Справа № 1570/3190/2012
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

25 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/3190/2012

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Бутенко А. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В.,
Романішина В.Л.

за участю секретаря судового
засідання: Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
служби України, Любашівської
міжрайонної Державної податкової
інспекції Одеської області Державної
податкової служби України про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулись
ОСОБА_2 ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
що діє в своїх інтересах та інтересах
своїх малолітніх дочок: ОСОБА_6, ОСОБА_17,
ОСОБА_8; ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, що діє в інтересах
своєї малолітньої дочки ОСОБА_14
звернулися з позовом до Державної
податкової служби України,
Любашівської міжрайонної Державної
податкової інспекції Одеської області
ДПС, в якому позивачі просили
зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України не вносити про
них інформацію до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків та
зберегти за позивачами форму обліку
платників податків (за прізвищем,
іменем та по батькові, роком народження
та за місцем реєстрації), зобов'язати
Любашівську міжрайонну Державну
податкову інспекцію Одеської області
ДПС здійснювати в подальшому облік
позивачів, як платників податків за
раніше встановленими формами обліку
без застосування цифрового
ідентифікатора та ведення обліку
платників податків без використання
серії та номеру паспорту (за прізвищем,
іменем та по батькові, роком народження
та за місцем реєстрації), зобов'язати
Любашівську міжрайонну державну
податкову інспекцію Одеської області
не вносити інформацію про позивачів до
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів, зобов'язати
Любашівську МДПІ Одеської області
проставити у паспортах позивачів (на
сторінці 7,8 або 9) відмітку про
наявність права здійснювати будь-які
платежі без цифрового ідентифікатора
та завірити підпис відповідальної
особи гербовою печаткою.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 15.05.2012 року
роз'єднано у самостійні провадження
заявлені у справі №1570/2102/2012 року
позовні вимоги позивачів, після чого
справі присвоєно №1570/3190/2012.

За наслідками розгляду
адміністративного позову Одеським
окружним адміністративним судом 26
червня 2012 року прийнято постанову про
відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення, суд першої
інстанції зазначив, що позивач не
дотримався вимог, передбачених актами
чинного податкового законодавства та
не вчинив дії, що пов'язуються з
реалізацією права на відмову від
ідентифікаційного номеру відносно
себе.

Позивач звернувся з апеляційною
скаргою та просить скасувати вказане
рішення з огляду на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, оскільки позивач, відповідно до
приписів Закону України «Про захист
персональних даних» має право не
передавати свої персональні дані у
користування Державної податкової
служби.

Задоволено клопотання Любашівської
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеської області
щодо заміни Любашівської міжрайонної
Державної податкової інспекції
Одеської області Державної податкової
служби України на належного
відповідача - Любашівську об'єднану
державну податкову інспекцію
головного управління Міндоходів в
Одеській області у зв'язку з
реорганізацією.

Заперечень на апеляційну скаргу
відповідачами не надано.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув доводи
апеляційної скарги, перевірив
матеріали справи та зважаючи на
з'ясовані обставини, дійшов висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
23 грудня 2011 р. позивач надав до
Любашівської МДПІ Одеської області
повідомлення за формою №1П фізичної
особи, який через свої релігійні
переконання відмовляється від
реєстраційного номера облікової
картки платника податків (а.с.17), проте
зазначене повідомлення листом
Любашівської МДПІ Одеської області від
28.12.2011 року № 14966 було залишено без
задоволення (а.с.18).

Також судом першої інстанції
встановлено, що у вказаному
повідомленні не заповнено усі
необхідні реквізити, а саме - рядки 25 -31
("Місце роботи", "Телефон", "Паспорт
фізичної особи"). У вказаному
повідомленні, позивач здійснив
відмітку про те, що з дією ст. 63 та ст. 70
Податкового кодексу України не згодний
(а.с.17).

Відповідно до п. 63.6 ст. 63 Податкового
кодексу України облік осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби, ведеться за
прізвищем, ім'ям, по батькові і серією
та номером діючого паспорта. У
паспортах зазначених осіб органами
державної податкової служби робиться
відмітка про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі за серією
та номером паспорта.

Пунктом 70.1 ст.70 Податкового кодексу
України передбачено, що облік фізичних
осіб-платників податків, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби, ведеться
в окремому реєстрі Державного реєстру
за прізвищем, ім'ям, по батькові та
серією і номером паспорта без
використання реєстраційного номера
облікової картки.

Згідно до пункту 4 розділу XIX
«Прикінцеві положення» Податкового
кодексу України доручено Кабінету
Міністрів України до 31 грудня 2011 року
разом із зацікавленими релігійними
організаціями розробити програму і
внести до Верховної Ради України
пропозиції щодо альтернативного
обліку фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від ідентифікаційного номера.

З метою виконання п.п. 5 п. 4 розділу XIX
«Прикінцеві положення» Податкового
кодексу України Кабінетом Міністрів
України направлено до Верховної Ради
України лист від 30.12.2011 року № 14960/0/2-11, в
якому зазначено, що Податковим
кодексом України передбачено
альтернативний облік фізичних осіб,
які через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номеру облікової
картки платника податків.

На виконання п. 70.1 ст. 70 Податкового
кодексу України ДПС України розроблено
нову програму, створено новий реєстр та
здійснюється ведення обліку таких осіб
в окремому реєстрі Державного реєстру
за прізвищем, ім'ям, по-батькові та
серією і номером паспорта без
використання реєстраційного номера
облікової картки.

Таким чином, питання альтернативного
обліку фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) врегульовані
на законодавчому рівні.

Також апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що порядок обліку платнику податку,
який відмовився від ідентифікаційного
номеру, визначається законодавством та
не може визначатися судовим рішенням,
оскільки це виходить за межі
компетенції суду.

В судовому засіданні представник
позивача в обґрунтування своїх вимог
послався на постанову Верховного суду
України від 28.03.2013 року №21-26а13 (номер
ЄДРС 30757956). У зазначеному рішенні
касаційна інстанція застосувала до
спірних правовідносин приписи Закону
України від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР
«Про державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів».

Однак суд апеляційної інстанції не
погоджується з цими доводами, оскільки
на момент звернення позивача до суду за
захистом своїх прав у березні 2012 року,
зазначений Закон втратив чинність ( з
01.11.2011 року).

Зважаючи на все вище викладене, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми законів України та відповідають
чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196, 198, 200, 206, 254 КАС
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2012 року за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
служби України, Любашівської
міжрайонної Державної податкової
інспекції Одеської області Державної
податкової служби України про
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:
Димерлій О.О.

Суддя: Єщенко О.В.

Суддя:
Романішин В.Л.