Справа № 2а/108/148/12 (108/2739/12)
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м. Київ
К/800/25940/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Розваляєвої Т.С.

Цуркана М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 25 травня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Керчі Автономної Республіки Крим,
Пенсійного фонду України про
перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Пенсійного фонду України та управління
Пенсійного фонду України в м. Керчі
Автономної Республіки Крим з вимогами
про визнання незаконною відмову
Пенсійного фонду України в призначенні
йому пенсії за віком; зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Керчі Автономної Республіки Крим
призначити та сплачувати йому пенсію
за віком з 27 жовтня 2011 року.

Постановою Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 25
травня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 березня 2013 року, в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою,
у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_4 є громадянином
України, має стаж роботи 34 роки 4 міс.,
з 1992 р. постійне проживає у Ізраїлі, до
від'їзду з України за призначенням
пенсії не звертався. 27 жовтня 2011
року позивач надіслав на адресу
Пенсійного фонду України заявою про
призначення та виплати йому
пенсії за віком.

03.11.2011 листом Пенсійного фонду України
за №22395/К-11 позивачу було надано
відповідь - роз'яснення в порядку та
строки, визначені Законом України «Про
звернення громадян».

Як вбачається з вказаної
відповіді-роз'яснення, будь-якого
рішення про відмову в призначенні
пенсії позивачу не приймалось.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку їх
необґрунтованості, оскільки рішення
про відмову в призначенні пенсії
ОСОБА_4 відповідачем не приймалось, а
лише надіслано лист, яким роз'яснено
порядок звернення та визначено перелік
документів необхідних для призначення
пенсії, а отже право позивача на її
отримання не порушено.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до п.2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 №8-2,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21 травня 2002 року за №
442/6730, призначає (здійснює перерахунок)
і виплачує пенсії управління Фонду в
районі, місті і районах у містах, а не
Пенсійний фонд України.

Відповідно до п.17 Положення Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
головні управління Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управління в районах,
містах і районах у містах.

Згідно з п.1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за
№ 1566/11846, передбачено, що заява про
призначення пенсії непрацюючим
громадянам їх членам їх сімей
подається заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Згідно з п.2 зазначеного Порядку
органом, що призначає пенсію, є
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Відповідно до п.16 Порядку особа, яка
звертається за пенсією (незалежно від
виду пенсії), повинна пред'явити
паспорт (або інший документ, що
засвідчує цю особу, місце її проживання
(реєстрації) та вік).

Крім того, до органу, який призначає
пенсію, подається довідка про
заробітну плату та інші документи,
необхідні для визначення права на
пенсію (п.7 Порядку).

Проте, як встановлено судами та
підтверджено матеріалами справи,
вищевказані документи ОСОБА_4 не надав,
крім того, він звернувся до
Пенсійного фонду України , а не до
управління Пенсійного фонду України в
районі, місті і районі у місті, тобто не
до органу, який її призначає.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів прийшла до висновку, що лист
Пенсійного фонду України від 03.11.2011
року №22395/К-11 не встановлює будь-яких
зобов'язань та не змінює права позивача
на пенсійне забезпечення, вказаний
лист не є нормативно-правовим актом
або правовим актом індивідуальної дії,
а отже правові підстави для
задоволення позову відсутні.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Керченського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 25 травня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: