попередив
батьків про коректність поведінки при
вирішенні даного питання, зобов'язав не
підбурювати малолітніх проти іншого з
батьків, в спілкуванні з доньками вести
себе таким чином, щоб не завдавати
шкоди цілеспрямованому вихованню та
розвитку дітей.

Позивач також посилається на те,
що діти є дівчатками, тому потребують
уваги матері в плані особистої гігієни,
якої батько надати не може, оскільки це
аморально, і тому вона як мати
категорично заперечує проти ночівлі
дітей за місцем проживання батька, і
відповідно, проти надання оскаржуваним
рішенням батькові права забирати дітей
з ночівлею.

Зазначене суперечить вимогам ч.2 ст.150
Сімейного кодексу України, згідно якої
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

При цьому зазначені обов'язки мають
обидва з батьків, незалежно від
статевої приналежності дитини - сина чи
дочки.

Тому з цих підстав батько не може бути
обмежений в реалізації його обов'язку
брати участь у вихованні дочки та у
праві на спілкування з нею.

Літній відпочинок на морі в повній мірі
відповідає інтересам дітей, тому
рішення в частині надання батькові
можливості оздоровлювати дітей також є
обґрунтованим.

Посилання на те, що оскаржуване рішення
прийнято без вивчення умов проживання
відповідача на предмет наявності умов
для перебування дітей, спростовується
даними акту обстеження
житлово-побутових умов, затвердженого
службою у справах дітей виконавчого
комітету Октябрської районної у
м.Полтаві ради 30 травня 2014 року.

Згідно даного акту комісією органу
опіки та піклування виконкому
Октябрської районної у м.Полтаві ради
обстежено умови проживання ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1, та встановлено
задовільні умови проживання, наявність
окремого місця для відпочинку дітей,
їхнього розвитку та дозвілля.

Висновок позивача та її представника
про відсутність на оскаржуваному
рішенні підпису голови районної ради,
закріпленого печаткою, також є
помилковим, оскільки він зроблений на
підставі виданої їм копії, завіреної у
встановленому законом порядку (а.с.10).

На підставі викладеного судом
встановлено, що виконавчим комітетом
Київської районної у м.Полтаві ради
вказане рішення про визначення участі
у вихованні дітей від 10 червня 2014 року
№154 прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення та протягом
розумного стоку.

Тому підстави для скасування рішення
відсутні. В задоволенні позову ОСОБА_6
необхідно відмовити.

Також суд звертає увагу на те, що
оскаржуване рішення не приймалось
жодним із відповідачів - ні Київською
районною у м.Полтаві радою, ні ОСОБА_2,
тому дані особи є неналежними
відповідачами у справі. Зазначена
обставина є додатковою підставою для
відмови в задоволенні позову.

В задоволенні позовних вимог до
Київської районної у м.Полтаві ради та
до ОСОБА_2 необхідно відмовити.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
позову понесені позивачем судові
витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до
Київської районної у м.Полтаві ради в
особі органу опіки та піклування,
ОСОБА_2 про скасування рішення від 10
червня 2014 року №154 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги на
постанову у 10-денний термін.

Головуючий
О.А.Самсонова

22.07.2014